ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 549, 2010-11-30 10:00

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: יש לנו סדר יום ארוך ומשונה, כי בסעיפים של חוק ההסדרים אנחנו נצטרך להמתין ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה.

משה גפני: אלה לא נושאים שנוגעים במישרין לוועדת הכספים.

משה גפני: יש כאן היום ארבעה נושאים שאני עוד לא יודע מה יהיו לוחות הזמנים, אבל אני מבקש מחברי הוועדה להיות ערוכים לישיבות.

משה גפני: באשר לנושאים שנוגעים לחוק ההסדרים, כפי שאמרתי אלה הם  נושאים שהייעוץ המשפטי שיהיה, יהיה הייעוץ המשפטי של ועדת הכלכלה ואנחנו נצטרך להמתין להם עד שהם יסיימו את הדיונים.

משה גפני: אלה נושאים שאינם קשורים במישרין לוועדת הכספים אבל משום מה החליטו בוועדת הכנסת להעביר אותם לכאן.

משה גפני: כמו בכל הנושאים, אנחנו נדון באופן מקצועי לגופו של עניין.

משה גפני: אני מבקש שחברי הוועדה יהיו קשובים ללוחות הזמנים.

משה גפני: הסעיף הראשון שעל סדר היום הוא תקציב משרד הבינוי והשיכון.

משה גפני: אני מודה לשר הבינוי והשיכון שמכבד אותנו בנוכחותו.

משה גפני: אדוני השר, היות שאתה אומר שבשעה 11:00 אתה יוצא לראש הממשלה, אני אבקש שהסקירה שלך תהיה קצרה על מנת שחברי הכנסת יוכלו להתבטא ותוכל להשיב להם לפני שאתה יוצא.

משה גפני: לאחר מכן המנכ"ל ואנשי המשרד ימשיכו את הדיון ביחד אתנו.

משה גפני: מיותר אם אומר לך בפתח הישיבה שהנושא המרכזי החברתי והכלכלי שעומד על סדר יומה של מדינת ישראל הוא נושא השיכון.

משה גפני: אין אחד מחברי הכנסת, בוודאי לא אחד מחברי ועדת הכספים, שהנושא הזה לא נמצא בראש סדר יומו.

משה גפני: המציאות הזו בה לאחר שנים בהן היו דירות, הייתה רוויה בעניין הזה וכולם יכלו להגיע בדרך כזאת או אחרת לקורת גג, היום המצב גובל בקטסטרופה.

משה גפני: מינהל מקרקעי ישראל הפך להיות הספסר הגדול של הקרקעות.

קריאה: מינהל מספסרי ישראל.

משה גפני: הנושא הזה הוא נושא קריטי.

משה גפני: שמעתי את מסיבת העיתונאים בה השתתפת ביחד עם ראש הממשלה ושר האוצר.

משה גפני: לצערי הרב בשורה לא יצאה מהאירוע הזה, אבל אמרתי שלפחות אני מבין שכולם הפנימי את מה שאתה אומר כל הזמן ומה שכולנו אומרים, שיש בעיה.

שלמה מולה: מסיבת העיתונאים באה לתת יחסי ציבור לראש הממשלה.

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: לא בדקתי את זה.

משה גפני: אני לא בוחן כליות ולב.

משה גפני: יכול להיות שאתה צודק.

משה גפני: אני ממש לא חולק עליך מכיוון שאני לא יודע מה התכוון ראש הממשלה במסיבת העיתונאים הזאת.

משה גפני: אני קיוויתי שתהיה בשורה.

יוחנן פלסנר: השאלה אם השר יודע.

יוחנן פלסנר: אני מניח שהוא יחלוק אתנו בגילוי לב את הדברים.

משה גפני: השר ידבר והוא יאמר.

יואל חסון: עזוב את השר, השר יודע בדיוק מה הוא רוצה אבל ראש הממשלה לא הבין כל כך את הדברים.

אריאל אטיאס: הדיון בוועדה הוא על מסיבת העיתונאים?

אריאל אטיאס: תעדכנו אותי כדי שאכין את עצמי לזה.

יוחנן פלסנר: אתה מציג את מדיניות הממשלה.

משה גפני: אני שוחחתי גם עם שר האוצר וגם עם שר השיכון.

משה גפני: העובדה היא שהעניין הזה עומד אכן על סדר היום, וכולם הפנימי שבאמת זאת בעיה שחייבים לפתור אותה, צריכה לבוא שורת צעדים שעדיין לא בוצעה.

משה גפני: יש גם הצעות חוק שעומדות על סדר היום ונמצאות על שולחן הכנסת.

משה גפני: כל הדברים הללו, אני רוצה שתדע אדוני השר, יכולים להוביל למשבר קואליציוני ממשי.

משה גפני: זאת אומרת, זה לא דבר שהוא אי שם בשוליים.

משה גפני: גם המפלגה שלך וגם המפלגה שלנו, אנחנו לא נוכל לאורך ימים להיות שותפים למחדל הזה כי עכשיו זה מתקרב לממדים של מחדל, של אסון, אסון חברתי ואסון כלכלי מכיוון שזה גם יכול לרסק את הכלכלה הישראלית.

משה גפני: המציאות הזאת בה אנחנו נמשיך את המהלכים הללו מבלי שיהיה פתרון, גם המצב הכלכלי שברוך השם הוא מצב כלכלי טוב במדינת ישראל, אנחנו חרדים מפני העתיד אבל באמת העבר של השנתיים האלה הוא עבר טוב מבחינת הכלכלה של מדינת ישראל ואנחנו מדברים על משק יציב.

משה גפני: יש גם חוק הסדרים ואני חייב לציין אדוני השר, חוק הסדרים שאין בו, בניגוד לעבר, הרבה גזרות על הציבור.

משה גפני: אין.

משה גפני: יש פה ושם דברים בהם אנחנו בוועדת הכספים מטפלים ואני מקווה שנתגבר על הגזרות האלה, אבל הבעיה היא שאם תחריף מצוקת הדיור, יקרה מה שקורה עכשיו וזה לא יעמוד על מקום אחד, זה יכול להביא למשבר גם בתחום הכלכלי, שלא לדבר על התחום החברתי.

משה גפני: זאת תמונת המצב.

משה גפני: אדוני השר, אם הסקירה שלך תהיה ממצה ולא ארוכה, לפני שאתה יוצא חברי הוועדה יוכלו להביע את דעתם.

משה גפני: אני מבקש גם מהם שהם יתבטאו בקצרה כדי שתוכל להשיב להם לפני שאתה יוצא.

משה גפני: בבקשה, אדוני השר.

אריאל אטיאס: תודה אדוני היושב ראש.

אריאל אטיאס: אני אמנם לא אורח קבוע בוועדת הכספים, אבל אני מעריך שאם יש נוכחות כזאת גדולה של חברי כנסת, סימן שבאמת הנושא מעיק ומציק.

אריאל אטיאס: זה נושא שנמצא גם אצלנו על סדר היום, החל מיום שנכנסתי לתפקידי וזה הנושא המרכזי שאנחנו עוסקים בו, גם במינהל מקרקעי ישראל וגם במשרד הבינוי והשיכון.

אריאל אטיאס: את הסקירה אני אתן בשני חלקים.

אריאל אטיאס: יהיה את החלק המרכזי בו אנחנו עוסקים בעולם של הדיור, משכנתאות, סבסוד לזוגות צעירים, ואחרי כן את יתר הדברים המרכזיים, גם דיור ציבורי, שגם כאן יש לנו מה לומר, ייתנו המנכ"ל ואנשי המקצוע.

אריאל אטיאס: ככלל, צריך לזכור שמצוקת הדיור שקיימת היום חוצה את כל המגזרים.

אריאל אטיאס: הזוגות הצעירים ממשכנים את חייהם למשכנתא.

אריאל אטיאס: כאשר לוקחים הלוואות יותר גבוהות, בהכרח הכסף לצריכה הפנויה לא מצליח לממש את הקיום של המשפחה והדבר הזה חוצה מפלגות.

אריאל אטיאס: גם אנחנו אמרנו יותר מפעם אחת שמאחר שבתקציב המדינה הנוכחי אנחנו לא רואים איזושהי בשורה גדולה בנושא הזה של תמריצים לזוגות צעירים, יהיה לנו קשה לתמוך בתקציב הזה.

אריאל אטיאס: יש חוקים שעומדים על סדר היום, יש את החוק שהגיש חבר הכנסת יצחק וקנין וחבר הכנסת אמנון כהן מש"ס והצטרפו לזה חברי כנסת רבים שחלקם גם נמצאים כאן.

יצחק וקנין: אני הגשתי את ההצעה.

יצחק וקנין: זה רץ ואני לא עוצר.

אריאל אטיאס: זה יוגש ביום ראשון הזה.

אריאל אטיאס: אם הממשלה תשכיל לתמוך בנו, אני יודע שלליכוד יש רוב דורסני בוועדת שרים לחקיקה, יש להם 11 אצבעות ולנו יש רק שתי אצבעות, למפלגת העבודה יש עוד שתי אצבעות ולישראל ביתנו יש שלוש אצבעות.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים שהדבר הזה יעבור.

אריאל אטיאס: זה דבר מאוד חשוב ככלים שלובים, להגדיל את היצע הקרקעות שזה הדבר המרכזי שצריך לעשות כדי לנסות לפתור את מצוקת הדיור.

אריאל אטיאס: אנחנו כבר עשינו את זה אבל זה לא מספיק ואנחנו צריכים לעשות יותר.

אריאל אטיאס: מינהל מקרקעי ישראל הכפיל את כמות השיווקים שהוא היה רגיל לשווק בעשור האחרון בכל שנה.

אריאל אטיאס: בכל שנה היו מוציאים 15 אלף יחידות דיור ובעשור האחרון הוצאנו שלושים אלף יחידות דיור.

אריאל אטיאס: אנחנו נסיים את 2010 בעזרת השם ביותר משלושים אלף עסקאות מאושרות לדיור.

אריאל אטיאס: זה לבדו לא מספיק.

אריאל אטיאס: צריך ביד אחת להגדיל את היצע הקרקעות וביד שנייה לתת תמריצים לזוגות צעירים שזאת דירה ראשונה שהם קונים בחייהם.

אריאל אטיאס: ההצעה שלנו ידועה ומפורסמת.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים שההצעה תתפרס על פני עשרים שנים וכל זוג צעיר, שזאת דירה ראשונה שלו, שהוא קונה דירה ראשונה בפריפריה, משרד הבינוי והשיכון ישלם במקומו 800 שקלים בחודש למשך עשרים שנים.

אריאל אטיאס: הדבר הזה לא מעמיס על תקציב המדינה כל שנה אלא הוא מדרגה שעולה.

אריאל אטיאס: אנחנו לא מבקשים פתאום להוסיף לתקציב המדינה הרבה כסף.

שלמה מולה: מה ההגדרה שלכם לפריפריה?

אריאל אטיאס: אנחנו מדברים על אזור עדיפות לאומית א'.

אריאל אטיאס: בנייה רוויה.

אריאל אטיאס: זוג צעיר שזאת דירה ראשונה שלו.

אריאל אטיאס: אם נסכים לעיקרון, יהיו ויכוחים, כשזה ירד למטה, איך לעשות את זה, אבל כרגע יש התנגדות עקרונית לעצם המציאות הזאת והדבר הזה, אנחנו לא יכולים להשלים אתו יותר.

אריאל אטיאס: כל הפעולות שאנחנו עושים הן חשובות.

אריאל אטיאס: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו ואחר כך אני אכנס לסקירה עצמה.

אריאל אטיאס: ביום שני הבא, ב-6 בדצמבר, תתקיים מועצת מקרקעי ישראל שתעסוק רק בנושא של תמריצים כלכליים ואני חייב לומר שמשרד האוצר עזר לנו הרבה בעניין הזה.

אריאל אטיאס: כשצריך לומר מילה טובה, אנחנו גם יודעים לומר אותה.

אריאל אטיאס: משרד האוצר, שר האוצר עזר לנו הרבה  בנושא של התמריצים שאנחנו ניתן במועצת מקרקעי ישראל ביום שני ה-6 בדצמבר.

אריאל אטיאס: הדבר המרכזי בו אנחנו רוצים לעסוק הוא לשחרר את הקרקע החקלאית.

אריאל אטיאס: חקלאים שהקרקע כבר שינתה ייעודה – אנחנו מדברים על קרקעות בהיקף של 12 אלף יחידות דיור בין חדרה לגדרה, יש להם תב"ע מאושרת, אפשר לשווק אותן, כבר לא מגדלים שם גידולים חקלאיים, הקרקע שינתה את ייעודה והחקלאים מחזיקים את הקרקע.

אמנון כהן: צריך אולי לתת פיצוי.

אריאל אטיאס: אנחנו מציעים פיצוי.

אמנון כהן: פיצוי טוב.

אריאל אטיאס: פיצוי טוב, שיעמוד במבחנים של בית המשפט.

אריאל אטיאס: בעבר היו פיצויים אבל בג"ץ של הקשת המזרחית זרק את  כל הפיצויים  האלה מכל המדרגות.

אריאל אטיאס: מה שקרה זה שאין פיצויים וגם אין קרקע.

שי חרמש: על כמה הוא מדבר?

אריאל אטיאס: אנחנו מדברים על תמריצים שייתנו 12 אלף שקלים לדונם לקרקע ו-30 אלף שקלים למטעים.

שי חרמש: זה פינוי הפולשים.

אריאל אטיאס: לא, להפך.

אריאל אטיאס: פינוי הפולשים זה המקל ומה שאני מציע עכשיו זה הגזר.

אריאל אטיאס: אני אומר מה הצעתי ואחרי כן אני אכנס לסקירה כי אלה שני דברים שהם עוגנים מאוד חשובים.

אריאל אטיאס: אני מציע להגדיל את היצע הקרקעות ולתת תמריצים.

שי חרמש: אתה משלם 12 אלף שקלים ומקבל 300 אלף שקלים.

אמנון כהן: זה לא הנושא עכשיו.

שי חרמש: שנדע את הספקולציה קודם כל.

שי חרמש: משלמים 18 אלף ומקבלים 300 אלף.

משה גפני: היה דיון על הנושא הזה ואתה תוכל להעלות אותו שוב אחרי שהשר התייחס, אבל תאפשר לשר לדבר.

משה גפני: הרבה חברים נרשמו לדיון וזה שאתה מתפרץ, זה לא הגון כלפיהם.

אריאל אטיאס: אני חושב שרוב החברים עדיין לא מבינים למה אני מתכוון.

משה גפני: הם מבינים.

משה גפני: היה על זה דיון.

אריאל אטיאס: אתה לא החקלאי היחיד במדינה.

שי חרמש: אם זה יימשך כך, אני אשאר היחידי.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים  להציע את התמריץ הבא: כל קרקע ששינתה את ייעודה, 20 אחוזים מהקרקע היזומה – אתן לכם דוגמה, נניח שהקרקע קיבלה תב"ע לאלף יחידות דיור, המינהל ישווק רק 800 יחידות דיור מתוך אלף היחידות ו-200 יחידות דיור, שזה 20 אחוזים מהקרקע, בפטור ממכרז בתשלום מלא, יקבל החקלאי.

אריאל אטיאס: מדובר בתמריץ של הרבה מאוד כסף ועל קרקע יזומה.

חיים אורון: בדיון עכשיו מתעסקים ב-12 אלף יחידות דיור.

חיים אורון: אין בכלל יחידות דיור.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לעשות את זה בשבוע הבא.

אריאל אטיאס: הסיפור הזה עם החקלאים צריך להסתיים.

אריאל אטיאס: המשא ומתן האין סופי הזה, הוא לא מוביל את אף אחד לשום מקום.

אריאל אטיאס: נכון שרצינו גם להציע את המקל מצד אחד, את חוק סילוק פולשים, אבל זה לא בכוונה לסלק את הפולשים אלא יותר כדי שידעו שהמשא ומתן הזה לא יימשך לנצח.

אריאל אטיאס: אנחנו נותנים עכשיו תמריצים, יש לנו לפחות 4,000 יחידות דיור שכבר מסכימים למתווה הזה ואנחנו רוצים לעשות את זה.

אריאל אטיאס: אני רוצה להיכנס לרגע לפרמטרים כדי שתוכלו להתייחס.

אריאל אטיאס: התקציב.

אריאל אטיאס: אתם רואים שבסדר יורד משנת 2003 יש שחיקה מתמשכת בתקציב הפעולות של משרד הבינוי והשיכון.

אריאל אטיאס: צריך לזכור שכאשר עושים לנו פלטים, זה פלט על האזרחים ולא על השרים ולא על המשרדים.

אריאל אטיאס: הנה הפלטים שאתם רואים אותם.

אריאל אטיאס: מכמעט מיליארד שקלים תקציב פעולות, אנחנו מגיעים בתקציב הזה ל-120-110 מיליון שקלים פעולות.

אריאל אטיאס: אתם תראו בפנים מה אלה פעולות.

אריאל אטיאס: זה שיקום שכונות, זה דיור ציבורי, זה מה שנקרא פעולות אצלנו.

אריאל אטיאס: אחזקה בדיור הציבורי, קניית דיור מוגן לקשישים, מוסדות ציבור שאין לזה כרגע תקן ואנחנו מטפלים בזה, פינוי-בינוי, רכישת דירות נר.

אריאל אטיאס: כל מה שאתם רואים כאן, זה תקציב הפעולות.

אריאל אטיאס: אתם תשמעו שיש למשרד הבינוי והשיכון מיליארד וחצי שקלים או שלושה מיליארד שקלים או ארבעה מיליארד שקלים, זה או תקציב למשכנתאות או תקציב קשיח – חלקו לא מנוצל – או משק סגור שכאשר מקימים שכונה אנחנו מתחייבים לעשות את העסקה ולפתח את השכונה הזאת.

אריאל אטיאס: גם זה בתוך תקציב משרד הבינוי והשיכון אבל אין לנו שום יכולת לשנות.

שלמה מולה: למה קיימת המגמה הזאת של הירידה?

שלמה מולה: ב-2011 הסכום הוא 120.

אריאל אטיאס: תסתכל מה קרה בתקציב 2008, 40 מיליון שקלים ושם זה היה בבסיס.

אריאל אטיאס: לכן אנחנו כאן.

אריאל אטיאס: אנחנו נקבל על זה תוספות ל-2011 ו-2012.

אריאל אטיאס: מה שאני מתכוון לומר זה שהמגמה הזאת, החל מ-2003, שוחקים את תקציב המשרד אחד לאחד.

אריאל אטיאס: זאת לאו דווקא הממשלה הזאת או הממשלה הקודמת וזאת שקדמה לה אלא  זאת איזושהי תפיסת עולם שהמשרד שנקרא בינוי ושיכון, שהוא יהיה רק בינוי ושהשיכון, כל שיעבור הזמן, הוא יישחק.

אריאל אטיאס: בשקף הזה אתם רואים נתונים משוקללים.

אריאל אטיאס: אני חייב לומר שהאוצר פרסם נתונים אחרים.

אריאל אטיאס: יש כאן עלייה במחירים של ארבעים אחוזים מ-2008.

אריאל אטיאס: ההגדלה של המלאי התכנוני, כפי שאמרתי לכם, אנחנו מדברים על 15 אלף בממוצע כל שנה שהמינהל היה משווק.

אריאל אטיאס: כשאני אומר מינהל, אני מתכוון גם מינהל וגם משרד הבינוי והשיכון.

אריאל אטיאס: יש כל מיני תחשיבים פנימיים אבל אני לא אלאה אתכם בהם.

אריאל אטיאס: אנחנו הצלחנו במאמצים מרובים לגרד תב"עות קיימות ולעשות הסכמים עם ראשי רשויות.

אריאל אטיאס: משרד האוצר עוזר לנו בזה כאשר אנחנו נתקעים עם ראשי רשויות וצריך לתמרץ אותם, וזה נושא שחייבים לגעת בו.

אריאל אטיאס: בשנת 2010 בעזרת השם נסיים ביותר משלושים אלף עסקאות מאושרות ואני רוצה להדגיש את המשפט הזה.

אריאל אטיאס: עסקאות מאושרות, זה אומר שיש עסקה.

מירי רגב: פעם אחת נעשה דיון בנושא הזה של העסקאות האלה, כי הם חילקו אותן במרכז תל אביב כדי שהאוצר ירוויח עוד קצת.

אריאל אטיאס: לא.

מירי רגב: תן לנו פירוט היכן היו 30 אלף העסקאות האלה.

אריאל אטיאס: אנחנו ניגע בזה.

אריאל אטיאס: יש לנו מחסור במלאי זמין מתוכנן, זמין לשיווק.

אריאל אטיאס: המילה זמין לשיווק היא המפתח כי זה שיש תב"ע מאושרת, זה לא אומר שאפשר לתרגם אותה מחר למכרז.

אריאל אטיאס: אם יש לה חסמים, באמת נעשו פעולות.

אריאל אטיאס: ראש הממשלה הקים צוות בראשות אייל גבאי, מנכ"ל משרדו, שנכנס לעובי הקורה.

משה גפני: אני מאוד מבקש.

משה גפני: צריך להיות הגון כלפי החברים.

משה גפני: אם השר היה נשאר כאן עד 12:00 היו יכולים לעשות דיון יותר ארוך, אבל הוא אמור לצאת.

שלמה מולה: יכול להתקיים דיון נוסף.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני לא מקבל את זה שהוא צריך לצאת.

מגלי והבה: הוא לא נותן את הדיווח.

מגלי והבה: תקבע זמנים שהוא יוכל להיות בהם.

מגלי והבה: אני מצטער, קרא את התקנון.

מגלי והבה: הוא חייב להתייצב כאן ולתת דיווח.

יוחנן פלסנר: שעה לא מספיקה לדיון רציני.

מגלי והבה: שוחטים את כל החלשים ואתה אומר שאין לו זמן.

מגלי והבה: למה יש לו זמן?

מגלי והבה: לאן הוא הולך?

מגלי והבה: למקווה?

משה גפני: לא, הוא לא הולך למקווה.

אריאל אטיאס: אחרי שהמצלמה תצא מכאן, כולם יירגעו.

מגלי והבה: הדוחות צריכים להדאיג אותך ולא מה שמצלמים כאן.

משה גפני: מגלי, אתה חבר כנסת ותיק.

מגלי והבה: אני גם חבר ועדת הכספים.

משה גפני: אתה חבר ועדת הכספים ועשית עכשיו מעשה לא יפה.

ציון פיניאן: כל הבעיה של הזוגות הצעירים קיימת רק בקדנציה הזאת?

ציון פיניאן: מה קרה בקדנציה שלכם?

ציון פיניאן: הבעיות של הזוגות הצעירים התחילו אצלכם.

ציון פיניאן: הצרות התחילו אצלכם.

משה גפני: אני מבקש את הסבלנות של חברי הכנסת.

ציון פיניאן: אני מציע שנדבר על משרד השיכון ולא על הממשלות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם אני הייתי באופוזיציה, הייתי תוקף את הממשלה בכל הכוח על הנושא של השיכון.

משה גפני: זה בסדר גמור וזה לגיטימי.

משה גפני: אני מבקש לא לרדת לפסים האלה.

משה גפני: אנחנו מתחבטים כאן כל הזמן בזמן קצר גם להביא את השרים והתיאום הוא קשה מאוד.

משה גפני: אנחנו מדברים בזמן קצר שאנחנו צריכים להעביר חוק הסדרים גדול שהוא אמנם לא כל כך בעייתי אבל גדול.

משה גפני: אני מודה לשר על כך שהוא הסכים לבוא היום וזה לא היה פשוט.

משה גפני: יכול להיות שאני אמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: הוא אמר שבשעה 11 צריך ללכת לראש הממשלה, אבל אמרתי לו שאף על פי כן יבוא.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון ואנחנו נדון על הדברים האלה.

משה גפני: הוא לא נוסע לחוץ לארץ והוא לא הולך למקווה.

משה גפני: אמר השר עצמו, שר בכיר בממשלה יושב כאן בוועדה מול חברי קואליציה וחברי אופוזיציה ואומר שיהיה על זה משבר.

משה גפני: אלה לא הצגות.

משה גפני: זאת גם העמדה שלו, זאת גם העמדה שלי, אנחנו לא מסתירים את זה ויודע את זה ראש הממשלה.

משה גפני: נכון, הממשלה לא מטפלת כמו שצריך בשיכון ואת זה לא אומר יוחנן פלסנר או מולה או חברי אופוזיציה אלא אומרים את זה אנחנו.

מגלי והבה: אני מודה לך אדוני.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: זה לא המגזר הדרוזי, זה לא המגזר החרדי וזה לא המגזר של העולים החדשים אלא זאת כל האוכלוסייה.

משה גפני: באלה שנמצאים במגדלי אקירוב זה לא פוגע.

יצחק וקנין: אתם רוצים לדבר פוליטיקה?

שלמה מולה: אנחנו רק ביקשנו שהוא לא ילך וייתן לנו תשובות.

יוחנן פלסנר: מי היה שר האוצר ב-2003 אז כל הגרפים התחילו לרדת?

יוחנן פלסנר: אז התחילו לקצץ במענקים.

אריאל אטיאס: אני מאוד מעריך את זה שבזבזנו עכשיו עשר דקות על פרוצדורה.

אריאל אטיאס: אני מבקש להמשיך.

אריאל אטיאס: אנחנו עכשיו חוזרים לעולם של המשכנתאות.

אריאל אטיאס: דיברנו על זה שצריך ביד אחת להגדיל את היצע הקרקעות וזה הדבר המרכזי והגדול ביותר שמאזן את המחירים.

אריאל אטיאס: אמרתי יותר מפעם אחת שזאת לא מאפייה שאחרי פסח עושים כמה משמרות וממלאים את המלאי.

אריאל אטיאס: יש לנו בעיה של מלאי זמין.

אריאל אטיאס: הממשלה עשתה לא מעט אבל לא מספיק.

אריאל אטיאס: כפי שהתחלתי להציג, גם ועדת חסמים שמשחררת, הולכים לפעמים על הראש של משרדים, לפעמים גם משרד האוצר מקבל קצת, ויצטרכו להזרים תקציבים במקומות בהם יש בעיה של חסמים ושזה משחרר קרקעות.

אריאל אטיאס: זה נעשה.

אריאל אטיאס: לפני שאני נכנס לנושא המשכנתאות אומר עוד מספר דברים שנעשו.

אריאל אטיאס: המחסור בדירות קטנות.

אריאל אטיאס: אתם צריכים לדעת שיש מקומות באזורי המרכז שיש פחות מאחוז בתוכניות מאושרות של דירות קטנות.

אריאל אטיאס: הדירות הן בנות 100, 120, 150 ו-160 מטרים.

אריאל אטיאס: בעצם באים ואומרים לשוק שיש לו או מוצרים של מיליון וחצי או שאין כאן מוצרים.

אריאל אטיאס: זה לא דבר שנולד עכשיו.

אריאל אטיאס: דבר נוסף צריך לזכור.

אריאל אטיאס: באוגוסט 2008 קיבלה הממשלה הקודמת החלטה שלא מתכננים יותר באזור המרכז במטרה שאם יחנקו את המרכז, אנשים יברחו לפריפריה אבל לא עשו צעדים משלימים כמו למשל לתת תמריצים בפריפריה, למשל לדאוג יותר לתעסוקה וחינוך ודברים מהסוג הזה, כדי שזה באמת ילך אחד לאחד.

אריאל אטיאס: מה שקרה בפועל זה שהקבלנים כנראה יותר מתוחכמים מהממשלה והם מבינים את המלאים, הם יודעים שלא מייצרים מלאי ככה ביום אחד, והם הבינו שמעכשיו מתחילים לשים ברקס על המלאי והמלאי מתחיל להיחנק.

אריאל אטיאס: כל מי שיש לו קרקע, שומר עליה או מנסה להוציא אותה בעסקה הגבוהה ביותר שהוא יכול.

אריאל אטיאס: הממשלה קיבלה החלטה להפסיק את הדבר הזה.

אריאל אטיאס: בוועדת שרים לרפורמה במינהל מקרקעי ישראל בראשות ראש הממשלה התקבלה החלטה שכבר ירדה לשטח והיא אומרת שמינהל מקרקעי ישראל ומשרד הבינוי והשיכון, כל התוכניות שמתכננים, חייב להיות עשרים אחוזים דירות קטנות, בין 75 ל-85 מטרים, וזה כבר ירד למטה ברמת התכנון.

אריאל אטיאס: החלטה נוספת היא שהוועדות המחוזיות לא יאשרו תוכניות שאין בהן לפחות עשרים אחוזים דירות קטנות, למעט מקרים מיוחדים.

אריאל אטיאס: דיברנו על מגדלים, על אקירוב וכולי, מגדלים שהם מאוד יקרים, ולהם יעשו החרגה כי המטרה בסוף היא לדאוג לזוגות הצעירים.

קריאה: מה ההגדרה של דירה קטנה?

אריאל אטיאס: 75 או 85 מטרים, תלוי באיזה אזורים ובפריפריה זה 100 מטרים.

אריאל אטיאס: אני חושב שיש עיוות בתפיסה של ראשי הערים בעיקר באזורי הביקוש שדירה קטנה משמעותה אוכלוסייה חלשה.

אריאל אטיאס: העיוות הזה נובע כתוצאה מזה שהדירות הקטנות הקיימות, ברובן הן דירות של שנות ה-60 וה-70, דירות קופסא והם אומרים, הנה, תראו מה גר בהן.

אריאל אטיאס: אם גרה בהן אוכלוסייה חלשה, זה אומר שאוכלוסייה חלשה תבוא.

אריאל אטיאס: אני חושב שזה דבר מעוות וזה גם מעוות במציאות.

אריאל אטיאס: עזבו את הקטע של לדאוג.

אריאל אטיאס: נניח שלא רוצים לדאוג, אבל במציאות זה דבר מעוות כי זוג צעיר שעכשיו מתחתן או שיש לו ילד אחד או שני ילדים, יכול להתחיל את חייו בדירה קטנה ולהתקדם ככל שהוא יוכל, ויכול להיות שהוא גם לא יתקדם אלא יישאר שם.

אריאל אטיאס: הדבר הזה גם משפיע על הגרף ואתם כל הזמן שומעים על כך שהמחירים עולים.

אריאל אטיאס: נכון שהם עולים, אבל הסיפור הזה של הממוצע של הדירות הקטנות, הנושא הזה מטופל וזה לא דבר שהזנחנו אותו.

אריאל אטיאס: דבר נוסף, אפרופו מסיבת העיתונאים והרעש שעשית ממנה.

אריאל אטיאס: אני לא יזמתי אותה ואני גם לא חושב שהיא תעשה משהו אבל זה לא רלוונטי.

שלמה מולה: אם כן, לשם מה השתתפת בה?

אריאל אטיאס: חברים, אנחנו נביא את זה ביום שני למועצת מקרקעי ישראל, את ההחלטה הבאה, כדי שתבינו על מה אנחנו מדברים.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לתת תמריץ לקבלנים שייתנו מסירות יותר מהר.

אריאל אטיאס: נכון שצריך גם עובדים זרים או פלשתינאים, ואני מעדיף שיהיו פלשתינאים, בעבודות רטובות.

אריאל אטיאס: זה צעד משלים.

אריאל אטיאס: אנחנו מציעים את התמריץ הבא: כל קבלן שייתן מסירה, טופס 4, של דירה תוך שלושים חודשים מיום שהוא זכה במכרז, הוא יקבל הנחה של 15 אחוזים בקרקע ואלה הרבה מיליוני שקלים.

יוחנן פלסנר: לא אלה החסמים.

אריאל אטיאס: אני אומר מה החסמים ויש סדרה של חסמים.

אריאל אטיאס: חסמים כספיים, תכנוניים, גודל דירות, ראשי ערים.

אריאל אטיאס: יש סדרה.

אריאל אטיאס: אלה כלים שלובים ולכן אני מברך את ראש הממשלה על שנכנס לזה.

אריאל אטיאס: הרבה פעמים היו לי מלחמות גם עם משרד האוצר, כולל בוועדה הזאת, וכשראש הממשלה מכנס את כולם, לפעמים דברים קורים יותר מהר.

אריאל אטיאס: יש דברים ששר האוצר מסכים אתי והוא הלך אתנו, ויש צעדים נוספים שייעשו ואלה צעדים משלימים.

אריאל אטיאס: אני רוצה שייאמר במפורש שזאת דעתי.

אריאל אטיאס: אין פעולה אחת שגומרת את הבעיה הזאת אלא מדובר בפעולות משולבות, כלים שלובים שעושים את זה, כאשר הראשונה בהן היא הגדלת היצע הקרקעות.

אריאל אטיאס: להגדלת ההיצע צריך צעדים משלימים ותומכים כדי שתהיה הגדלת היצע.

אריאל אטיאס: כמו שאמרתי, הקבלן ישלם רק 85 אחוזים מערך הקרקע ובאזורי הביקוש אלה מיליוני שקלים.

אריאל אטיאס: 15 אחוזים יישארו בערבות במינהל.

אריאל אטיאס: אם הוא הביא טופס 4 אחרי שלושים חודשים, מחזירים לו את הכסף.

אריאל אטיאס: זאת אומרת, לא מחלטים לו את הערבות.

אריאל אטיאס: זה תמריץ ראשון.

אריאל אטיאס: דבר נוסף שאנחנו עושים.

אריאל אטיאס: אנחנו נעשה פעולות שאני לא רוצה להרחיב עליהן כי הן עדיין לא בהבשלה מלאה.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לתת תמריצים לראשי ערים שיורידו את ההתנגדויות שלהם לתת היתרי בנייה.

אריאל אטיאס: צריך לדעת שקבלן שיודע שראש העיר לא רוצה, הוא לא ייגש למכרז ולא יעזרו כל התקנות והחוקים שנעשה.

אריאל אטיאס: הוא שם את הכסף שלו, לוקח הלוואה בבנק ופתאום ראש העיר מתחיל לעשות לו סיבובים עד שהוא מקבל את זה.

אמנון כהן: מה התמריץ לראש העיר?

אריאל אטיאס: אנחנו נותנים תמריצים של ישן מול חדש.

אריאל אטיאס: זה אומר שכל ראש עיר שיסכים שיבנו אצלו –   לצערי הרב צריך את ההסכמה שלהם שייבנו אצלם – הוא יקבל במדרגות אלפי שקלים.

אריאל אטיאס: אני לא רוצה לתת את המדרגות כי עדיין זה בחילוקי דעות עם האוצר.

אריאל אטיאס: הוא יקבל אלפי שקלים על כל דירה בתנאי שישקיע אותם בתשתיות הוותיקות בשכונות הישנות כדי שלא יהיו פערים כך שפתאום בונים לנו בתוך ערים.

אריאל אטיאס: עיר כמו יבנה, נבנות שם עכשיו כמעט 3,000 יחידות דיור, תבוא לשם אוכלוסייה איכותית אבל השכונה הוותיקה תסבול מזה.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים שראש העיר לא ירגיש שמעמיסים עליו, לתת לו תמריץ כדי שהוא יטפל בשכונות הותיקות.

יוחנן פלסנר: איפה זה כתוב בתקציב?

אריאל אטיאס: שום דבר כאן לא בתקציב.

אריאל אטיאס: הכל אלה הסכמות שאנחנו עושים ואתם תראו את זה במועצת מקרקעי ישראל, שם תתקבל ההחלטה.

אריאל אטיאס: כל החלטה של מועצת מקרקעי ישראל שיש לה משמעות כספית ששר האוצר לא חותם עליה, אין לה שום משמעות.

אריאל אטיאס: לכן כל דבר אנחנו מתאמים עם משרד האוצר, דבר שמתורגם לתקציב.

מנחם אליעזר מוזס: שרון גמבשו לא הגיע לכאן.

אמנון כהן: נמצא כאן ראובן קוגן.

אריאל אטיאס: יש עוד דברים שאני מנוע מלדבר עליהם בצורה מפורשת אבל אני רק ארמוז עליהם.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים להפסיק את העיוות במס שקיים היום, שכל מי שקונה דירה להשקעה – והדירות להשקעה עלו ב-2009, כאשר הן היו 31 אחוזים מהיקף העסקאות בשנת 2009, מספר כפול מ-2008 – מתוך 102 אלף עסקאות, 30 אלף היו של משקיעים וזה אומר 15 אלף דירות יותר שקנו משקיעים ותארו לכם שהם היו בשוק זמין.

אריאל אטיאס: אגב, רוב העסקאות של השקעה אלה דירות יד שנייה, שאלה הדירות הכי זמינות למגורים.

אריאל אטיאס: קונים וגרים, לא מחכים שלוש שנים עד שיקבלו טופס 4.

שלי יחימוביץ': מה עושים כדי לצמצם את זה?

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לשנות את העיוות הזה.

אריאל אטיאס: מצד אחד לגרום למצב שעושים הוראת שעה שכל מי שמוכר את הדירה שלו, למרות שלא עברו ארבע שנים במס שבח כשהוא מנסה לקבל את הפטור -  יש עדיין כל מיני עניינים בינינו לבין האוצר כדי לגמור את זה – הוא יקבל את הפטור הזה ממס שבח כדי לתת תמריץ למכור את הדירות האלה כי יגיע שלב שהחלון ייסגר ואז חוזרים בחזרה או יהיה יותר גרוע.

אריאל אטיאס: אני לא רוצה להרחיב בעניין הזה.

אריאל אטיאס: זה עדיין בדיונים.

מירי רגב: למי הם מוכרים?

אריאל אטיאס: לא חשוב למי.

אריאל אטיאס: זה שוק חופשי.

אריאל אטיאס: אין למי מוכרים.

מירי רגב: הוא מוכר את זה עוד פעם ליד שנייה ושלישית, אז לא עשינו כלום.

אריאל אטיאס: לא, זה לא עובד כך.

מנחם אליעזר מוזס: רק לזוג צעיר.

מנחם אליעזר מוזס: רק כדירה ראשונה.

מירי רגב: זאת בדיוק הבעיה.

מירי רגב: זה כן עובד כך.

מירי רגב: זה לא מרחיב את ההיצע בקרב זוגות צעירים.

אריאל אטיאס: יש שני תהליכים.

אריאל אטיאס: יש תהליך הגדלת היצע לכל השוק והשוק משחק את המשחק שלו ברמת היצע וביקוש, ויש תמריצים לזוגות צעירים.

אריאל אטיאס: אלה שני צעדים משלימים.

אריאל אטיאס: לא כל פעולה היא רק אם זה יקרה כך, כי זה מסרבל את זה.

מרינה סולודקין: אין שוק לקשישים.

אריאל אטיאס: כפי שאמרתי, אנחנו נביא את העניין של החקלאים.

אריאל אטיאס: אנחנו נביא תקן למוסדות ציבור.

אריאל אטיאס: אתם צריכים לדעת שמאז שאין לנו את תקן ברודט או שתקן ברודט התרוקן מתקציב והוא תקן שהוא אות מתה שאין לו משמעות, זה תקן של מוסדות ציבור שנותנים לבנייה חדשה, יש עוד חסם לראשי הערים לא להסכים לבנות.

אריאל אטיאס: הוא אומר, אתה בונה לי שכונה ואני צריך אחר כך לדאוג לגני ילדים מהתקציב שלי ולמוסדות ציבור נוספים.

אריאל אטיאס: אנחנו בונים איזשהו תקן  במועצת מקרקעי ישראל.

אריאל אטיאס: אלה שוב החלטות שיבואו ביום שני הקרוב והכל כצעדים משלימים עם תקציב.

אריאל אטיאס: יהיה מדובר בתקציב ותהיה נוסחה אותה אנחנו נתרגם בעיקר בקרקע שיכולה לקבל את ההעמסה הזאת.

אריאל אטיאס: אני אתייחס לנושא המשכנתאות  ואחר כך אוכל לשמוע את ההערות שלכם.

קריאה: מה עם דיור ציבורי?

אריאל אטיאס: נגיע גם לזה.

אריאל אטיאס: רבותיי, תסתכלו מה היה עד שנת 2003.

אריאל אטיאס: ניתנו מענקים לרוכשי דירה באזורי עדיפות לאומית כאשר באזור א' היה 42,5000, באזור ב' היו 20 אלף.

אריאל אטיאס: בוטלו המענקים ותראו את התוצאות.

אריאל אטיאס: אין לנו נתונים ואנחנו עובדים עליהם מאז 2008, אבל בין 2003 ל-2008 יש ירידה של 65 אחוזים במימוש משכנתאות לזכאים בפריפריה.

אריאל אטיאס: זכאים, זאת דירה ראשונה או צפיפות דיור גבוהה מאוד.

אריאל אטיאס: משנת 2008, תראו, 90 אחוזים ירידה במימוש משכנתאות.

אריאל אטיאס: יגיד משרד האוצר שזה ירד כי הולכים לשוק החופשי, כי זה יותר זול שם, ובהמשך תראו שקפים שיתייחסו גם לעיוות הזה כאשר בגדול המדינה עושה כסף על מי שלוקח משכנתאות מהמדינה.

אריאל אטיאס: היא קונה כסף בזול ומוכרת יותר יקר.

אריאל אטיאס: הערה לגבי ביקושים באזורי עדיפות.

משה גפני: מירי, את כל הזמן מעירה הערות ביניים ואני שומע את ההערות שלך.

משה גפני: אני מציע להחליף את הממשלה, הממשלה לא בסדר.

מירי רגב: הבעיה שהאלטרנטיבה היא כל כך גרועה.

אריאל אטיאס: מאחר שיש אזורים שהמכרזים חוזרים, למרות שאתם שומעים על עליות מחירים, יש לנו אזורים שלמים שהמכרזים בהם חוזרים ואף אחד לא מבקש.

אריאל אטיאס: יצאנו למכרזים והם נכשלו.

מירי רגב: באשקלון ליצמן מוכן להעביר שכונה חרדית.

אריאל אטיאס: אני מדבר על עובדות ואת בסיסמאות.

אריאל אטיאס: מכרז בשכונת האגמים, 1,130 יחידות דיור, יצא שם במכה אחת עם מתחמים, עם הסכמים, עם ראש העיר, 56 אלף שקלים עולה הפיתוח, 6,000 רק הקרקע, אף אחד לא בא לקחת חוץ מ-280 יחידות דיור מתוכן.

אריאל אטיאס: פשוט לא היו ביקושים וזאת אשקלון ולא קריית שמונה.

מירי רגב: כמה עולה דירה?

אריאל אטיאס: פיתוח 56 אלף שקלים ו-6,000 שקלים קרקע לפי הערכת שמאי.

מנחם אליעזר מוזס: דירה עולה מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: איזה מיליון שקלים?

מנחם אליעזר מוזס: כמו ביבנה.

אריאל אטיאס: הרב מוזס, אני מכבד אותך ואני מעריך שאתה יודע מה אתה אומר, אבל כאשר הפיתוח עולה 56 אלף והקרקע עולה 6,000 שקלים, אין מושג של מיליון שקלים.

אריאל אטיאס: קח בחשבון שקרקע למטר בנייה ממוצע היא 800 דולר ותעשה את המכפלות.

מנחם אליעזר מוזס: סליחה, אני מתנצל, טעיתי.

מנחם אליעזר מוזס: מדובר ביבנה.

אריאל אטיאס: יבנה זה דבר אחד.

אריאל אטיאס: הקרקע ביבנה היא 300 אלף שקלים.

מירי רגב: בוא נדבר על נתונים.

משה גפני: אני אעצור את הדיון.

יוחנן פלסנר: זה לא נכון שמקדישים לכנסת שעה ומדסקסים את הנושא הלאה.

משה גפני: מירי רגב, אני אפסיק את הדיון הזה.

מירי רגב: תפסיק.

משה גפני: האנשים מסתכלים עלינו.

משה גפני: יושבת ועדת הכספים של הכנסת.

מגלי והבה: אתה רוצה שנהיה חותמת גומי?

משה גפני: אני עוצר את הדיון.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני לא ממשיך את הדיון הזה.

משה גפני: אני עושה הפסקה.

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: מאז אני יושב ראש ועדת הכספים, לא נהגתי להוציא חברים.

משה גפני: מי שיפריע עכשיו, אני אוציא אותו ולא משנה מי זה.

משה גפני: אם מישהו יפריע, אני פשוט מוציא אותו.

משה גפני: אני חרד לתדמית שלנו ולכבוד שלנו.

משה גפני: אנחנו מדברים על בעיית הבעיות של מדינת ישראל וכך מתנהל דיון, כמו איזה שוק?

משה גפני: כל אחד זורק סיסמאות ואחרי כן רץ לעיתונאים לומר להם איזה סיסמה הוא זרק?

משה גפני: הרי אנחנו רוצים לפתור בעיה.

משה גפני: התקציב אצלנו, הכוח נמצא בידיים שלנו.

משה גפני: יושב כאן שר השיכון, אנחנו נמצאים בחודש של חוקים ושל תקציב שנמצא כאן בוועדה, אז להפריח סיסמאות?

משה גפני: בושה וחרפה.

משה גפני: סיסמאות אפשר להפריח בהפגנה שעושה הציבור, אבל לא אנחנו.

משה גפני: רוצים לומר לעיתונאים?

משה גפני: שיאמרו לעיתונאים אחרי הישיבה.

משה גפני: כל אחד יאמר מה שהוא רוצה.

משה גפני: סתם להפריח סיסמאות?

משה גפני: אנחנו מתבזים.

משה גפני: אני מבקש שהדיון יהיה רציני.

משה גפני: אני מבקש שלא יהיו קריאות ביניים, כי אם יהיו קריאות ביניים, אני פשוט אוציא חברים.

משה גפני: לא עשיתי את זה עד היום, השתדלתי לא לעשות את זה, אבל אל תכריחו אותי לשנות מהמנהג הזה.

משה גפני: אדוני השר, תשלים.

משה גפני: אני מבקש שתשמע אחרי כן את הדוברים.

אריאל אטיאס: אני מסיים בקטע האחרון שמתייחס לשאלה למה אנחנו רוצים להעניק תמריצים ולמה זה חיוני.

אריאל אטיאס: כפי שאמרתי, יש מקומות שאנחנו מוציאים מכרזים ואין להם ביקוש.

אריאל אטיאס: הוצאנו בטבריה יחידות דיור עם קרקע מסובסדת  כאשר משנת 2001 לא היו מכרזים – אפס משתתפים.

אריאל אטיאס: כפי שאמרתי, באשקלון רוב המכרז נכשל.

אריאל אטיאס: מי שאמר כאן הערה פופוליסטית, שזאת קרקע שקשורה לחרדים, זה פשוט שקר.

אריאל אטיאס: מדובר בקרקע מתוכננת עם יחידות דיור בגובה של 11 ו-12 קומות.

אריאל אטיאס: אין קשר בין הדברים.

אריאל אטיאס: מה שכן נכון זה שהיה ראש עיר שהסתובב שם ואמר שאם יבואו חרדים, הוא לא ייתן להם היתרי בנייה.

אריאל אטיאס: זה בסדר אבל אני לא נכנס לקטע הזה.

אריאל אטיאס: אתם צריכים לקחת בחשבון שכל מה שאני אומר, אפשר לבדוק אותי.

אריאל אטיאס: החכמה היא לא לבוא ולתת כאן סיסמאות שלפעמים מביישות את אלה שאומרים את המלים כי זה מראה כמה ההבנה שלהם בתחום הזה נמוכה.

אריאל אטיאס: אנשים באים וזורקים מספרים ואומרים כמה עולה דירה באזורים מרוחקים, זה מראה שהם מנותקים מהמציאות של מה שקורה והם ניזונים מסיסמאות.

אריאל אטיאס: אני לא משתתף כאן במסיבות עיתונאים ולא בפריימריס של אף אחד מחברי המפלגות.

אריאל אטיאס: אני באתי והצגתי את הדברים, אמרתי את הקושי שיש לנו להתמודד, את מה שעשינו עד עכשיו ונעשו הרבה דברים.

אריאל אטיאס: שום דבר לא קרה בממשלה הזאת ובצעקות עדיין לא פתרנו שום דבר.

אריאל אטיאס: הסבסוד של המשכנתאות שאנחנו מדברים עליו ייתן תמריץ.

אריאל אטיאס: הפתרון המוצע הוא להשתתף בהחזרי המשכנתא.

אריאל אטיאס: באזור עדיפות לאומית א' – 800 שקלים בחודש ממשרד הבינוי והשיכון.

אריאל אטיאס: אתם צריכים לדעת שיש לנו מיליארד ו-200 מיליון שקלים בשנה לתקציב משכנתאות, כמעט חצי ממנו לא מנוצל.

אריאל אטיאס: נכון שזה כסף של אשראי ואנחנו מדברים על כסף תקציבי, אבל בסוף בשנה שעברה או לפני שנתיים, אדוני היושב ראש, הגיעו לכאן, לוועדת הכספים, וביקשו לקחת מהכסף הזה למשרדים אחרים.

אריאל אטיאס: זאת אומרת שיש אי מימוש  ומשתמשים בזה לצרכים אחרים.

אריאל אטיאס: זה לא הולך רק לאשראי של המדינה.

אריאל אטיאס: להערכתנו כ-7,000 זכאים יממשו מדי שנה את זכאותם וירכשו דירה ביישובי הפריפריה.

אמנון כהן: האוצר אישר את זה?

אריאל אטיאס: לא מסכימים.

אריאל אטיאס: זה החוק שאנחנו נביא ואתה חתום עליו.

אריאל אטיאס: הצעת החוק הזאת נכתבה במשרד הבינוי והשיכון ותורגמה שם, ועליה חתומים הרבה חברי כנסת שנמצאים כאן.

אריאל אטיאס: אנחנו מציעים את ההצעה הזאת ודעו שזה עומד על הפרק מצד משרד הבינוי והשיכון.

אריאל אטיאס: אגב, למען הסדר הטוב, לא צריך חוק בשביל זה.

אריאל אטיאס: מספיק שהאוצר יסכים ואז יביאו את זה להחלטת ממשלה וזה יהיה מאחורינו.

אריאל אטיאס: אנחנו רואים שזה לא עובד וכמו פרלמנטרים אנחנו מביאים מנופים דרך הכנסת.

אריאל אטיאס: על השולחן שמנו הצעה שנכתבה אצלנו.

אריאל אטיאס: העברנו אותה הלאה ועליה חתומים חלק מחברי הכנסת שגם נמצאים כאן.

אריאל אטיאס: אנחנו נרצה להעלות אותה ביום ראשון לוועדת שרים לחקיקה.

אריאל אטיאס: אני מעריך שהליכוד יתנגד והוא יצטרך להסביר למה הוא מתנגד.

יוחנן פלסנר: ואם זה לא יעבור?

משה גפני: יוחנן, אתה ראשון הדוברים.

אריאל אטיאס: העלות המוערכת, כדי שלא יאמרו לכם שזה עולה מיליארדים לתקציב המדינה, ולכן הבאנו את זה בשיטה של פריסה על פני עשרים שנים – 55 מיליון שקלים, אבל הסכום יגדל.

אריאל אטיאס: למען הגילוי הנאות, זה לא רק 55 מיליון שקלים אלא זה 110 מיליון בשנה שלאחר מכן וכך הסכום עולה ועולה.

אריאל אטיאס: בעוד עשרים שנים יעלה מיליארד שקלים לכל שנה.

אריאל אטיאס: שנתיים, 2 מיליארד שקלים.

אריאל אטיאס: שלוש שנים, 3 מיליארד שקלים.

אריאל אטיאס: אני אומר את הכל שקוף ובלי להסתיר שום דבר.

אריאל אטיאס: אני חושב שהדבר הזה עושה שני דברים.

אריאל אטיאס: האחד, הוא מעודד פיזור אוכלוסייה וזה יכול להוריד לחצי מהמרכז.

אריאל אטיאס: אני לא חושב שפתאום פתרנו את בעיות הפריפריה.

אריאל אטיאס: אנשים לא באים לפריפריה גם בגלל תעסוקה, גם בגלל חינוך, גם בגלל תחבורה אבל מהנתונים שנתנו לכם, ככל שאתם רואים שמשנת 2003 יש ירידה במקומות האלה, תוסיפו לכך את זה שיש לנו היצע מאוד גמיש במקומות האלה למי שיאמר לכם שאם ניתן תמריץ, זה יעלה את המחירים.

אריאל אטיאס: יש לנו היצע גמיש מאוד שם.

אריאל אטיאס: אנחנו לא חושבים שפתאום תהיה התנפלות אבל זה בוודאי צעד משלים.

אריאל אטיאס: אנחנו מבקשים לתמוך בזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני נותן שלוש דקות לכל דובר כדי שכולם ידברו.

משה גפני: חבר הכנסת פלסנר ואחריו חברת הכנסת מירי רגב.

יוחנן פלסנר: תודה רבה אדוני השר על הסקירה.

יוחנן פלסנר: אני חושב שהחדשות הטובות הן שבאמת אנחנו רואים שיש הכרה עכשיו גם בדרג של ראש הממשלה שמכיר בכך שיש כאן משבר מאוד רציני.

יוחנן פלסנר: אני השתכנעתי שיש לך כוונות טובות ואתה מכיר בבעיה.

יוחנן פלסנר: אני חושב שיש גם הבנה היום לכך שהמדינה היא השחקן המרכזי בשוק הדיור.

יוחנן פלסנר: הממשלה שולטת על השיבר של הקרקעות, על החסמים, על התכנון, בין אם זה תכנון של פינוי-בינוי או תמ"עות שיגדילו את ההיצעים, בין אם אלה תכנונים חדשים, והיא כמובן מאוד משפיעה על הביקושים והיכולת שלה להעניק סבסודים למשכנתאות, מענקים, לתעדף זוגות צעירים על פני רוכשי דירות להשקעה וכן הלאה.

יוחנן פלסנר: אני חושב שעד כאן יש הסכמה מקיר לקיר בסוגיות האלה.

יוחנן פלסנר: מה שחסר לי זה שכל ההסכמה וההכרה הזאת תבוא לידי ביטוי בספר הזה שאנחנו דנים בו ואמורים לאשר אותו.

יוחנן פלסנר: שים לב שהדברים היחידים שיש בהם בשורה, אתה בעצם מדבר – ואני אתחיל דווקא בצד הביקוש – על נושא הסבסוד של משכנתאות, מענקים וסבסוד.

יוחנן פלסנר: אם אנחנו מסתכלים על התקציב בסעיף 4209, התקציב היה 383 מיליון שקלים ובפועל ההוצאה בשנת 2009 הייתה 178 מיליון שקלים.

יוחנן פלסנר: זאת אומרת, זה אחד התקציבים עם הניצול הנמוך ביותר ויש לנו כאן את הנייר של מרכז המחקר של הכנסת שמראה את הדבר הזה.

יוחנן פלסנר: גם בתקציב הקיים הניצול היה מאוד נמוך.

יוחנן פלסנר: יש כאן את השיעורים והם 63 אחוזים בשנת 2009.

יוחנן פלסנר: אנחנו רואים ששיעור המשפחות העניות והמשפחות העניות בפריפריה רק הולך וגדל, גם בשיעור וגם במספר אבסולוטי, המדינה כמעט לחלוטין יצאה מהשוק הזה.

יוחנן פלסנר: אם אנחנו משווים מ-2002 עד 2010, יש ירידה של 79 אחוזים בסך הסיוע במשכנתאות, ירידה דרמטית גם בסיוע בשכר דירה וכן הלאה.

יוחנן פלסנר: מה הבשורה שאתה בא ומציע לנו?

יוחנן פלסנר: איזושהי חקיקה פרטית שאתה מקדם באמצעות החברים שלך.

אריאל אטיאס: החברים שלך.

יוחנן פלסנר: סליחה, גם אני בעד זה.

יוחנן פלסנר: אני בעד הדבר הזה ושיבחתי אותך על כך אבל אני חושב שכשר בממשלה אני מצפה לראות משהו אחר.

יוחנן פלסנר: אתה ישבת עם ראש הממשלה במסיבת עיתונאים ואתה הצגת לכאורה איזושהי תוכנית.

יוחנן פלסנר: תגיד לציבור שבעצם המדיניות הממשלתית הנוכחית, אין בה שום בשורה בצד הביקושים ושתהיה אמירה.

יוחנן פלסנר: יש כאן הסכמה שיש כאן משבר אמיתי, שתהיה אמירה ברורה בעניין הזה.

יוחנן פלסנר: לגבי פעולות הפיתוח.

יוחנן פלסנר: בפעולות הפיתוח אתה מדבר על הסרת חסמים ובאמת מהנאום הזה – ואני לא אומר את זה מלשון זלזול – למדתי ממך הרבה לגבי הבעיות.

יוחנן פלסנר: כאשר אומרים חסמים, זה אומר תקציבי פיתוח.

יוחנן פלסנר: אין כאן בתקציב הזה, כשאני מסתכל על הסעיף של תקציבי פיתוח, על סעיף 7067, אני רואה שב-2010 התקציב היה כ-400 מיליון שקלים, בפועל התקציב הוא 270 מיליון.

יוחנן פלסנר: אם יש עוד תקציבים לפיתוח, תגיד לנו איפה הם אבל אי אפשר לדבר על חסמים וכן הלאה בלי לדרוש את תקציבי הפיתוח שיאפשרו להסיר אותם ושתראה לנו בדיוק איפה הם נמצאים כאן, כי כאן אנחנו רואים רק צמצום של התקציבים האלה ולא גידול שלהם.

יוחנן פלסנר: אותו הדבר לגבי פינוי-בינוי שגם הוא עולה כסף.

יוחנן פלסנר: אני מדבר על 2010, אז לא מיציתם את התקציב.

יוחנן פלסנר: תראה לי איפה זה יהיה בשנה הבאה ושכנע אותי שאתה תדע למצות אותו.

יוחנן פלסנר: הדבר האחרון, בנייה ביוזמה ציבורית.

יוחנן פלסנר: המדינה לחלוטין לא שחקן היום בתחום הזה.

יוחנן פלסנר: אני לא מאשים אותך כי המגמות הן מתחילת שנות ה-2000 ואנחנו רואים במסמך החשוב של מרכז המחקר ירידה מ-15 אלף דירות בשנה ל-4,000 דירות בשנת 2007 ומאז אנחנו במצב יציב ויש ירידה דרמטית.

יוחנן פלסנר: בתקציב הזה לא הצלחתי למצוא, אולי אני לא יודע לקרוא את ספר התקציב, האם יש בשורה בתחום הבנייה ביוזמה הציבורית?

יוחנן פלסנר: הנושא האחרון הוא תשובות פוליטיות.

יוחנן פלסנר: ברור שהשר מבין את הבעיה, ראו שהוא מבין שהוא חלק מממשלה, ראש ממשלה ושר אוצר שלא מוכנים לעשות דבר ולכן הוא גם מודה כאן בפנינו שהוא מקדם הצעות חוק פרטיות, אבל מה יקרה בעוד חודש אם לא יהיו הבשורות האלה בתקציב?

מירי רגב: אני רוצה קודם כל לומר לשר שאני מעריכה אותו והוא יודע זאת.

מירי רגב: אני מאוד מוקירה את מעשיך ופועלך בתחום הדיור.

מירי רגב: כדי לתת תשובה בנושא שכונת אגמים.

מירי רגב: דיברתי עם בני כי חשבתי שלא הבנתי נכון מה שהוא אמר לי ואני רוצה להבהיר כאן משהו.

מירי רגב: השכונה הזאת פורסמה כשכונה חרדית, השכונה הזאת היא שכונה עם אגם באמצע של 150 מטרים ומגרש כדורגל.

מירי רגב: היא לא מתאימה לשכונה חרדית.

אריאל אטיאס: למי היא פורסמה כשכונה חרדית?

אריאל אטיאס: למה להפריח שקרים בוועדת הכספים?

אריאל אטיאס: אני לא מקבל את זה.

אריאל אטיאס: איפה זה פורסם?

אריאל אטיאס: במכרז?

מירי רגב: אני מתווכחת על דבר אחד מאוד פשוט.

מירי רגב: אין מצב שיש דירות שלא קונים אותן.

מירי רגב: זה העניין.

מירי רגב: אני מוכנה שעל שכונת אגמים נקיים דיון עם בני ועקנין שהוא מתלונן על העניין הזה, אבל זה לא הדיון עכשיו.

מירי רגב: הדיון הוא מאוד פשוט.

מירי רגב: אין דירות.

מירי רגב: אין דירות.

מירי רגב: אין דירות ואין דירות משום שאין ול"לים כי הכל תקוע, כי מחיר למשתכן – עשה את זה האוצר יפה מאוד ביבנה – ב-640 אלף שקלים וזה ביבנה ולא בקריית שמונה ולא בדימונה.

מירי רגב: אתה יודע שמחיר למשתכן לדירה זה הדבר הנכון ולא מחיר משתכן לקרקע.

מירי רגב: יושב כאן ראובן, וסליחה שאני אומרת את זה, ישבתי אתו בכמה וכמה דיונים ואני מצטערת שאני אומרת את זה, אני לא נגד לתקוף נושאי תפקידים, אבל האוצר לא רוצה לפתור את הבעיה של הקרקעות אלא הוא רוצה להמשיך להרוויח על חשבון הקרקעות.

מירי רגב: זאת הנקודה ואני אומר לך הרב גפני, אנחנו דיברנו בפעם שעברה ואמרנו שהתקציב הקודם היה תקציב אחר עם הרבה גזרות כלכליות ואתה צודק כשאתה חוזר ואומר את זה, אבל בזכות הוועדה הזאת כולה הצלחנו להסיר כמה גזרות.

מירי רגב: הנושא העיקרי בתקציב הנוכחי הוא הנושא של הדיור של אנשים שמשלמים מסים, שהולכים למילואים, אנשים מכל המגזרים, ואין להם איפה לחיות.

מירי רגב: נכון שההצעה לכאורה  שאתה אומר, סבסוד משכנתא שיזם אותה שר השיכון, היא לא הדבר היחידי אבל היא חשובה מאוד.

מירי רגב: יש כאן מערך שלם של כלים שלובים ואין כאן ניסיון אמיתי לפתור את הבעיה.

מירי רגב: כשאני אמרתי שאני לא אצביע בעד התקציב, התכוונתי לכך ואני מתכוונת לכך.

מירי רגב: אני חושבת שרק בעזרת הוועדה הזאת, ואנחנו אמנם רוב הקולות בוועדת שרים אבל אנחנו יודעים מה משמעות ש"ס בקואליציה, וכאשר אתה, השר, תחליט שהגיעו מים עד לכאן, אתה מחויב לדיור לזוגות צעירים, אתה ולא אף אחד אחר, ואם תחליט שאתה עושה את זה, זה מה שיקרה.

אריאל אטיאס: יש דבר אחד שאני לא מסכים.

אריאל אטיאס: אני לא מסכים שחברי כנסת יטיחו כאן שקרים על נתונים שאני נותן.

מירי רגב: אני מתנצלת אם הנתונים לא נכונים.

אריאל אטיאס: תשעים אחוזים ממה שאמרתי כאן, לא מהדפים אלא הכל מהראש.

אריאל אטיאס: זה מהראש כי אני חי את הפרטים.

אריאל אטיאס: אני מכיר את המספרים, אני יודע כמה עולה התב"ע, כמה עולה הפיתוח, כמה עולה הקרקע, מי זכה, מי לא זכה.

אריאל אטיאס: אני חי את זה.

אריאל אטיאס: אני אומר לכם שהיה מכרז של 100-130 אלף יחידות דיור בשכונת האגמים, שכונה שלא קשורה לחרדים בכלל, אלא מדובר בבנייה לגובה, מעל 11 ו-12 קומות, ומי שיודע מה זה מגזר חרדי, יודע שהמגזר החרדי לא מגיע למקומות כאלה.

אריאל אטיאס: המקום לא תוכנן לחרדים, לא שינינו תב"ע, לא נגענו בה, לא הנמכנו גובה, לא עשינו כלום.

אריאל אטיאס: פרסמנו מכרז.

אריאל אטיאס: נכון שראש העיר הסתובב שם בסיור קבלנים והודיע שהוא לא ייתן היתרי בנייה לחרדים, והוא זה שצריך לבוא ולהסביר למה הוא עשה את זה, אבל לא היה שום שינוי בקרקע.

אריאל אטיאס: פשוט אנשים לא לקחו את המקום הזה למרות שפרסמו שיש שם עליות מחירים.

אריאל אטיאס: נאמר כאן פעם ראשונה, לא על ידך, שזה עולה מיליון שקלים וזה לא נכון, ופעם שנייה נאמר שבגלל שזה לחרדים, לכן אף אחד לא זכה.

אריאל אטיאס: ידעתי לבוא ולשים כאן את הבעיות.

אריאל אטיאס: זאת לא פעם ראשונה שאני שם את הדברים ואמרתי יותר מפעם אחת ששר האוצר צריך לבוא לכאן כי גם ביושר ידעתי לומר ששר האוצר עוזר לנו בהרבה מקרים, לפחות בחצי השנה האחרונה כאשר בעבר הוא בכלל לא היה מתעסק עם זה.

אריאל אטיאס: הוא עזר לנו בהרבה דברים וידעתי להגיד את זה.

אריאל אטיאס: רוב התמריצים שאנחנו שמים, הכל הם גם בהסכמת שר האוצר ובלעדיו אנחנו לא יכולים לאשר את זה, אבל אני לא מקבל את זה ולא אקבל את זה שאני בא לוועדה, נותן לכם את כל הנתונים, מחכים לי בלשכת ראש הממשלה ואני לא מגיע כי אני מכבד את חברי הכנסת שבשם המצלמות והסיסמאות הם מפוצצים את הישיבה.

מירי רגב: אני לא מוכנה שיעמוד כאן שר ויגיד את הדברים האלה, שיגיד לי שבגלל התקשורת נאמרים הדברים.

משה גפני: מירי, אני אוציא אותך.

מירי רגב: אני עושה את הדברים כי אני מאמינה בהם.

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, אני מבקש ממך  לצאת.

מירי רגב: אני אצא.

מירי רגב: אני אצא כי זאת הדרך הקלה ביותר להתמודד עם הנושא הזה.

משה גפני: אני מבקש ממך לצאת.

מירי רגב: יש כאן בעיה אמיתית שצריך לפתור אותה והשר לא יגיד שעושים כאן סיבוב בתקשורת.

מירי רגב: אולי הוא עושה סיבוב בתקשורת.

מירי רגב: עושים כאן דברים אמיתיים למען הדיור.

משה גפני: אני מבקש ממך לצאת.

יואל חסון: אדוני, אולי תחנון אותה?

מירי רגב: לא. אני אמרתי את שלי.

אריאל אטיאס: זה שהוציאו אותה, זה משרת אותה.

מירי רגב: אמרתי שאולי יש לנו בעיה אבל העובדה היא שאנחנו מדברים על מכלול שלא מצליחים לשווק אותו ולא בגלל שאין מי שיקנה אותו.

מירי רגב: לא משווקים אותו.

משה גפני: מירי, אני מבקש אותך לצאת.

יואל חסון: היא עוד סיבה למה הליכוד צריך להיות באופוזיציה.

יואל חסון: היא כל כך טובה בזה.

מירי רגב: אתם תישארו באופוזיציה, כי חלק ממה שקורה זה בגללכם.

משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: אדוני היושב ראש, היות ושמענו שאין כבר מה להגיד, בכל זאת אני אשתדל לומר כמה  דברים.

חיים אורון: אתה אומר שבתקציב הזה יש מעט גזרות אבל יש שני סוגים של גזרות.

חיים אורון: אדוני היושב ראש, אל תתרגש, לא קרה כלום.

חיים אורון: בסך הכל תהיה כותרת.

משה גפני: הדבר שהכי הרגיז אותי זאת האמירה הזאת שיושבים 11 שרים בוועדת שרים של חברי הליכוד מהמפלגה שלה והיא מאשימה אותו שיש להם שני חברים וש"ס יודעת איך לעבוד.

משה גפני: אם היה אומר את זה יוחנן פלסנר, אני מבין, אבל אומרת את זה חברת ליכוד.

משה גפני: 11 שרים שלה יושבים, אז הוא עם שני השרים שלו, הם יודעים איך לעבוד.

חיים אורון: אני לא רוצה לדבר על זה.

משה גפני: נחזור לנושא עצמו.

שי חרמש: זה לא פותר את העובדה שהם יודעים איך לעבוד.

חיים אורון: אני לא רוצה להגיד מה שאמרה מירי רגב.

חיים אורון: יש גזרות שהן תוצאה של עשה ויש גזרות לפעמים קשות יותר שהן תוצאה של אל תעשה.

חיים אורון: הדיור הופך להיות גזרה יותר קשה מהרבה גזרות של הורדה פה והעלאה שם.

חיים אורון: אני מציע להתייחס לזה כך.

חיים אורון: אני חושב שמה שהציג בפנינו שר השיכון, ואני חושב ששר השיכון הוא גם מוכשר, הוא גם מבין את הנושא, יש פקידים מוכשרים במשרד השיכון, אבל אין משרד שיכון.

חיים אורון: במשך שבע-שמונה שנים רוקנו את משרד השיכון ואתם הצגתם את הנתונים כאן.

חיים אורון: משרד שיכון עם תקציב פעולות כמו שמוצג כאן, אין משרד שיכון.

חיים אורון: אבל אין משרד שיכון לא כי אין מדיניות, אלא אין משרד שיכון כי זה כתב אשמה נורא על מדיניות שהייתה נהוגה במשך עשר שנים והיא קרסה והיא הייתה משותפת לליכוד, לקדימה ולרוב סיעות הבית.

חיים אורון: המדיניות הזאת אמרה שהשוק יפתור את העניין.

חיים אורון: זוזו הצידה עם המשכנתאות, הבנקים נותנים יותר בזול.

חיים אורון: לא רק זה אלא שעכשיו יש כאן נתון נורא, שזה הפך להיות בכלל מקור הכנסה למדינה הסיפור של הבנקים.

חיים אורון: אמרו זוזו הצידה בבנייה ציבורית, השוק יבנה יותר טוב, אבל פתאום התברר שהוא לא בונה דירות קטנות, פתאום התברר שהוא לא בונה דירות לקשישים.

חיים אורון: מה זה פתאום התברר?

חיים אורון: אני זוכר ישיבה בוועדת הכספים בה בייגה שוחט, שר האוצר לשעבר, אמר שאתם הורסים את השוק.

חיים אורון: אמרו לו, עזוב, העולם השתנה.

חיים אורון: אני לא מדבר עלי, אבל בייגה שוחט אמר להם את זה.

חיים אורון: ביטלו את הלוואות המקום, ביטלו בנייה תקציבית בכלל, דירות נר – 15 מיליון שקלים ל-15 דירות או ל-17 דירות או ל-20 דירות.

חיים אורון: יצאו מתוך התמונה וזאת התמונה שמתקבלת עכשיו.

חיים אורון: אדוני השר, אתה מציע תקציב אחר לגמרי.

חיים אורון: זה לא התקציב הזה.

חיים אורון: אתה בעצם בא ואומר שניקח את החוברת הזאת, שנזרוק אותה לים, כי מה שאתה מציע זה לא 55 מיליון.

חיים אורון: אתה כאן מתחייב ל-55 מיליון לשנה כפול עשרים שנים, כי אתה רוצה הלוואות לעשרים שנים, וזה שני מיליארד ויותר שקלים.

אמנון כהן: אבל זה בחוק.

אמנון כהן: זה עוד לא בא.

חיים אורון: אני מנסה לדבר לעניין עד כמה שאני יכול.

אריאל אטיאס: זה מיליארד ו-100 מיליון בשנה לעשרים שנים, כל שנה.

חיים אורון: כל שנה מיליארד ו-100 מיליון.

חיים אורון: מבחינת תקציב המדינה אלה התחייבויות משמעותיות מאין כמותן.

חיים אורון: זה לא מופיע כאן.

חיים אורון: אתה בא ואתה אומר שאתה רוצה להוסיף כאן ולשנות באופן משמעותי את הסדרי ההלוואות, את הסדרי הלוואות המקום ואת כל הדברים הללו, אבל זה תקציב אחר.

חיים אורון: אתה לא באת עם איזה תיקון קטן.

חיים אורון: שר החינוך אמר לנו אתמול שאם היה לו עוד חמישים מיליון שקלים לנושא מסוים, זאת מדיניות לגמרי אחרת.

חיים אורון: זה להודיע שמה שביבי הביא לכאן ב-2003 קרס טוטלית ואנחנו מאמצים מדיניות אחרת.

חיים אורון: מצדי שלא יגיד את זה.

חיים אורון: כמו שתי מדינות לשני עמים, שלא יגיד שהוא שינה את דעתו אבל שיעשה את זה.

חיים אורון: זה לא קורה עכשיו.

חיים אורון: עוד שלוש הערות קצרות.

חיים אורון: הערה ראשונה לגבי החד הוריות.

חיים אורון: אני אומר לחברי הכנסת שבתוך כל הדבר הזה, תפסו את החד הוריות בהחלטת ממשלה שהתקבלה על ידי רוב שרי הממשלה שיושבים כאן – יש לי את התאריך שלה, מה-15 באוגוסט – שחד הוריות אין להן כבר ניקוד של משפחה אלא יש להן ניקוד לבד.

חיים אורון: זה מנוסח באופן מאוד אלגנטי.

חיים אורון: הן כמו כולן.

חיים אורון: זאת אומרת, אין לה אחים, אין לה בעל, היא הורדה בדירוג באופן דרמטי וחד הוריות ייפגעו פגיעה נוראית כדי לחסוך 160 מיליון שקלים.

חיים אורון: כך כתוב.

חיים אורון: 160 מיליון מכספי האשראי ולא מכסף מזומן.

חיים אורון: תרדו מהחד הוריות.

חיים אורון: אתם משוגעים לגמרי?

חיים אורון: מי נתן לזה יד בכלל?

אמנון כהן: גם כך הכסף לא מנוצל.

חיים אורון: תרדו מהסיפור הזה של חד הוריות.

מרינה סולודקין: אלה חד הוריות עם שלושה ילדים.

מרינה סולודקין: לא מדברים על חד הוריות עם שני ילדים או עם ילד אחד.

חיים אורון: אני לא רוצה לקחת יותר זמן.

חיים אורון: עוד הערה אחרונה.

חיים אורון: יש תקציב אחד שהוכפל וכל שנה הוא מוכפל – אבטחה במזרח ירושלים.

חיים אורון: סעיף 6914.

חיים אורון: תחייכו כמה שאתם רוצים.

חיים אורון: הרי זה זועק לשמים השערורייה הזאת.

חיים אורון: 41 מיליון שקלים בשביל משטרה פרטית שמפעילים אותה כנגד ערבים וכנגד יהודים, ואני אומר כל מילה לפרוטוקול, במימון משרד השיכון ואתם מחייכים.

חיים אורון: אין משטרה במדינת ישראל?

חיים אורון: בסילואן צריך משטרה פרטית?

יואל חסון: השר לביטחון פנים לא רוצה את זה אצלו.

חיים אורון: סלח לי, גם אני לא רוצה את זה.

חיים אורון: מה זה לא רוצה את זה?

חיים אורון: יש הרבה דברים שהוא לא רוצה ואני לא רוצה להגיד מלים לא יפות על מה שקורה במשטרה.

יואל חסון: שאל את המשטרה למה היא לא מוכנה להיכנס לשם בכלל.

יואל חסון: משטרת ישראל לא מוכנה להיכנס לשם.

יואל חסון: לכן הקימו משטרה פרטית.

חיים אורון: אתה עושה רק מה שאתה רוצה?

חיים אורון: אני רואה שמהבוקר עד הערב עושה דברים שאתה לא רוצה.

חיים אורון: למה במשרד השיכון צריך להיות תקציב שהוכפל?

חיים אורון: תסתכלו בספר התקציב, הוא היה בשנה שעברה 20 מיליון ועכשיו הוא 41 מיליון.

מגלי והבה: אני אגיד לך מאיפה הורידו את זה.

יוחנן פלסנר: איזה סעיף?

חיים אורון: סעיף 6914.

חיים אורון: עמוד 24 בספר התקציב.

חיים אורון: הייתה ועדה של אורי אור לפני שנים שקבעה שזה לא יכול להישאר במשרד השיכון, אין הצדקה לזה, אתם לא שולטים בכסף הזה, עושים בכסף הזה מסחרה.

חיים אורון: מבקר המדינה אמר.

חיים אורון: משתמשים בכסף הזה למטרות שלא אתה צריך לתת להן יד, אולי פוליטית כן, אבל זאת כבר בעיה שלך.

חיים אורון: אין שום הצדקה למשטרה ב-41 מיליון שקלים לקבוצת אנשים שנתקעת לערבים וליהודים בתוך העיניים.

חיים אורון: אין הצדקה לתת להם 41 מיליון שקלים.

ציון פיניאן: תודה רבה.

ציון פיניאן: חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: תודה אדוני היושב ראש, כבוד השר, כל הצוות המקצועי.

אמנון כהן: אנחנו רואים אדוני השר את ההשתדלות שלך לפתור את הבעיה אבל אנחנו רואים שכל ממשלות ישראל, גם השרים שקדמו לך בתפקיד, לאט לאט הגיעו למצב שלמשרד כמעט ואין תקציב.

אמנון כהן: המשרד נשאר עם טייס אוטומטי, עם תקציב קשיח שהוא מיועד וכל כך סגרו אותו עד שאתה לא יכול גם לנצל אותו בגלל מדיניות כזאת ואחרת.

אמנון כהן: הציבור לא יכול ליהנות גם ממשכנתאות שאתה מקצץ כי המדינה צריכה לסבסד.

אמנון כהן: המצב היום גורם לכך שהמשכנתא שנותן הבנק היא הרבה יותר זולה מבחינת ריבית כך שלמעשה התקציב שלך נשמר שם והוא חוזר לצרכים אחרים במשרדי ממשלה אחרים.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לשנות פאזה במשרד אדוני השר ואתה התחלת לעשות אבל לא בתהליך רגיל.

אמנון כהן: זה בתהליך הנורמטיבי.

אמנון כהן: לא, צריך פעם אחת לטפל בזה ולהציף את השוק במאה אלף יחידות דיור באופן מיידי ובעוד מאה אלף יחידות בשנה הבאה.

אמנון כהן: לצורך כך צריך הוראת שעה או חוק ול"ל שמתאים לעידן של היום, כמו שאז, בזמנו, היו צריכים לקלוט עלייה ועשינו חוק ול"ל.

אמנון כהן: יכול להיות שהוא היה פרוץ מדיי, אבל כרגע המצב לא פחות קשה.

אמנון כהן: לזוגות הצעירים יש בעיה קשה וכבודו ציין שזוג ממשכן את חייו לטובת בית כי הוא צריך כל החיים שלו לשלם ואין דירות קטנות, כך שהוא חייב לקנות דירה גדולה שמחירה מעל מיליון וחצי שקלים.

אמנון כהן: לכן אדוני השר, כאן צריך לשנות את הפאזה ולשנות את המגמה.

אמנון כהן: המדינה חייבת להתערב.

אמנון כהן: אדוני יושב באחד המשרדים הייעודיים לנושא הזה, לא לבד כמובן, אבל כבודו צריך להוביל.

אמנון כהן: כמובן כל הנושא התכנוני שתוקע, רק בחסם הזה, כדי שתוכל לפתור אותו בהוראת שעה, אתה תוכל לגבש את הנושא התכנוני.

אמנון כהן: אם הייתה החלטת ממשלה שבמרכז לא בונים בשנת 2008, עכשיו רק להתחיל את התהליך, ייקח לך עוד שלוש-ארבע שנים בתהליך הנורמטיבי.

אמנון כהן: לכן כאן צריך להיות שינוי פאזה.

אמנון כהן: אם אתה רוצה לשנות, זה צריך להיות בהוראת שעה.

אמנון כהן: אתה תילחם על עוד כמה מיליונים, על עוד קצת פה וקצת שם, על חוק כזה וחוק אחר, אבל צריכה להיות הוראת שעה לשנתיים.

אמנון כהן: כל הוועדה כאן וכל סיעות הבית יתמכו בך כי זאת מלחמה אמיתית.

אמנון כהן: על זה אפשר לפרק קואליציה.

אמנון כהן: זה נושא שהוא בדמנו ואסור לנו היום לומר שזה אוצר, זה פנים, כי אלה כולנו ואנחנו אתכם ביחד יד ביד אדוני השר, ואתה מסוגל לעשות את זה.

אמנון כהן: זה שינוי פאזה.

אמנון כהן: לא ילך עם עוד חקיקה קטנה אלא מדובר במשהו מערכתי שהוא גדול וענק שפעם אחת צריך להתלבש על זה.

אמנון כהן: אני סומך עליך אדוני השר.

ציון פיניאן: תודה.

ציון פיניאן: מרינה סולודקין.

ציון פיניאן: יש לי הצעה לאופוזיציה, ייצגו אתכם יותר מדיי טוב היום, אז אולי תוותרו על רשות הדיבור.

יוחנן פלסנר: השאלה לא מה אומרים אלא מה קורה אחר כך בתקציב.

ציון פיניאן: תאמין לי שיהיה טוב.

ציון פיניאן: עם קצת אמונה, יהיה טוב.

יוחנן פלסנר: אמונה יש.

ציון פיניאן: לא, אתם כנראה מאבדים את האמונה.

מגלי והבה: אולי תאמר מה סדר הדוברים.

ציון פיניאן: אני אחרי מרינה סולודקין אבל אני אדבר כאשר יגיע היושב ראש.

ציון פיניאן: לאחר מכן שלי יחימוביץ, יואל חסון ומוזס.

מרינה סולודקין: אדוני השר, אני מאוד רוצה להודות לך כי שמענו את הנאום וראינו את כל הבעיות ואלה גם בעיות פוליטיות שאתה ומפלגתך נתקלים בהן בקואליציה.

מרינה סולודקין: ראינו גם את הבעיות הענייניות וכולנו אמרנו שזאת לא ממשלה זאת או קודמת אלא ממשלות של העשור האחרון.

מרינה סולודקין: אני ראיתי שרי בינוי ושיכון מאוד מאוד חזקים, כמו שרון.

מרינה סולודקין: הגעתי בעלייה הגדולה בשנת 1991 וכבר בשנת 1992 קנינו דירה באשקלון ובשנת 1994 נכנסנו אליה.

מרינה סולודקין: גם המחירים היו אחרים.

מרינה סולודקין: ראיתי גם את שרנסקי שעשה הרבה בתחום הדיור הציבורי.

מרינה סולודקין: אני מאוד ממליצה לך לא להסתכל על הסביבה, על הליכוד וכל האחרים, אלא להיות שר במלוא מובן המילה כי עכשיו אנחנו בפרשת דרכים.

מרינה סולודקין: אם לא יהיה דיור, אני לא יודעת מה יהיה לצעירים במדינה.

מרינה סולודקין: דיברו כאן הרבה והועלו נושאים שאני מאוד מברכת על כך.

מרינה סולודקין: דיברו על הדיור לצעירים ועכשיו יודעים מה לעשות.

מרינה סולודקין: עכשיו יש את מאבק הכוחות הפוליטיים ואנחנו בטח שנצטרף לאלה בקואליציה שיודעים איך להילחם.

מרינה סולודקין: לא התייחסת לדיור הציבורי ואני רואה את המספרים והם מאוד לא מעודדים.

מרינה סולודקין: בשנת 2003 הסכום היה 127 מיליון שקלים וזה אודות לשרנסקי.

מרינה סולודקין: זאת הייתה השנה האחרונה בה היה תקציב של ישראל בעלייה.

מרינה סולודקין: עכשיו הסכום הוא מיליון שקלים ואני לא יודעת מה לעשות.

מרינה סולודקין: יש לי חמישים אלף אנשים זכאים, קשישים שגרים בדיור שאוזל.

מרינה סולודקין: מי עשה את חוק ההפרטה של הדיור הציבורי?

מרינה סולודקין: מהמפלגה של חיים אורון יחד עם מפלגת העבודה אבל לא בנו דירות נוספות.

יצחק וקנין: החוק היה כאן.

יצחק וקנין: לקחו את הכסף ולא בנו.

ליה שמטוב: החוק לא היה חוק טוב.

ליה שמטוב: דיור ציבורי צריך להישאר דיור ציבורי.

מרינה סולודקין: ישראל בעלייה הצביעה נגד ואני אפילו הפכתי את ההצבעה לאי אמון בממשלת ברק.

מרינה סולודקין: אני מאוד מקווה שאתה יכול לתמוך בנו בנושא הדיור הציבורי, כאשר עכשיו מקבלים את הגרסה השלישית לדיור הציבורי במרכז המדינה.

מרינה סולודקין: כמו שאמרת, חמישה אחוזים מכל הבנייה ילכו לדיור הציבורי.

מרינה סולודקין: אני לא יודעת מה עם החד הוריות שלא יכולות להתקיים בגלל מחירי הדירות.

מרינה סולודקין: הן לא יכולות לקנות דירה ולא לשכור דירה, ולא מדובר רק בחד הוריות עם שלושה ילדים.

מרינה סולודקין: הציבור שלי הוא חד הוריות עם ילד אחד או עם שני ילדים.

מרינה סולודקין: לגבי דירות נר.

מרינה סולודקין: מ-80 מיליון שהיו בתקופתו של שרנסקי, עכשיו הסכום הוא 20 מיליון שקלים.

מרינה סולודקין: יש פחות נכים במדינת ישראל?

מרינה סולודקין: תודה.

אריאל אטיאס: אני רוצה להתייחס בראשי פרקים.

אריאל אטיאס: אני מקבל כאן הודעות שאני מגזים באיחור לראש הממשלה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אם לא יהיה לו זמן להשיב לכולנו, צריך לקבוע דיון חוזר.

מגלי והבה: אם יש התחייבות, בבקשה.

ציון פיניאן: ניתן לשר להשיב לכל הטענות שהועלו כאן.

אריאל אטיאס: אני רוצה לומר לך שאני אמרתי שאני לא יכול לבוא בגלל הדיון שמתקיים אצל ראש הממשלה שהוא חשוב מאוד לנושא של הדיור.

אריאל אטיאס: זה דיון שעוסק במינהל מקרקעי ישראל, ברפורמה שלו.

אריאל אטיאס: אמר לי יושב ראש הוועדה שאבוא לשעה ומקסימום לאחר מכן אלך.

אריאל אטיאס: ראיתי שהדיון הוא מאוד ענייני, ולכן נשארתי עוד.

אריאל אטיאס: עלו כאן כמה הצעות וכולם הסכימו להפעיל אותן בדרכים כאלו ואחרות.

אריאל אטיאס: הנושא הזה של ה-ול"לים עולה גם בדבריו של חבר הכנסת אמנון כהן ועולה גם בשאילתות שאני נשאל בכנסת, גם בהצעות לסדר וגם בהצעות אי אמון אליהן התייחסו.

אריאל אטיאס: אני ודאי לא מתנגד לזה.

אריאל אטיאס: אני אשמח אם יהיה לי כלי כזה.

אריאל אטיאס: אנחנו בסך הכל רוצים שיהיו לנו כלים לפעול.

אריאל אטיאס: זה לא יכול להיות עכשיו כי יש לזה התנגדות חריפה מאוד במשרד המשפטים וכנראה היא נתמכת בפסיקות של בתי משפט שהיו בעבר.

אריאל אטיאס: צריך גם לזכור שבתקופה שהייתה אז, לפחות לפי הנתונים, היו עולים בין 30 ל-40 אלף בחודש, היו יורדים מהמטוסים וצריך איך שהם יורדים, שיהיה להם היכן להיות.

אריאל אטיאס: אז היה מקרה אחר, היו גם הרבה תקלות מאז, אבל אני אשמח שיהיה לי כלי מהסוג הזה, כלי שאין לנו אותו עכשיו.

אריאל אטיאס: מצד שני -  הערה שאני לפחות חושב שצריך לעשות אותה וכרגע אין לה הסכמה, זה דבר שמופיע בוועדת הפנים - היא הרפורמה בתכנון.

אריאל אטיאס: קשרו אותה משום מה כדי לתת יותר סיכוי לעבור עם הרפורמה ברישוי.

אריאל אטיאס: דיברתי כאן קודם על התמריץ שאנחנו נותנים 15 אחוזים הנחה בקרקע לקבלנים שיבנו בשלושים חודשים, ואתם צריכים לזכור שהממוצע להוציא היתר בנייה היא שנה.

אריאל אטיאס: מתוך שלושים החודשים הלכה שנה.

אריאל אטיאס: אני חושב שצריך לפצל את זה, להעביר את הרישוי ואז אנחנו נקבל התחלות בנייה הרבה יותר מהירות.

אריאל אטיאס: הצעתי את זה גם לראש הממשלה, גם לשר האוצר וגם לשר הפנים.

אריאל אטיאס: אני חושב שהחשש שאם יהיה רק את הרישוי לבד, זה יתקע את התכנון, אני חושב שאין לו על מה להתבסס ואני אומר לכם למה.

אריאל אטיאס: הרפורמה בתכנון עוד תעבור הרבה גלגולים,  אבל הרפורמה ברישוי היא מיידית, היא חשובה, היא מייצרת התחלות בנייה בקצב הרבה יותר מהיר.

אריאל אטיאס: כל מה שקשור בדיור הציבורי, זה בשקפים בהמשך.

אריאל אטיאס: הייתי כאן כבר יותר מפעם אחת ואמרתי לאדוני היושב ראש  - אמנם לא עמדתי במילתי – שפעם הבאה שאני בא, אני בא רק עם שר האוצר לכאן.

משה גפני: נכון.

אריאל אטיאס: אני הרי יודע מה יהיה כאן.

אריאל אטיאס: אמרתי במהלך הדיון מספר פעמים ששר האוצר בחצי השנה האחרונה נרתם לסייע לנו בהרבה נושאים שקשורים לתקציב וקשורים לחסמים.

אריאל אטיאס: יש דברים שיש לנו עדיין חילוקי דעות, אבל בסוף אתם צריכים לדעת שרוב ההחלטות שאנחנו רוצים לקבל ברמה של תמריצים, חיות במשרד האוצר.

אריאל אטיאס: יושב כאן נציג נכבד, ראובן קוגן, והוא מכיר את כל מה שאמרתי.

אריאל אטיאס: אני כבר יכול להגיד לכם מה התשובה שהוא ייתן לכם, אבל אני לא רוצה לקחת לו את הקרדיט כי הוא יודע להסביר את עצמו הרבה יותר טוב ממה שאני אסביר אותו.

אריאל אטיאס: אני חושב שאם מהוועדה הזאת תצא  איזושהי בשורה שלא תיתן לדבר הזה לעבור ככה, אנחנו במקביל -  לא רק נאה דורש, נאה מקיים – שמים את הדברים האלה על השולחן, אסור להתייחס לזה בצורה שהבעיה רק הולכת ומחריפה.

אריאל אטיאס: לא. אני חייב להדגיש שיש תהליכים שכבר קרו, יש עשרים אחוזים גידול בהתחלות בנייה וזה מאוד דרמטי.

אריאל אטיאס: גם נתוני 2010 שהתפרסמו, אתם תראו בהם שיש גידול מאוד משמעותי בהתחלות בנייה וזה לא דבר שקרה סתם מאליו.

אריאל אטיאס: אני אומר שאפשר לעשות הרבה יותר והוועדה יכולה בהחלט לסייע לנו עם כל חברי הכנסת כאן.

אריאל אטיאס: אנחנו בכל אופן גם כמפלגה לא מתכוונים לתת לזה לעבור לידינו.

אריאל אטיאס: תודה לכולם.

משה גפני: אני מבקש אדוני השר שלפני אישור התקציב לקיים ישיבה עם שר השיכון ועם שר האוצר כאן.

מנחם אליעזר מוזס: אז גם אני אנאם.

משה גפני: כולם ינאמו.

משה גפני: אתה יכול לדבר גם עכשיו כי הנושא המקצועי הוא נושא.

מגלי והבה: השר הולך.

אריאל אטיאס: יש כאן מצגת גדולה של משרד השיכון.

מגלי והבה: אני מבקש שלפני אישור התקציב, הוא יבוא להמשך דיון כי לא כולם התבטאו, לפחות לא חברי ועדת הכספים שכל השנה עובדים על הנושאים האלה.

משה גפני: אני הבנתי.

משה גפני: התחלתי להגיד.

משה גפני: אני מבקש לקבוע ישיבה.

משה גפני: השר אמר נכון, אנחנו גם אמרנו את זה, אנחנו לא נביא אותו לדיון בלי שר האוצר.

משה גפני: היה מדובר על תקציב משרד השיכון ולכן רק הוא נמצא כאן.

משה גפני: לפני אישור התקציב, זה יכול להיות בשבוע הבא וזה יכול להיות בעוד שבועיים, שר האוצר צריך לבוא לדעת שלא יהיה כאן אישור תקציב לפני שלא יתקיים הדיון הזה, לפחות הדיון הזה, וגם אז אני לא יודע מה כולנו נעשה.

משה גפני: הדיון הזה חייב להתקיים עם שר האוצר ועם שר השיכון.

משה גפני: צריך לתאם אתם את המועד ולומר בלשכה של שר האוצר ששר השיכון הביע נכונות ואז לקבוע את הדיון הזה.

משה גפני: הדיון הזה יהיה דיון מסודר.

יואל חסון: יהיו בו בטח פחות צעקות משהיו בדיון הזה.

משה גפני: כן.

מנחם אליעזר מוזס: אפשר לבקש שגם שרון גמבשו יהיה בדיון?

משה גפני: אני מודה לך אדוני השר.

משה גפני: אני מצטער שזה היה מהלך הדיון, אבל זה מה שיש.

אריאל אטיאס: תודה לכם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון.

משה גפני: חברי הכנסת יכולים להמשיך לדבר.

משה גפני: אף אחד לא מאבד את רשות הדיבור בישיבה עליה אני מדבר.

גאלב מג'אדלה: יש נציגות למשרד השיכון?

משה גפני: כן.

משה גפני: המנכ"ל נמצא כאן.

משה גפני: המנכ"ל ואנשי המשרד.

משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן.

ציון פיניאן: תודה רבה אדוני היושב ראש.

ציון פיניאן: ראשית, אני רוצה להתייחס בכמה מלים למה שהיה קודם לכן.

ציון פיניאן: דברי חכמים בנחת נשמעים.

חיים אורון: אתה מתייחס לחכמים או לנחת?

ציון פיניאן: אין נחת ואין חכמים.

ציון פיניאן: אני בטוח שמתוך 120 חברי כנסת, 121 דואגים את הדאגה לזוגות הצעירים.

ציון פיניאן: שלא ייקח מאן דהוא את הכתר ואת הכבוד לדאגה לצעירים.

ציון פיניאן: אני אומר את זה גם בשם סיעת הליכוד ואני חושב שגם בשמנו כולנו.

ציון פיניאן: שלא מישהו יאמר שהוא מוביל את הנושא הזה כי כולנו מובילים אותו.

ציון פיניאן: כל אחד עם דאגתו שלו והיא לא פחותה מאשר של השני.

ציון פיניאן: כולנו יודעים שזאת בעיה קשה של הזוגות הצעירים.

ציון פיניאן: מתקיימים עכשיו דיונים גם  בלשכת ראש הממשלה בנושא הזה ואנחנו מכירים את הנושא ורוצים למצוא לו פתרון.

ציון פיניאן: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו כאן, אבל המנכ"ל נמצא כאן ואני רוצה להתייחס לנושא של מינהל מקרקעי ישראל.

ציון פיניאן: אני חושב שזאת הבעיה שלנו.

ציון פיניאן: מינהל מקרקעי ישראל מהווה את הבעיה שלנו.

ציון פיניאן: שם, כמו שאומרים, לא עושים חשבון לאף אחד, מצפצפים על כולם ולא רואים אף אחד ממטר.

ציון פיניאן: ברגע שיתחילו לראות ממטר, יראו גם את הצעירים ויראו את כל הבעיה.

ציון פיניאן: הנושא של מינהל מקרקעי ישראל הוא משרד בתוך משרד.

יואל חסון: זה משרד בתוך אגף.

יואל חסון: משרד השיכון הוא אגף ביחס למינהל.

ציון פיניאן: נכון.

ציון פיניאן: תליתי הרבה תקוות בשר השיכון הנוכחי וקיוויתי שהוא יעשה סדר במינהל מקרקעי ישראל.

ציון פיניאן: אני עדיין תולה בו תקוות.

ציון פיניאן: יש לי אמונה ואני מאמין שיהיה שם סדר.

יואל חסון: מי שמאמין, לא מפחד.

ציון פיניאן: אפילו כאשר רוצים לפתור את הבעיות של הפרט ושל הכלל במינהל מקרקעי ישראל, שנה מחכים ועדיין לא נקבעת פגישה.

ציון פיניאן: אני מכיר את זה ממחוז הצפון, ממחוז הדרום וכן הלאה.

ציון פיניאן: בנושא של הצעת החוק שגם אני חתום עליה כמו הרבה חברים מהאופוזיציה ומהקואליציה.

ציון פיניאן: השאלה מה יקרה אם היא לא תעבור ושאל את זה יוחנן פלסנר.

ציון פיניאן: אם היא לא תעבור, שוב אנחנו מתחילים מההתחלה.

ציון פיניאן: יש חשש סביר שהיא לא תעבור כי מדובר בהרבה מאוד כסף.

ציון פיניאן: אחת השאלות היא מה יקרה אם היא לא תעבור.

ציון פיניאן: בפריפריה הנושא של סבסוד משכנתאות הוא פתרון הולם ואני אומר לכם למה.

ציון פיניאן: יש יזם שקנה מגרש לפני 12 שנים, ואני מביא דוגמה מטבריה, ועכשיו יש בועת נדל"ן והוא התחיל לבנות.

ציון פיניאן: כבר חצי שנה הוא בונה.

ציון פיניאן: שאלתי אותו כמה דירות הוא מכר, והוא אמר שהוא מכר שלוש דירות מתוך חמישים.

ציון פיניאן: מה המחיר?

ציון פיניאן: 750 אלף שקלים.

ציון פיניאן: זה אומר שכל זוג צעיר צריך להביא 350 אלף שקלים מהבית או מהאבא שאין לו  כדי לקנות דירה של 110 מטרים.

ציון פיניאן: צריך לחשוב גם על זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת יואל חסון.

משה גפני: אחריו חבר הכנסת וקנין.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

יואל חסון: אני קודם כל רוצה לומר שהדיון עכשיו היה באמת דיון מעניין.

יואל חסון: מבחינתנו הבוקר היה שיעור מעניין לוועדה.

יואל חסון: פתחתי הבוקר את העיתון וראיתי פרסום לפרוייקט דיור שהוגדר כיוקרתי בעיר לוד.

יואל חסון: הסתכלתי על המחיר ולא האמנתי.

יואל חסון: ארבעה חדרים בעיר לוד, עלות הדירה שכך משווקים אותה, כהזדמנות שלא תחזור לעולם, 975 אלף שקלים.

ציון פיניאן: וזה בלוד.

יואל חסון: בלוד.

יואל חסון: 975 אלף שקלים מחיר הדירה.

יואל חסון: חשבתי שאני לא רואה טוב.

יואל חסון: מה זאת אומרת?

יואל חסון: איך זה יכול להיות?

יואל חסון: זאת הדוגמה שמייצגת את הטירוף הכללי שקיים בשוק הדיור במדינת ישראל היום.

משה גפני: הטענה של האוצר – אני דיברתי אתם הרבה – שאם יאשרו את הנושא של סבסוד המשכנתאות למשל או ההצעה של חבר הכנסת מוזס שלא לשלם מע"מ על דירות שהן דירות זולות או להתקזז עם המע"מ, זה לא יפתור את הבעיה הזאת ומחירי הדירות לא ירדו כתוצאה מזה.

משה גפני: זאת הטענה של האוצר.

משה גפני: הם טוענים שמבחינה כלכלית רק פרוייקטים בהיצע גדול יותר, כי מה שאתה אומר לגבי לוד, זה דבר מזעזע.

משה גפני: פשוט מזעזע.

משה גפני: הרי יש יעד לאומי כדי לאכלס את לוד והנה המחיר הוא כזה גבוה.

יואל חסון: אגב, אני לא לגמרי מתווכח עם הטענה.

יוחנן פלסנר: עיקר הבעיה היא בצד ההיצע, אבל לא רק.

יואל חסון: אם אנחנו לדוגמה נקבל החלטה – הממשלה או הכנסת – על פטור ממע"מ על דירה ראשונה לדוגמה, אין ספק שהחוק הזה צריך לייצר מנגנוני הגנה מפני הבעיה הזאת, אבל זה לא אומר שהרעיון הוא לא טוב.

יואל חסון: זה שצריך מנגנוני הגנה וזה שמה שהם אומרים מתמטית הוא נכון, זה נכון, אבל זה שאי אפשר לייצר פעילות שתגן על הצרכן בעניין הזה – אפשר.

יואל חסון: אתה יכול להגיד את זה הרי בהרבה דברים אחרים.

יואל חסון: הרי מדינת ישראל ידעה, כולנו זוכרים ב-2001 את המבצע הענק שהיה במדינת ישראל שעד היום אני זוכר את הסיסמה שלו ואז הייתה הזדמנות אדירה לדירה.

יואל חסון: אז באמת הייתה הזדמנות אדירה לדירה.

יואל חסון: אני זוכר באזורי עדיפות א' ועדיפות ב', היו הטבות יוצאות דופן ואנשים באמת קנו דירות ונהנו מהפרוייקטים האלה.

יואל חסון: היום אין אפילו חשיבה לדבר הזה אלא יש בעיקר שלילה ומה אי אפשר לעשות.

יואל חסון: הנושא של הסבסוד למשכנתאות הוא בסדר גמור.

יואל חסון: הוא צעד חשוב אבל לדעתי הוא לא העיקר.

יואל חסון: יש כאן נקודה שחבר הכנסת פיניאן דיבר עליה וצריך לחזק אותה, וזה נושא מינהל מקרקעי ישראל.

יואל חסון: מינהל מקרקעי ישראל, גם היום הראו לנו כאן השוואה ש-30 אלף יחידות דיור השנה, ב-2011, יהיו מול 15 אלף שהיו בשנה שעברה, אבל עדיין זה שחרור הדרגתי של קרקעות.

יואל חסון: זה עדיין שחרור הדרגתי ומבוקר של קרקעות ועדיין מתוך התפיסה שהמינהל משחרר קרקעות במסורה כדי לייקר את הקרקעות וכדי להכניס כמה שיותר כסף.

יואל חסון: השאלה אם אנחנו רואים את מינהל מקרקעי ישראל כסוג של גוף שאמור לשרת את המדינה או שהאזרחים משרתים את מינהל מקרקעי ישראל כי מינהל מקרקעי ישראל הוא סוג של צינור להכנסת כספים למדינת ישראל.

יואל חסון: משפט אחרון שאני רוצה לומר.

יואל חסון: מדינת ישראל בחודשים האחרונים, כך הבנתי מדיווחים, יש לה גביית יתר של מסים בהיקפים של מיליארדי שקלים.

יואל חסון: גביית יתר של מסים בהיקפים של מיליארדי שקלים.

יואל חסון: אני לא מקבל את זה שאין כאן כסף.

יואל חסון: אני לא מקבל את זה.

יואל חסון: יש כאן החלטה עקרונית שצריך לקבל ואני חושב שצריך לחלוק אופוזיציה וקואליציה, והייתי אומר את זה כמו מירי רגב, אם הייתי היום בקואליציה.

יואל חסון: יש כאן החלטה עקרונית שצריך לחזור לתקופת החירום, אולי ול"ל, אולי משהו אחר שיגיד שיש לנו עכשיו סיטואציה שמחייבת בניית דירות יותר קטנות.

יואל חסון: כל זוג צעיר היום מראש לא יכול לבוא לפחות מחמישה חדרים במגדל מפואר עם שומר בכניסה וקאונטרי קלאב, אבל הוא בסך הכל רצה דירה ולא קאונטרי קלאב.

יואל חסון: היום הוא חייב לקחת מיליון וחצי שקלים משכנתא כי אין דירות בלי קאונטרי קלאב ואין דירות בלי שומר בכניסה.

יואל חסון: אין דירות בלי פילאטיס ויוגה אבל חייבות להיות גם דירות אחרות וחייבות להיות כאן תוכנית ועידוד לבניית יותר קטנות.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, פטור ממע"מ לדירה ראשונה זה דבר נחוץ והכרחי ויכולים לייצר את הפתרונות שהאוצר מפחד מהם.

יואל חסון: יש לזה פתרונות ויש לזה דוגמאות מהעבר.

יואל חסון: עוד משפט אדוני.

יואל חסון: אני יודע שהארכתי, סליחה, אבל זה חשוב ואני לא בא לכאן הרבה ויש נושא עבורי הוא מאוד קריטי.

משה גפני: אתה גם מדבר מאוד לעניין.

משה גפני: אני מסכים עם כל הדברים שלך.

יואל חסון: אני רוצה לומר לך שאם נמשיך במצב הזה, עוד יום אחד תצטרך להיות ועדת חקירה ממלכתית על האסון הזה של הדיור.

משה גפני: זה מתקרב בצעדי ענק.

יואל חסון: אנחנו מתקרבים לזה ואולי בסוף נצטרך להגיע לוועדה שלי ואז נקבל את ההחלטה הזאת.

יואל חסון: משפט אחרון, ברשותך, וסליחה שהארכתי.

יוחנן פלסנר: הוועדה שלו גם תבדוק יושבי ראש שהיו אחראים על התחום.

משה גפני: לגבי יושבי ראש ועדות, מה שהוא מציע, אם אתה יכול לעשות מיד, עכשיו, על ועדת הכספים ומה תפקידו של חבר הכנסת פלסנר בעניין.

יואל חסון: אני מאמין שאת הדוח כבר תעשה אולי מירי רגב, יושבת ראש הוועדה לביקורת המדינה הבאה, בקרוב.

יוחנן פלסנר: בקדנציה של הליכוד באופוזיציה.

יואל חסון: משפט חשוב שיש לי לומר.

יואל חסון: יש גם בעיה עקרונית שצריך לדבר עליה ואני רואה אותה גם בתל אביב וגם במקומות אחרים, ואגב, היא גם סוגייה בעיניי ירוקה ולא רק עניין פרקטי.

יואל חסון: לא בונים לגובה.

יואל חסון: בניגוד למה שאתם חושבים, לא בונים בכלל לגובה.

יואל חסון: בונים שכונות חדשות מלאות ואני אומר לך שעשיתי בדיקה מקיפה של הדבר הזה וראיתי שבונים.

יואל חסון: נכון, יש כמה מגדלים שבונים אבל רוב הבניות הן לא בניות לגובה.

יואל חסון: גם לוקחים יותר קרקע לבניית בניינים וזה על חשבון שטח ירוק ועל חשבון הדברים האלה, וגם לא בונים לגובה ואני לא מבין למה לא בונים לגובה במדינה שיש בה כל כך חוסר בשטח אלא בונים כאן בניינים של שבע, שמונה, תשע קומות.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: למה לא לבנות עשרים קומות?

יואל חסון: אתה רואה את זה בתל אביב.

יואל חסון: קח לדוגמה את הגוש הגדול בתל אביב שזה באמת גוש אחד של בטון, שאין שם שום דבר חוץ מבטון, ובונים בניינים של עשר קומות, תשע קומות.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: זאת גם מדיניות של משרד השיכון.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת ליה שמטוב.

משה גפני: אחרי חבר הכנסת מגלי והבה.

ליה שמטוב: אדוני היושב ראש, בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות שהייתי יושבת הראש שלה, קיימנו דיון עוד באפריל על השתתפות במשכנתאות לקשישים.

ליה שמטוב: התייחסנו לכל הקריטריונים שמשרד השיכון הציג לנו ובסוף הדיון הוועדה המליצה על החלטות מסוימות.

ליה שמטוב: ההחלטות לא היו פופוליסטיות אלא החלטות לעניין, אבל עד היום אדוני המנכ"ל, מאפריל, הוועדה לא קיבלה תשובה על החלטותיה.

ליה שמטוב: אני מאוד מבקשת שתבדוק את הנושא כי גם משרד השיכון הבטיח שישנו את הקריטריונים, אבל עד היום אנחנו – לא אני כחברת כנסת ולא כוועדה – לא קיבלנו תשובות.

ליה שמטוב: אנחנו קיימנו דיון גם בעליית שכר הדירה בהוסטלים לקשישים שפתאום קיבלו הסכמים ובהם עלייה משמונה אחוזים לעשרה אחוזים מהכנסתם.

ליה שמטוב: התברר שכבר עשר שנים לא ערכו בדיקה, לא ראו בדיוק שהאנשים לא משלמים עד שמונה אחוזים ובהוסטלים שונים כל אחד שילם איך ששילם וזה לא היה באשמתו אלא בהוראות משרד השיכון והחברות שזכו במכרזים.

ליה שמטוב: פתאום שר השיכון ושר האוצר ראו הפסדים ולכן במקום לעודד, צריך להעלות את המחיר.

ליה שמטוב: זאת אומרת, הקשישים אשמים בכך שבעשר השנים האחרונות משרד השיכון והאוצר לא עשו את הבדיקה והעלו בשני אחוזים ואמנם כשאנחנו אומרים שני אחוזים, זה כלום, אבל עבור האנשים זה שמונים שקלים, זה חמישים שקלים, זה עד מאה שקלים שהם צריכים לשלם כל חודש כתוספת.

ליה שמטוב: הוועדה פנתה גם בנושא הזה למשרד השיכון.

ליה שמטוב: יכול להיות שלא עבר כל כך הרבה זמן מאז הפנייה, אבל גם במקרה הזה עדיין לא קיבלנו כל תשובה.

ליה שמטוב: אני רוצה להתייחס גם לרכישת דירות נר.

ליה שמטוב: אדוני היושב ראש ואדוני המנכ"ל, רכישת דירות נר.

ליה שמטוב: דיברנו על הדיור הציבורי וכולם אומרים שאי אפשר לחזור למצב שהיה קודם לכן אלא צריכה להיות רפורמה, צריך משהו אחר, אבל אי אפשר לחזור למה שהיה כי התחזוקה עולה כסף רב ואנחנו ראינו מה קרה עם הדירות במשך שישים השנים ולכן צריך לשנות.

ליה שמטוב: אבל גם כאן, אתם רואים שמ-2003 היו 79 מיליון שקלים ובשנת 2012 מדובר ב-21 מיליון שקלים.

ליה שמטוב: אתם יודעים שהתור רק גדל ואם אתם עוזרים למשפחה אחת לקנות דירה, זאת אומרת שזאת דירה לכל החיים ואת הדירה הזאת אותה משפחה לא מחזירה בחזרה למשרד השיכון, אז אולי כאן צריך לחשוב על משהו ולא על רכישת הדירות כי היום צריך לעמוד בתור במשך 12 שנים כדי לקבל סיוע לרכישת דירת נר ואחר כך הדירה לא חוזרת למדינה.

ליה שמטוב: כמה משקיעים בדירות לנכים?

ליה שמטוב: זה משרד הבריאות, צריך לשנות את כל הדירה, ולכן מדובר בכסף רב.

ליה שמטוב: תשקיעו את הכסף יותר טוב לנכים אבל לשכירות כך שהדירה תעבור מנכה לנכה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה ואחרון הדוברים מבין חברי הכנסת הנוכחים הוא ראלב מג'אדלה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, הערתי שלא רק שר השיכון אלא כל השרים שבאים לכאן בזמן אישור התקציב, לא יכול להיות שהם יתנו לנו התניות, לא בלוחות זמנים ולא באפשרויות שלהם, כי כל ייעודם הוא לקבל תקציב מאושר שנדון בוועדה הזאת ולאחר שהוועדה הזאת העירה את הערותיה.

מגלי והבה: לכן, עם כל הכבוד שיתייחסו ברצינות לוועדה הזאת.

מגלי והבה: כל השנה אנחנו הרי משרתים אותם כשהם באים לכאן.

משה גפני: אני מסכים אתך, אבל אני רוצה להעיר לך שדווקא אטיאס הוא מהשרים שנענים לבקשות שלנו.

משה גפני: דווקא עם שרים אחרים יש יותר קושי של תיאום.

מגלי והבה: לא הערתי את ההערה לשר השיכון.

מגלי והבה: אני מדבר על כל השרים.

משה גפני: ניסינו לתאם עם שר הביטחון ועד היום הוא לא הגיע לוועדה.

מגלי והבה: הוא לא מגיע לשום מקום אבל זאת שאלה אחרת.

גאלב מג'אדלה: עד כמה שאני יודע, בזמנו השרים היו צריכים לתאם אתנו מועדים.

משה גפני: יש לי ברירה אחת ואני אומר לך מה היא.

משה גפני: הברירה היא לא לאשר את תקציבי הביטחון ואז הוא יגיע לכאן.

משה גפני: אתה רוצה שנעשה את זה?

גאלב מג'אדלה: אם אין ברירה.

משה גפני: במקרה אטיאס הוא שר נוח מבחינת העניין הזה.

מגלי והבה: אני לא אחזור על הדברים שאמרו חבריי בכל נושא משבר הדיור ואפילו הכותרת היום משבר הבנקים בארצות הברית התחיל מהמשבר של השיכון.

משה גפני: כן, זה עד היום.

מגלי והבה: הסימנים אצלנו.

מגלי והבה: ירשו לי חבריי, אני רוצה להתייחס למגזר אותו אני מייצג.

מגלי והבה: כואב לי מאוד שהלכנו ובדקנו את התקציבים הצבועים של המגזר הדרוזי והצ'רקסי וכשאני עברתי על הסעיפים של התקציב, מה שמרכז המחקר והמידע הכין לי ומה שהכנתי גם אני, בתקציב של השנה יש ירידה של קרוב ל-39 אחוזים מהתקציב הזה וכאילו מישהו כאן מנסה גם במשרדים אחרים אבל גם במשרד השיכון, למרות הצהרות אחרות, למחוק אותנו מהמפה.

מגלי והבה: לא מדובר בתקציבי ענק.

מגלי והבה: אנחנו מדברים על תקציבים צבועים שבסך הכל מהווים כמה מיליוני שקלים.

מגלי והבה: אם אני מדבר למשל על תשתיות ושיקום שכונות בישובים הדרוזיים, מינוס 66 אחוזים.

מגלי והבה: אם אתה רוצה במספרים, לשנת 2012 – אפס.

מגלי והבה: זאת אומרת, מחקו וזה לא קיים.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים על פעולות שונות במגזר הדרוזי, הרי מי שמסתובב בכפרים הדרוזיים זה סביון, זה הרצליה וכל השכונות המעולות.

מגלי והבה: אנחנו כבר עברנו את השלב הזה וכל מה שנשאר שם זה למחוק לנו את התקציבים כי אנחנו כבר מסודרים במדינה.

מגלי והבה: אלה דברים שאי אפשר לעבור לסדר היום.

מגלי והבה: פיתוח תשתיות לבנייה חדשה – מינוס 33 אחוזים.

מגלי והבה: כל המיליונים האלה של סך הכל התקציבי, כאשר אנחנו מדברים על קרוב לארבעים מיליון שקלים, זה לא מה בכך אבל כנראה אדוני היושב ראש, ואתה מכיר את זה מהמגזר שלך, נוח למי שמכין תקציבים שלמגזרים האלה, שאין מי שיזעק את זעקתם, אין מי שייצג אותם, לפעול כך.

משה גפני: המנכ"ל צריך להשיב לזה עכשיו.

מגלי והבה: מה שאני אומר לך אלה עובדות ועבודה מכינה שמוכיחה אחד לאחד שאנחנו לא קיימים במשרד השיכון וכך גם במשרדים אחרים.

מגלי והבה: דרך אגב, אני פניתי לראש הממשלה אתמול במליאה והוא היה המום וביקש לזמן דיון.

חיים אורון: לפי דעתי התבלבלת.

חיים אורון: הוא במצב קבוע המום.

מגלי והבה: תודה.

מגלי והבה: כאן מתבקשים כל חבריי מכל הסיעות לא לשחוט את המגזר הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ראלב, רשות הדיבור שלך ואתה אחרון מבין חברי הכנסת.

משה גפני: אני לא בטוח שאני יכול לתת אפשרות לאורחים לדבר כי בשעה 12:00 אנחנו חייבים לסיים את הישיבה, אבל לישיבה הזאת תהיה ישיבת המשך.

משה גפני: אני מבקש שהמנכ"ל ישיב טלגרפית על כל השאלות שעלו כאן ואנחנו נמשיך את הישיבה הזאת בפעם אחרת.

גאלב מג'אדלה: כשר לשעבר, העדפה מתקנת לחרדים שמעולם לא היה להם תלושים במשרד המדע, התרבות והספורט ויש לי חותמת הכשר מליצמן.

יוחנן פלסנר: אבל עוד אין לך מגפני.

משה גפני: אם היו עוד כמה שרים ערבים בממשלה, מצבנו היה טוב.

גאלב מג'אדלה: אין לי ספק.

יוחנן פלסנר: זה לפני שהדחת את ליצמן.

משה גפני: עוד הפעם התחלת?

משה גפני: הלוואי ואתה היית חבר עם החברים שלך בקדימה כמו שאני חבר עם ליצמן.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, אני יושב ושומע כאילו אנחנו בסרט.

גאלב מג'אדלה: אני לא יודע ממה אנשים מופתעים ואני גם לא יודע ממה הם המומים.

גאלב מג'אדלה: מה שקורה זה מעשה ידי אדם, זה לא מעשה שמים.

גאלב מג'אדלה: מדיניות במשך יותר מעשר שנים של הפרטה, של התנערות ממשלה, זה משתקף מיד בעוני, בשיכון, בבריאות ובחינוך.

גאלב מג'אדלה: בתחומים האלה מצבנו ידוע.

גאלב מג'אדלה: מזל שבבריאות יש את קופות החולים ולא רק את המדינה.

גאלב מג'אדלה: מצבנו בעולם בחינוך, בשיכון, בעוני, ב-OECD שאנחנו עכשיו מתגאים שנכנסנו אליו, זה מעשה ידי אדם.

גאלב מג'אדלה: זאת מדיניות.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך אדוני היושב ראש שזאת מדיניות של יותר מעשר שנים, מדיניות מתמשכת של הפרטה, של התנערות מהאחריות של הממשלה לאזרח וזאת התוצאה.

גאלב מג'אדלה: אתם רוצים לתקן את זה?

גאלב מג'אדלה: צריך לתקן את התהליך כולו ולא לעשות טלאי על טלאי כי זה לא יעזור.

גאלב מג'אדלה: זה משחק בנדמה לי.

גאלב מג'אדלה: אומר לי חבר כנסת מכובד ומלומד שיש עודף גבייה של הממשלה הזאת, אבל בוודאי שיש עודף גבייה, בוודאי שיש יותר רזרבות, בוודאי  שלא מנוצלים תקציבי משרדי ממשלה בגלל הבירוקרטיה.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע ששר קובע אחרי יועץ משפטי ואחרי תקציבן ואחרי חשב, חוץ מאחד שזה לא חל עליו ואתה יודע מי זה.

גאלב מג'אדלה: לכן זה המצב.

משה גפני: השלטון ה מקומי, ראש עיריית בית שמש.

משה גפני: דיבר אתי שלמה בוחבוט ואמר שהוא לא יכול להגיע ולהשתתף בדיון הזה.

משה גפני: אם אתה יכול לומר את דבריך בדקה, בבקשה.

משה אבוטבול: כן.

משה אבוטבול: אני לא צריך יותר מדקה.

משה אבוטבול: ראשית, אני מתנצל בשמו של שלמה בוחבוט.

משה אבוטבול: אני ממלא מקומו.

משה אבוטבול: נציין את הנקודה שהכי כואבת בנושא של הצעת התקציב.

משה אבוטבול: שיקום השכונות ירד מ-31 מיליון ל-27 מיליון, כך אנחנו קוראים את זה.

משה אבוטבול: זה דבר שיכול באמת לגרום לפצצה חברתית.

משה אבוטבול: אני חייב לציין שלמרות שבבית שמש – וצר לי שלא הייתי כאן בוויכוח אבל שמעתי ברדיו – בונים לכולם.

משה אבוטבול: הייתי אומר לחברת הכנסת מירי רגב שהשר בבית שמש בונה לכולם אבל זה לא הנושא.

משה אבוטבול: אני רוצה לומר שדווקא בבית שמש המשרד שם את הדגש.

ציון פיניאן: מה תקציב שיקום השכונות לבית שמש?

ציון פיניאן: משה אבוטבול:     	חלש מאוד.

ציון פיניאן: מדובר בכמה מאות בודדים.

ציון פיניאן: חברתי או פיזי?

משה אבוטבול: חברתי יותר מהפיזי.

משה אבוטבול: חשוב לנו שישימו דגש על זה.

משה אבוטבול: אדוני המנכ"ל היה בסיור בשיקום שכונות וראה את ההבדלים, איך נראה בניין עם ובלי.

משה אבוטבול: אל מול הבנייה הענקית החדשה, אי אפשר לזנוח את הבניינים הישנים.

משה אבוטבול: ברגע שזונחים את הישנים, זה גורם למרירות ואנחנו מכירים את זה בעיר שלנו.

משה אבוטבול: תודה רבה לכם.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, יש גם מכתב של שלמה בוחבוט שהוא העביר לי.

משה גפני: אם זה אכן נכון, זאת בעיה אמיתית.

משה גפני: לפני המנכ"ל, ראובן קוגן.

משה גפני: תגיד שכל מה שנאמר כאן נכון ונעבור למנכ"ל.

ראובן קוגן: בכלל שאין זמן ואני מבין שיהיה דיון המשך, אני רוצה להתייחס רק לסוגיה של הסיוע במשכנתאות כי זה נושא שמתחיל לתפוס תאוצה ולדעתי אנחנו נכנסים לתהליך שיהיה מסוכן לשוק ובסופו של יום, אם קוראים גם את המחקרים האחרונים, גם של בנק ישראל, אנחנו רואים שאחת הסיבות המרכזיות לכך שמחירי הדיור עלו בשלוש-ארבע השנים האחרונות בשיעורים כל כך משמעותיים, היא הריביות הנמוכות בשוק המשכנתאות, דבר שפעם אחת הביא את הזוגות הצעירים לרכוש דירות ואפשר להם בעצם לראות כאילו הסכום הוא נמוך ולכן אפשר להם לשלם את המשכנתאות.

משה גפני: בסדר, זה לא, אבל מה כן?

משה גפני: הבנתי מה לא, אבל מה כן?

משה גפני: אני מסכים, אבל מה הפתרון?

יוחנן פלסנר: אבל זאת לא המדינה.

יוחנן פלסנר: זה השוק הפרטי שנתן את ההלוואות.

משה גפני: ראובן, אין לך את כל הזמן שבעולם מכיוון שהשר אמור להגיע לכאן באיזשהו שלב לפני התקציב.

משה גפני: הבנו מה לא.

משה גפני: אני ייצגתי את האוצר קודם.

משה גפני: אמרתי שזה העלה את מחירי הדיור, הכל בסדר.

משה גפני: זה לא הפתרון, אבל מה כן?

ראובן קוגן: לכן הפתרון, כמו שגם שר השיכון אמר, אלה הפתרונות בצד הרחבת ההיצע, אלה פתרונות שחלקם אנחנו מנסים לעשות אותם וציין שר השיכון את זה שבמועצת המינהל הקרובה יוצגו חלק מהדברים שינסו פעם אחת לבוא ולהגדיל את היקף הקרקעות הזמינות לבנייה, ופעם שנייה לקצר את משך זמן הבנייה כדי להגדיל את היצע הדירות גם באזורי הביקוש.

ראובן קוגן: דרך אגב, הסוגיה של הפריפריה שאומרים שבמרכז המחירים עולים ובפריפריה המחירים לא עולים, זאת פשוט עובדה לא נכונה.

ראובן קוגן: אנחנו בדקנו את כל ערי הפריפריה בשנים 2008 עד 2010 ובכל ערי הפריפריה מנתיבות דרך דימונה, דרך נצרת עילית, נהריה ועכו, המחירים עלו.

ראובן קוגן: זאת אומרת שכל פעולה שאנחנו מעודדים את הביקוש בלי לעודד את ההיצע, רק תגרום לעליית המחירים ולכן אנחנו נבוא בעוד שנה ונגיד מה קרה, עשינו צעדים כל כך טובים אבל המחירים רק עלו.

ראובן קוגן: צריך לזכור ש-975 אלף שקלים לדירה בלוד זה לא מחיר שהממשלה קבעה אלא זה המחיר שהשוק קבע ומישהו היה מוכן לשלם את המחיר הזה.

ראובן קוגן: אם אנחנו נאפשר לו לשלם יותר, הוא ישלם יותר.

ראובן קוגן: בהיצע מוגבל, זה בדיוק מה שיקרה.

ראובן קוגן: אני אתייחס בשתי מלים לחלק מהדברים שדיברו כאן על התקציבים, גם לשיקום שכונות, לדרוזים ולצ'רקסים.

ראובן קוגן: אנחנו חתומים במשרד השיכון על הסכם תקציבי לשנים 2011 ו-2012, שם ניתנו תוספות לכל הנושאים עליהם דובר, גם לנושא של תקן מוסדות ציבור, גם לנושא של שיקום שכונות פיזי, גם לנושא של שיקום שכונות חברתי.

אמנון כהן: יהיה תקציב נוסף?

ראובן קוגן: כן, כתקציב נוסף.

ראובן קוגן: יכול להיות שהמספרים שחבר הכנסת מגלי והבה דיבר עליהם, על ההפחתה בתקנות של הדרוזים, לא בדקתי את זה.

מגלי והבה: מרכז המחקר של הכנסת בדק את זה.

ראובן קוגן: לפעמים יש איזה שהם פערים.

ראובן קוגן: ככל הנראה מדובר בהחלטת ממשלה שמסתיימת השנה ולכן היקף התוכנית הלך וקטן לאורך השנים.

ראובן קוגן: אני יכול לומר שהיום אנחנו עובדים ביחד עם משרד ראש הממשלה על תוכנית נוספת למגזר הדרוזי והצ'רקסי וזה אחרי שהממשלה אישרה לפני כשלושה חודשים או ארבעה חודשים תוכנית למגזר המיעוטים בהיקף של 800 מיליון שקלים, תוכנית החומש.

אבנר עורקבי: מה עם הדיור הציבורי?

משה גפני: אנחנו לא מסיימים היום את הדיון.

אבנר עורקבי: יש אנשים שהם בלי דירות.

משה גפני: אם ירד התקציב בתקציב הזה של המגזר הדרוזי, יש בעיה באישור התקציב של משרד השיכון.

מגלי והבה: תודה אדוני.

משה גפני: קחו את זה בחשבון.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

יוחנן פלסנר: עד כדי הפלת הממשלה?

משה גפני: אתה כל הזמן מחכה להפלת הממשלה.

משה גפני: מה האלטרנטיבה?

משה גפני: רבותיי, אין לי זמן אפילו לבדיחות.

ציון פיניאן: לא מחליפים עגל בפרה.

מרדכי מרדכי: לגבי הדרוזים.

מרדכי מרדכי: אני מתחבר לתשובה של ראובן.

מרדכי מרדכי: הייתה תוכנית חומש שמסתיימת ב-2010.

מרדכי מרדכי: מה שמתוקצב ב-2010 זאת בעצם השלמה של אותה התחייבות של החלטת ממשלה.

מרדכי מרדכי: מתגבשת תוכנית חומש כך שאחרי חומש אחד יש חומש שתיים.

משה גפני: כמה זמן עד שמתגבשת התוכנית הזאת?

מרדכי מרדכי: מוביל את זה מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

מרדכי מרדכי: זה קורה במהלך השנה ואז ממילא מתקצבים לפי החלטות.

משה גפני: נחכה עם תקציב משרד השיכון עד שתתגבש התוכנית.

משה גפני: אני מבקש שלפחות יביאו את העקרונות.

משה גפני: אני כיושב ראש הוועדה לא יכול לאשר כאן תקציב שאני לא יודע מה הולך לקרות עם המגזר הדרוזי.

משה גפני: אני לא יכול.

משה גפני: אני מבקש לפחות לקבל את העקרונות.

משה גפני: אני יודע מה זה להפלות מיעוטים.

מרדכי מרדכי: לגבי מינהל מקרקעי ישראל, מה אמר חבר הכנסת חסון.

מרדכי מרדכי: לגבי שחרור קרקעות מדורג של המינהל, זה פשוט לא נכון עובדתית.

מרדכי מרדכי: אני חושב שהשר גם אמר את זה במובלע.

מרדכי מרדכי: ההפך, היום אנחנו עושים כל מאמץ כדי לשחרר כל קרקע שניתנת לשיווק.

מרדכי מרדכי: יש חסמים, יש ועדת חסמים שמנסה לשחרר אותה אבל אין מדיניות של שחרור מדורג של הקרקעות אלא להפך, המדיניות היא לשחרר קרקעות כמה שרק ניתן.

מרדכי מרדכי: לגבי דירות קטנות, גם לזה השר התייחס.

מרדכי מרדכי: אנחנו מעודדים את התכנון של הדירות הקטנות הן בחקיקה שהתכנון יכלול לפחות עשרים אחוזים דירות קטנות והן בתמריצים, מה שהשר כינה גזר, לתת לראשי רשויות, למי שמעודד ומתכנן דירות קטנות, כי אז הוא יקבל גם איזשהו תמריץ כלכלי, תמריץ כספי, מהמדינה כדי שיסכים לכך.

מרדכי מרדכי: לגבי דירות נר, אכן יש ירידה בתקציב.

מרדכי מרדכי: המדיניות של האוצר היא לקנות דירות נר אך ורק לנכים וכל הפתרונות האחרים של הדיור הם במסגרת שכר דירה יהא גובהו אשר יהא והוא לא יעלה אלא הוא נמוך, הוא בערך 25 אחוזים מערך דירה ממוצע.

מרדכי מרדכי: זאת המדיניות.

משה גפני: אגב, מי שמחכה לחוק ההסדרים, הישיבה לגביו תתחיל בשעה 1:30.

מרדכי מרדכי: נקודה אחרונה.

מרדכי מרדכי: העלאת שכר הדירה בהוסטלים.

מרדכי מרדכי: הייתה החלטה שהתקבלה והמשרד מממש אותה עכשיו.

מרדכי מרדכי: זה נכון שהמשרד היה צריך לממש אותה לפני כן.

ליה שמטוב: הייתה החלטה אבל חברי הכנסת לא יודעים עליה כי לא הביאו אותה לכאן.

מרדכי מרדכי: לא סיימתי את דבריי.

מרדכי מרדכי: מי שגר בהוסטלים נהנה מזה אבל הגיע הזמן לממש את זה כי ההחלטה כבר הייתה וכל מה שנעשה לגבי השמונה אחוזים, זה רק ביצוע של החלטה קיימת.

מרדכי מרדכי: אני רוצה לומר שכל התוספת הזאת מסתכמת בכ-40 שקלים בממוצע.

מרדכי מרדכי: ההוסטלים הם הפנינה של הדיור הציבורי.

מרדכי מרדכי: התחזוקה שלהם היא מאוד מכובדת אבל גם מאוד יקרה ובסופו של דבר אי אפשר לתחזק בצורה כל כך יפה ונאותה אם לא יהיה את הכסף לכך.

יוחנן פלסנר: הסעיף של הפינוי-בינוי שירד מ-8 מיליון ל-3 מיליון, זה יישאר כך או שמתכוונים לשנות אותו?

ליה שמטוב: ומה לגבי החזרי משכנתאות.

מרדכי מרדכי: לגבי החזרי משכנתאות, הפנייה של המשרד הופנתה לאוצר.

מרדכי מרדכי: אנחנו מחכים וממתינים להתייחסות שלו.

יוחנן פלסנר: ופינוי-בינוי?

יוחנן פלסנר: אני רואה שיש ירידה של מעל חמישים אחוזים.

מרדכי מרדכי: פינוי-בינוי, ההשתתפות של המשרד היא בתכנון וככל שיהיה צורך ויהיה ביקוש לתכנונים האלה, אנחנו נתגבר את הסעיף בהתאם.

מרדכי מרדכי: לא יהיה מעצור של תכנון פינוי-בינוי.

משה גפני: לגבי השאלה שהעלה הרב אבוטבול, לגבי השיקום שירד מ-31 ל-27 מיליון?

מרדכי מרדכי: שיקום שכונות.

מרדכי מרדכי: התקציב הוא כפי שמופיע בספר.

מרדכי מרדכי: נכון שהיה סיכום עם אגף התקציבים בשנה שעברה לתגבור חלק מפעולות המשרד ויועד לזה תגבור של 10 מיליון שקלים, אבל עדיין זה סכום מאוד מאוד נמוך ביחס לצרכים.

משה גפני: עצוב מאוד.

יוחנן פלסנר: מה עם בנייה ביוזמה ציבורית?

יוחנן פלסנר: האם יש כוונה להרחיב פעולות או שלא תפעלו בזה?

מרדכי מרדכי: האוצר מתנגד לזה ולא נאשר את זה.

משה גפני: תודה רבה רבותיי.

משה גפני: אני מודה לך אדוני המנכ"ל, אני מודה לאנשי משרד השיכון.

משה גפני: תם ולא נשלם הדיון הזה אלא הוא יימשך.

יוחנן פלסנר: הנושא לא נפתר.

משה גפני: הנושא לא נפתר.

משה גפני: השאלה אם אתה רוצה שהנושא ייפתר כי זה באמת הנושא או שאתה רוצה שהנושא לא ייפתר כדי שהקואליציה תיפול.

יוחנן פלסנר: שהנושא ייפתר.

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: הדיון הזה תם.