ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 294, 2010-12-13 09:30

דוד אזולאי: רבותי, בוקר טוב לכולם, אני פותח את דיוני ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר-היום השריפה, או האסון, שהיו בשבוע שעבר בכרמל.

דוד אזולאי: אני רוצה קודם כול לקדם בברכה את שר הפנים, סגן ראש הממשלה, הרב אליהו ישי, את נציגי הכבאות, את נציגי המשטרה, את נציגי מד"א, וכמובן את כל האורחים הנכבדים שמצטרפים לדיון הזה.

דוד אזולאי: בפתח דברי אומר שביקשתי מהשר לביטחון פנים שיצטרף לדיון.

דוד אזולאי: בשלב הראשון אפילו נענינו להזמנה, ובשלב מסוים השר משום מה החליט לא להשתתף.

דוד אזולאי: חבל מאוד שהשר לביטחון פנים, שהוא היה האיש האחראי על מהלך כל האירוע הזה בכרמל, לא משתתף.

דוד אזולאי: אני מקווה מאוד שאנשים שיושבים כאן מטעמו יוכלו לתת את התשובות הנדרשות.

אריה ביבי: סליחה, מי מטעמו פה?

דוד אזולאי: האם יש כאן מישהו שהוא נציג של - - -

אריה ביבי: המשטרה זה לא מטעמו בדיוק.

אריה ביבי: המשרד לביטחון פנים מטעמו.

שמעון בוחבוט: אני מטעמו.

דוד אזולאי: יש נציגות מטעם המשרד לביטחון פנים.

דוד אזולאי: חבל שהשר לא מצא לנכון להגיע ולדווח לוועדה.

שלי יחימוביץ': הוא הוזמן?

שמעון בוחבוט: אם יורשה לי, השר נמצא כרגע בשב"ס עם חניכי קורס הקצינים, לאחר מכן הוא נמצא בהמשך במרחב חוף, יש שם אזכרה.

שמעון בוחבוט: כך שיש סיבות.

דוד אזולאי: אם הוא היה אומר לנו שיש לו סיבות והוא מבקש לתאם אתנו, אני מודיע לך שלא בפעם הראשונה שאנחנו נענים לבקשותיהם של שרים ואנחנו מתאמים אתם, במיוחד ביום חשוב כזה.

דוד אזולאי: אם הוא היה אומר שיש לו אירוע יותר חשוב, היינו מסכימים לדחות את הדיון הזה ביום-יומיים על מנת שהוא ישתתף בדיון הזה.

שלי יחימוביץ': סתם לא לבוא, זה לא לעניין.

פניה קירשנבאום: עכשיו אנחנו לא מתחילים להפוך את השר לביטחון פנים, פתאום לחפש שהוא אשם או משהו כזה.

דוד אזולאי: אני לא מחפש להאשים, רק אמרתי שחבל מאוד - - -

פניה קירשנבאום: סך הכול הוא היחיד שתפקד שם בכל האירוע שלו, ואם עכשיו הוא עסוק בעניינים שלו, בואו נתקדם.

דוד אזולאי: תיכף נדע מי תפקד ומי לא תפקד, אבל כרגע זה לא הנושא.

שלי יחימוביץ': סליחה, אדוני היושב-ראש.

שלי יחימוביץ': כל הדיון, אם כך, בסוגיית תפקוד המשרד לביטחון פנים, אי-אפשר להעלות בלי השר.

דוד אזולאי: אנחנו כן נעלה אותה.

דוד אזולאי: יש פה נציג שלו.

דוד אזולאי: ואם השר ירצה להשיב, אנחנו נוכל לקיים דיון, והוא יבוא לכאן ויגיד את הדברים.

שלי יחימוביץ': יש כמה שאלות מאוד מהותיות.

דוד אזולאי: אני מתאר לעצמי שבדיון יעלו שאלות חשובות.

דוד אזולאי: אם הנציגים שלו לא יספקו את התשובות, אנחנו נדרוש עוד דיון, שהוא יופיע פה בפני הוועדה ויענה על השאלות.

דוד אזולאי: בראש ובראשונה, ברשותכם, אני רוצה בשמי ובשם חברי לשגר מכאן תנחומים לכל המשפחות ששכלו את יקיריהן בשריפה הגדולה.

דוד אזולאי: אני רוצה לאחל מכאן רפואה שלמה לפצועים, ותודה לכל אלה שעסקו מקרוב בכיבוי הדליקה בהר הכרמל.

דוד אזולאי: אני גם רוצה בהזדמנות זו לברך את ראש הממשלה שטיפל באופן אישי בכל מה שקשור לגיוס כל העולם לסיוע ועזרה בכך שהוא גייס מדינות שונות בעולם – אתמול, לשמחתי הרבה, ראש הממשלה גם הודיע על תוספת של 100 מיליוני שקלים לשירותי הכבאות - - -

יעקב אדרי: זה חוץ מה-100 מיליון הראשונים?

פניה קירשנבאום: עדיין מדברים על 100 מיליון.

יעקב אדרי: אלה אותם 100 מיליון?

דוד אזולאי: זה נשמע כאילו עוד 100 מיליון, לפחות זה מה שהבנתי.

שלי יחימוביץ': עוד כמה סיבובים אפשר לעשות?

יעקב אדרי: גם ה-100 מיליון האלה לא הגיעו.

אריה ביבי: גם ה-100 מיליון זה 40 מיליון.

איתן כבל: זה כבר חיבוטי ערבה.

שלמה מולה: כל אחד רוכב על המיליונים שלא היו.

דוד אזולאי: - - - לאותם כבאים שנשאו בעול במהלך כל האירוע כאשר הוכח מעל הכול שהסולידריות במערך הכבאות היא מופת ודוגמה, כאשר מכל האיגודים הארציים הגיעו לשם ונתנו את מלוא העזרה; למשטרה, שבעקבות הכרזה על אירוע אסון המוני נטלה את הפיקוד, ומאותו רגע הפכו להיות - - -

הפנים אלי ישי: זה על-פי הנוהל.

דוד אזולאי: על-פי הנוהל, ברגע שמכריזים על אירוע המוני המשטרה לוקחת את הפיקוד.

דוד אזולאי: ואכן, זה מה שהיה.

דוד אזולאי: - - -וכמובן לשלטון המקומי שעוד פעם הוכיח שברגע של אמת הם נמצאים ראשונים והם נותנים מענה, כפי שהיה באירועים קודמים, וגם באירוע הזה.

דוד אזולאי: רבותי, חברי חברי הכנסת, למעשה כרגע יש ויכוח ציבורי גדול על מעמדם של שירותי הכבאות במדינת ישראל  – האם המצב הקיים יימשך, האם תוקם ועדת חקירה כזאת או אחרת, האם יהפכו לשירות כבאות ממלכתי או לרשות ארצית.

דוד אזולאי: ואני שואל כאן שאלה.

דוד אזולאי: עד לקבלת אותן ההחלטות, מה יקרה עם שירותי הכבאות?

דוד אזולאי: רבותי, שירותי הכבאות לא מחכים עד שיינתן מענה, שירותי הכבאות אומרים: היום אנחנו צריכים לתת מענה לכל אירוע כשנזדקק ונידרש לכך, ואנחנו דורשים מהם לתת את השירות הזה.

דוד אזולאי: יש מצב בלתי נסבל כרגע, ואני חושש מאוד מהמצב הזה, שמה שעלול לקרות, שכולם מחכים לוועדת חקירה, לתוצאות המבקר, להפיכת שירותי הכבאות לשירות ממלכתי, לחקיקה ולרה-ארגון בכל מערך הכבאות, אבל, רבותי, אי-אפשר להמשיך ולחכות.

דוד אזולאי: יש כרגע לתת מענה מיידי לשירותי הכבאות, אל"ף, כדי לרענן את הכוחות ואת הציוד שהתכלה באירוע האחרון.

דוד אזולאי: וישבתי ביום חמישי בצפון עם כל מפקדי השירות בכל הארץ ושמעתי מהם דברים קשים.

דוד אזולאי: הם אומרים, ובצדק: כדי לתת מענה אנחנו זקוקים כרגע, לא רק להחזר הוצאות שהיו, אלא לתקצוב מיידי.

דוד אזולאי: האם מישהו חושב על הדברים האלה?

דוד אזולאי: אני מפנה כאן שאלה לכל אותם גורמים שהיו באירוע הזה, שמישהו כאן ייתן דיווח לחברי הוועדה, מה קרה בדיוק עם אותו האוטובוס שנספו בו כ-40 איש.

אריה ביבי: 43.

דוד אזולאי: 43 בסך הכול.

דוד אזולאי: מישהו צריך לתת על כך תשובה, רבותי.

דוד אזולאי: אנחנו לא יכולים לעבור לסדר-היום כשמדובר ב-43 הרוגים באירוע כזה.

דוד אזולאי: זה הרי זועק לשמים.

דוד אזולאי: אסור לעבור לסדר-היום.

דוד אזולאי: יש משפחות שכולות, שביקרתי אותן וניחמתי אותן, והשאלה הזאת עלתה, וחייבים לתת על כך מענה.

דוד אזולאי: בראש ובראשונה הייתי מבקש לשמוע את נציב שירותי הכבאות, מר שמעון רומח.

דוד אזולאי: בבקשה.

שמעון רומח: לדבר על מצב שירותי הכבאות או על האירוע?

דוד אזולאי: על האירוע.

דוד אזולאי: כרגע אני מדבר על האירוע.

שמעון רומח: השעה שקיבלנו קריאה היתה 11:09, והכבאית הראשונה הגיעה לעוספיא מפארק הכרמל כעבור 16 דקות.

שמעון רומח: המרחק מעוספיא לאוניברסיטה הוא לא מרחק של 16 דקות לרכב כיבוי חדש, אבל רכב הכיבוי שמוצב שם הוא רכב כיבוי ישן, וזה האריך עוד קצת את זמן התגובה.

שמעון רומח: כשהצוות הגיע לשם, הוא הכריז מייד שזה אירוע חריג, ואז באו כוחות מכל תחנות חיפה, ובמקביל התחילו להזעיק כוחות מכל התחנות שבסביבה, ובהמשך דיברו אתי על הזעקת כוחות מכל הארץ.

שמעון רומח: כבר באותו יום אחר-הצהרים, מייד אחרי אירוע האוטובוס, אבל בלי כל קשר לאירוע האוטובוס, כאשר ראינו שממדי השריפה ועוצמת האש הם חריגים, הכרזנו על גיוס כללי של כל הכבאים בארץ, וכבר בשעות הערב היינו בכמות מאוד גדולה של כבאים.

שמעון רומח: כ-600 כבאים של שירותי הכבאות היו באזור השריפה מחמישי בלילה, ואילך יחד עם כבאים נוספים, ובהם כבאים מחוץ-לארץ, כבאים של חיל-האוויר, כבאים של פיקוד העורף, של קק"ל וכן הלאה.

שמעון רומח: היינו הרבה מעל 1,000 כבאים, דבר שהוא לחלוטין לא שגרתי.

שמעון רומח: במלחמת לבנון השנייה לא הגענו אפילו למחצית מהמספר הזה, ופה אנחנו מדברים על תא שטח קטן יחסית, שדרש את כל הכמות הזאת.

שמעון רומח: בגלל עוצמת האש ובגלל תנאי מזג האוויר הלחימה התפשטה להרבה מאוד גזרות, ובכל גזרה היתה השתלטות, אבל ההשתלטות היתה זמנית, האש דילגה, או שהתחדשה, כעבור כמה דקות, כך שכל הזמן היינו חוזרים לאותן גזרות שבהן כבר היינו, שכבר עברנו מהן לגזרות חדשות.

שמעון רומח: המאמץ המרכזי היה המאמץ להגן על היישובים: בית אורון, ניר עציון, עין הוד, עין חוד וימין אורד – אלה היישובים המרכזיים, בשלב הראשון גם כלא דמון, עד שהוא התפנה, ויערות הכרמל.

שמעון רומח: גם אחרי שהם פונו היה מאמץ גדול בשני המקומות האלה כדי שהאש לא תכלה את "יערות הכרמל", ושם האש הגיעה ממש לחצר המלון.

שמעון רומח: בסך הכול חילקנו את כל הזירה לשתי גזרות: גזרה דרומית שהיתה בפיקודם של שירותי כבאות חדרה, וגזרה צפונית בפיקודם של שירותי כבאות חיפה.

שמעון רומח: הכבאים שהגיעו מכל הארץ, מאילת וצפונה, חילקנו אותם ת"פ המפקדים בגזרות האלה.

שמעון רומח: היו גזרות משנה כמובן בכל גזרה כזאת, והיו לנו גם כבאים בשטחי כינוס מאחור, שעשו רענון, כי אנשים פשוט נפלו מהרגליים במהלך הלילה, היום למחרת וכו'.

שמעון רומח: מבחינת רכבים – העסקנו בזירה רכבים שלנו, רק של שירותי הכבאות כ-150 כלי רכב, היו עוד רכבים של קק"ל, רכבים של חיל האוויר ורשות הטבע והגנים, כך שהתקרבנו ל-200 כלי רכב באירוע הזה.

שמעון רומח: בסך הכול הלחימה בארבעת הימים דרשה מאמץ מאוד מרוכז מהאנשים, והאנשים עמדו במשימה הזאת יפה מאוד.

שמעון רומח: נפלו מהרגליים, אבל המשיכו.

שמעון רומח: לא היתה לנו בעיה של אנשים, כי אנשים רצו כל הזמן להיכנס לעבודה, כל הזמן רצו להיות בקו הלחימה, והיינו צריכים לווסת אותם לפי היכולות, לפי גודל הגזרה ולפי האירוע.

שמעון רומח: בזירת האוטובוס היה רכב כיבוי שעשה מאמץ גדול מאוד לקרר את האוטובוס - - -

דוד אזולאי: האם כשהאוטובוס עלה היה איזה מחסום שמנע כניסת רכבים לשם?

שמעון רומח: אני לא בקיא בפרטים האלה.

שמעון רומח: כל הטיפול בכניסת האוטובוס זה לא בתחום טיפולנו.

דוד אזולאי: בתחום של מי?

קריאה: משטרה.

שמעון רומח: אני מניח שמשטרה.

שמעון רומח: לא עסקתי בתחום בזה, אני רק יכול להגיד שידענו, גם תוך כדי האירוע וגם בדיעבד, מהתמונות שקיבלנו, שהיה שם רכב כיבוי עם שני כבאים מעפולה וכבאי מתנדב מחיפה שנשארו עד הרגע האחרון.

שמעון רומח: הם יכלו לצאת, יכלו לצאת, הם לא יצאו, הם ניסו כל הזמן לקרר את הרכב כדי לאפשר לאנשים לצאת.

שמעון רומח: הם קיררו את הרכב של הצלם שעזב את המקום.

שמעון רומח: רכב הכיבוי שלהם עלה באש, שניים נהרגו והשלישי פצוע קשה.

שמעון רומח: אם אני מסתכל על סך כול ימי הלחימה, נכון שיש משמעות גדולה מאוד לכיבוי האווירי.

שמעון רומח: ללא ספק מול עוצמות כאלה, פעולה קרקעית בלבד לא יכולה להספיק, אין שום מצב כזה, זה דבר ידוע בכל העולם, באירועים גדולים תמיד יש הרבה מקום לכיבוי אווירי.

שמעון רומח: עם זאת, צריך לומר שהכיבוי האווירי לבד לא היה יכול לסיים את העבודה.

שמעון רומח: הוא מאוד סייע, מאוד תרם, היה בלתי אפשרי בלעדיו, אבל בסופו של דבר השילוב של הפעולה הקרקעית והפעולה האווירית הם שהביאו לשליטה ביום ראשון, בסופו של יום.

דוד אזולאי: אדוני, אני מבקש לדעת האם אותו אוטובוס, לפחות ידעתם על כך שהוא עלה למעלה, כשהוא היה צריך לרדת מלמעלה למטה לכיוון הכלא?

דוד אזולאי: ידעתם על כך?

שמעון רומח: אני לא יודע אם הוא עלה מלמטה למעלה.

יעקב אדרי: הוא עלה מצומת עתלית.

דוד אזולאי: הוא עלה מלמטה לכיוון מעלה.

דוד אזולאי: השאלה היא אם אתם, כאנשי כבאות, ידעתם על כך שהאוטובוס הולך לעלות מאותו מקום שנחסמה ממנו הכניסה?

שמעון רומח: אני לא ידוע לענות על השאלה הזאת.

שמעון רומח: למיטב ידיעתי לא קיבלנו דיווח שהאוטובוס עולה.

שמעון רומח: אני יכול להגיד שבדיעבד ידענו, כי רכב הכיבוי הגיע לשם כדי לכבות, לעזור.

פניה קירשנבאום: מי תיאם את הפעילות של הכוחות בשטח, אפילו של הכבאות?

שמעון רומח: של הכבאות, אנחנו.

שמעון רומח: היה לנו חפ"ק למעלה.

אריה ביבי: החפ"ק היה משותף לכם ולמשטרה?

שמעון רומח: היה חפ"ק משותף.

פניה קירשנבאום: איך לא ידעתם?

אריה ביבי: דקה.

אריה ביבי: תן לי להסתבך אתו.

שלי יחימוביץ': - - -

אריה ביבי: אני רוצה לשאול אותו.

אריה ביבי: החפ"ק - - -

שלי יחימוביץ': האחרונים שאפשר להאשים אותם אלה הכבאים.

דוד אזולאי: אני אגיע לזה.

פניה קירשנבאום: אף אחד לא מאשים את הכבאים.

איתן כבל: אני מציע לנו, חברי הכנסת, אנחנו לא ועדת חקירה.

שלי יחימוביץ': נכון, ואגב, הוא פשוט מאוד לא הכתובת.

שלי יחימוביץ': הכתובת היא המשטרה והמשרד לביטחון פנים.

איתן כבל: אנחנו לוקחים את עצמנו – תסלחו לי - - -

דוד אזולאי: שיגיד שהוא לא הכתובת - - -

איתן כבל: אנחנו לוקחים את עצמנו עכשיו למקום שהוא לא - - -

דוד אזולאי: תודה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אני גם רוצה לדעת - - -

פניה קירשנבאום: זה מה שאת חושבת, אבל את עדיין לא ועדת חקירה, ואת לא יכולה לקבוע שהכתובת היא המשרד לביטחון פנים או המשטרה, כי אף אחד לא בדק, ואת לא יכולה לקבוע את העובדות האלה.

דוד אזולאי: לכן אנחנו יושבים פה.

דוד אזולאי: חברת הכנסת - - -

איתן כבל: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצא את עצמנו שכל חבר כנסת ייצג שר.

פניה קירשנבאום: אם באים לפה להסיק מסקנות, אז זה לא במקום.

דוד אזולאי: מותר לחברי הכנסת - - -

אריה ביבי: חבר הכנסת כבל, אני רק שאלתי - -

דוד אזולאי: אני עוד מעט מגיע - - -

אריה ביבי: - - אם היה חפ"ק משותף.

אריה ביבי: אני לא ועדת חקירה.

שלי יחימוביץ': - - - היא נוגעת לשב"ס, ונוגעת למחסום משטרתי, ויש פה אנשי המשרד לביטחון פנים, כך שיש לנו מספיק שאלות לכיבוי.

שלי יחימוביץ': נשאיר איש-איש למה שמגיע לו.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אני מקבל את הדברים, אני רק מבקש מחברי חברי הכנסת, עם כל הכבוד לחברת הכנסת פאינה קישרנבאום, לחברי הכנסת מותר לשאול שאלות, וזה התפקיד שלנו לשאול את השאלות.

פניה קירשנבאום: לשאול, אבל לא לפסוק את המסקנות.

דוד אזולאי: אף אחד לא פסק, אבל לשאול את השאלות מותר.

פניה קירשנבאום: סליחה, מה ששמעתי, שמישהו כבר פסק פה שמי שאשם זה השר לביטחון פנים.

דוד אזולאי: אני לא שמעתי אף אחד מאשים - - -

פניה קירשנבאום: זאת הפסיקה ששמעתי לפני ששאלנו את השאלות.

דוד אזולאי: אני עוד לא שמעתי.

דוד אזולאי: נציב שירות הכבאות, סיימת, אדוני?

שמעון רומח: כן.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציג המשרד לביטחון פנים, בבקשה.

שמעון בוחבוט: מכיוון שאמרתם שהשר לא עדכן את הוועדה שהוא לא מגיע, אני רוצה לעדכן שהוא הודיע כבר ביום חמישי, הלשכה שלו הודיעה שהוא לא יגיע - - -

דוד אזולאי: סליחה, לא אמרתי שהוא עדכן, אמרתי שהוא תיאם אתנו שהוא יבוא והוא הודיע אחר-כך שהוא לא יבוא.

דוד אזולאי: זה הכול.

שמעון בוחבוט: הוא גם אמר מה הסיבה.

שמעון בוחבוט: יש לו שיחה עם צוערי קורס הקצינים ששרדו את מה שקרה באסון הזה.

שמעון בוחבוט: לגופו של עניין, אין לי כוונה לענות על שאלות שכרגע נמצאות בחקירה ובדיקה של הזרועות - - - -

דוד אזולאי: אדוני, מה התפקיד שלך?

דוד אזולאי: רק לפרוטוקול, שם ותפקיד.

שמעון בוחבוט: שמי ניצב משנה שמעון בוחבוט, אני ראש תחום משטרה וביטחון במשרד לביטחון פנים - - -

דוד אזולאי: בבקשה.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת, הוא לא יענה על שום שאלה?

שמעון בוחבוט: כרגע כל הנושא מה קרה, מי נתן, מי לא נתן, אוטובוס, מחסום, לא מחסום – הנושא נמצא בבדיקה של הזרועות, גם של השב"ס וגם של המשטרה.

שמעון בוחבוט: רק עכשיו סיימנו לקבור את מתינו ועדיין לא הסתיימו התחקירים, ולכן מוקדם עדיין לתת תשובות לשאלות שנשאלות כאן.

שמעון בוחבוט: אני חושב שזה ברור.

שלי יחימוביץ': בעצם מה שאתה אומר לנו שהישיבה הזאת מיותרת, אם כך.

אריה ביבי: הוא קורא לנו להתפזר.

שלי יחימוביץ': הם לא מתכוונים לענות לנו על שום שאלה.

שלי יחימוביץ': אולי נפזר את ישיבת הוועדה ולא נקיים אותה, כי לא עונים לנו על שום שאלה.

דוד אזולאי: בכל זאת, אדוני, חברי הכנסת ישאלו את השאלות, ואתה צריך לענות.

דוד אזולאי: מה שאתה חושב שאתה לא צריך לענות, אל תענה, אבל לענות - - -

שמעון בוחבוט: אני כרגע - - -

דוד אזולאי: השאלות יישאלו, גם אם הן קשות.

שמעון בוחבוט: שאלות יכולות להישאל.

שמעון בוחבוט: כרגע אין לנו תשובות, כיוון שהנושא עדיין נמצא בתחקירים פנימיים של הזרועות, גם של השב"ס, גם של המשטרה, וזה ברור לכולם.

שלי יחימוביץ': אפשר לסגור את הישיבה.

דוד אזולאי: אם כך, אדוני, מכל מה שקרה באירוע זה מה שיש לך להגיד לנו?

שמעון בוחבוט: כרגע כן.

שלי יחימוביץ': הרי זאת לא חקירה פלילית, אדוני היושב-ראש, לא שיש פרטים מוכמנים.

שלי יחימוביץ': זו סוגיה ציבורית.

דוד אזולאי: הייתי מצפה - - -

איתן כבל: סברתי לתומי שהדיון הולך להיות על אנשי הכבאות שהיו בחוד החנית, ועכשיו מדברים אתם על רפורמות ושכחו אותם לגמרי פתאום.

איתן כבל: זאת אומרת, חשבתי שנצטרך כאן לקיים דיון לאן הנושא הולך.

איתן כבל: הרי אף אחד מאתנו בשלב הזה, ואני אומר לנו, חברי הכנסת, לא יכול באמת, אני גם לא מציע מקצועית – הרי כל אחד פה, כשהתחיל איזה עניין, ההוא מגן על השר לביטחון פנים, ההוא מגן על שר הפנים, ואני לא נכנס עכשיו לנושא מי צודק, זה לא רלוונטי ואני כאן לא כדי לקבוע את זה.

איתן כבל: אבל כשמתקיים כאן דיון ויש כאן פורום גדול ורחב כזה, אני כבר שומע את השמועות מה הולכים לעשות עם עובדי הכבאות - - -

אריה ביבי: מה אפשר לעשות אם יש שאלות?

איתן כבל: חס וחלילה.

איתן כבל: קודם כול, אני לא מונע אף אחד מלשאול.

אריה ביבי: שאלות הבהרה.

אריה ביבי: בא נציב כיבוי אש ואומר: עשינו כך, עשינו כך.

אריה ביבי: אתה שואל אותו: היה חפ"ק?

אריה ביבי: מי היה בחפ"ק?

אריה ביבי: זה הכול.

אריה ביבי: זה אסור לשאול?

איתן כבל: מי כמוך בדק וחקר, הרי הוא לא לבד במערכת הזאת, המשרד לביטחון פנים עונה מה שהוא עונה.

איתן כבל: לכן, אם כבר התכנסנו פה, יושב כאן שר הפנים, נראה לאן זה הולך.

אריה ביבי: נגנב כרטיס אשראי מהרמטכ"ל, אדם הלך לכלא לעשר שנים.

אריה ביבי: פה מדובר על 43 איש שנספו בעקבות רשלנות מתמשכת, ועל זה אנחנו לא נדבר?

אריה ביבי: באמת, לאן הגענו?

איתן כבל: אנחנו לא יכולים להחליף את הוועדה לביקורת המדינה, שם נצביע, מי שירצה, על הקמת ועדת חקירה.

יעקב אדרי: פה לא נדבר?

איתן כבל: אני אגיד לך על מה כן צריך פה לדבר.

איתן כבל: אני לא מונע מאף אחד לדבר על מה שהוא רוצה.

דוד אזולאי: רבותי.

דוד אזולאי: חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: אני לא קובע כאן כלום, חבר'ה, אני בסך הכול אומר את דעתי.

איתן כבל: דעתי היא שבמקום שנתברבר למקום שבו כל אחד יטיח האשמות, כשאין לאף אחד לפנינו פה עובדות חקירתיות מוצקות בעניין הזה, כל אחד כאן חי מפי מה שהוא קרא בעיתון, מה שהוא שמע ברדיו, אני אומר את זה גם לעצמי, גם לי יש שאלות.

איתן כבל: אז מה?

איתן כבל: כל האנשים פה, כל אחד בתורו, קבל עם, ישאל באמת שאלות מקצועיות על - - -

דוד אזולאי: איתן כבל, זו לא הרצאה.

דוד אזולאי: יגיע תורך, ואני אאפשר לך.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: תודה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אריה ביבי, בבקשה.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להביע תנחומים למשפחות של השב"ס, למשפחות של המשטרה, למשפחות של כיבוי האש, אני גם רוצה מכאן שוועדת הפנים תמסור את הערכתנו לכל הגיבורים שהיו במקרה הזה, וחלק מהם, והעיקרי, זה כיבוי האש, שירות בתי הסוהר והמשטרה, גם אזרחים וגם ראשי ערים שעבדו לילות כימים והסתובבו בין האנשים, אנחנו צריכים גם אותם לזכור.

אריה ביבי: עם זאת, אדוני היושב-ראש, יש כמה שאלות קשות ונוקבות שצריכים לשאול.

אריה ביבי: אנחנו אולי מדינה שנפלה על הראש – מדינה שהפקידים מנהלים.

אריה ביבי: ישבתי לפני מספר חודשים בוועדת הפנים ודנו על ה-100 מיליון ואמרו או-טו-טו זה הולך להתקבל.

אריה ביבי: ומי עצר את זה?

אריה ביבי: כולנו יודעים.

אריה ביבי: אדוני, ייתכן שהייתי נביא בשער, ארבעה ימים לפני האסון פגשתי אותך במליאת הכנסת וגם דיברתי אתך, אם אתה זוכר, ארבעה ימים לפני המקרה, ואמרתי לך: חייבים לכנס את ועדת הפנים לנושא של כיבוי האש.

אריה ביבי: אמרת לי: נכון, חייבים.

אריה ביבי: במלים האלה.

אריה ביבי: ושוב פעם פגשתי אותך במליאה, ואמרנו: חייבים לכנס את ועדת הפנים בנושא כיבוי אש, כי המצב חמור, ואי-אפשר לעבור על זה לסדר-היום.

אריה ביבי: והנה, אנחנו דנים באסון נוראי שקרה ארבעה ימים אחרי.

אריה ביבי: הקבר עוד לא נסגר, ואנחנו שומעים האשמות: השר הזה מאשים את השר הזה, ההוא מאשים את ההוא.

אריה ביבי: ביקשו ממני מהטלוויזיה והרדיו לדבר, אמרתי: חבר'ה, אני לא מדבר עם אף אחד, קודם כול נעבור את השבעה.

אריה ביבי: אני לא מכיר חבר כנסת שביקר אצל כל המשפחות.

אריה ביבי: אני אומר לכם שאני ביקרתי, פרט לשתי משפחות, אצל 41 משפחות האסון.

אריה ביבי: והמסר הוא שפה היתה רשלנות ומישהו צריך לתת את הדין, והמסר הוא שאי-אפשר לתפוס שעירים לעזאזל, והמסר הוא, אני לא צריך לספר לכם, הדג, מאיפה הוא מסריח.

אריה ביבי: ומי שמפקד או מי שמנהל, גם הוא צריך לשאת באחריות, ואי-אפשר לגלגל את זה מאחד לאחד, מאחד לאחד, ובסוף נתפוס את הש"ג.

אריה ביבי: באותו יום האסון שאלתי כמה שאלות: איפה היסעורים?

אריה ביבי: מה קרה לציוד המכני הכבד?

אריה ביבי: זו לא ועדת חקירה, חבר הכנסת כבל, אבל בחפ"ק היה צריך להיות איש צה"ל, בחפ"ק היה צריך להיות איש משטרה, בחפ"ק היה צריך להיות איש מד"א, החפ"ק היה צריך להיות מאורגן.

אריה ביבי: לפני שנתיים וחצי כתבתי חוברת, ואת החוברת הזאת נתתי לראש הממשלה בזמנו, כשהוא עוד לא היה ראש ממשלה, ונתתי גם לציפי לבני, ובחוברת היה כתוב בפירוש איך צריך לבנות את המשרד לביטחון פנים, ושם כתוב בפירוש שפיקוד העורף עם כיבוי אש ועם מד"א צריכים להיות גוף במשרד לביטחון פנים.

אריה ביבי: האסון הזה שקרה הוא אסון נוראי, אבל אין לכם מושג איזה אסון יהיה אם אנחנו לא נתקן, ואם חס וחלילה תפרוץ מלחמה, איזה אסון יקרה.

אריה ביבי: זה רמז עבה, זה לא רמז דק, וצריך להביא אותו בחשבון.

אריה ביבי: אם היום אנחנו לא נבנה את הדברים כמו שצריך, אם ה-100 מיליון לא יגיעו בזמן – צריך לתפוס את נערי האוצר שישבו וצחקו עלינו – גם אותם צריך להאשים, בכל הביורוקרטיה הזאת צריכים גם אותם להאשים.

מירי רגב: לא גם, הרבה יותר מ"גם".

מירי רגב: הם מתחבאים מאחורי המונח - - -

אריה ביבי: יש הרבה שאלות שצריכות להישאל: מי נתן לאוטובוס לעבור את המחסום, מי עשה את האבטחה ההיקפית, מי עשה את חלוקת הגזרות.

אריה ביבי: יש הרבה שאלות, אני לא ועדת חקירה, אבל השאלות צריכות להישאל וצריכות להישאל פה.

אריה ביבי: אדוני, עוד דבר אחר, וזה לסיכום.

אריה ביבי: התביישתי ששום שר בממשלה – אני מדבר על הימים הראשונים – לא הלך למשפחות הנספים.

אריה ביבי: הייתי צריך לעבור מבית לבית, מבית לבית.

אריה ביבי: חבל מאוד, חבל מאוד.

אריה ביבי: אני בטוח, אדוני, שאם היה משהו של ניצחון, כל השרים היו רצים, אבל דווקא עכשיו, לא מזמן, לפני שבוע, לא הרבה שרים ביקרו, אולי שר אחד ביקר את זה או אחר, אבל לא ביקרו בכל הבתים, וזה חבל.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציג רשות חירות לאומית – רח"ל.

דוד אזולאי: איך השם של אדוני?

זאב צוק רם: צוק רם זאב, כולם מכירים אותי בשם ווה.

זאב צוק רם: קודם כול, כדי להבהיר - - -

אריה ביבי: דווקא השם מתאים: זאב זאב – והיה זאב.

זאב צוק רם: אני רוצה להבהיר משהו שנשמע שלא ברור כל כך לאנשים שנמצאים כאן, כי הם שואלים שאלות שאינן קשורות לעניין – מי אחראי, מי צריך לשלוט וכו'.

זאב צוק רם: במדינת ישראל יש חוק שאומר שהאחריות על ביטחון הפנים היא על משטרת ישראל, נקודה.

זאב צוק רם: זה קיים.

פניה קירשנבאום: באילו מקרים?

זאב צוק רם: בכל המקרים: ברגיעה ובחירום גם יחד, אלא אם האחריות מועברת על-ידי ממשלת ישראל לגוף אחר.

זאב צוק רם: זה בדין.

אריה ביבי: יש לך טעות, אני אגיד לך איפה, אלוף פיקוד - - -

דוד אזולאי: לא, לא, חבר הכנסת אריה ביבי - - -

אריה ביבי: סליחה, רגע, הוא לא יכול להגיד דבר לא נכון.

אריה ביבי: אלוף פיקוד יכול לבוא בכל עת, אם זה מרכז, או אם זה דרום, או אם זה צפון, ולהגיד: אני לוקח פיקוד.

דוד אזולאי: חבר הכנסת ביבי, סליחה.

זאב צוק רם: לא.

אריה ביבי: אל תגיד לי "לא".

דוד אזולאי: רבותי, למען הסדר - - -

פניה קירשנבאום: יש החלטת ממשלה, יש החלטה שהתקבלה אחרי מלחמת לבנון השנייה, ששר הביטחון אחראי על כל נושא החירום במקרה הזה.

דוד אזולאי: חברי הכנסת פאינה קירשנבאום ואריה ביבי, אנא מכם.

אריה ביבי: שידייק.

אריה ביבי: אלוף פיקוד יכול לבוא בכל עת ולקחת פיקוד.

דוד אזולאי: אדוני, בבקשה.

דוד אזולאי: חמש דקות לרשותך.

זאב צוק רם: תנו לי בשני משפטים להסביר, אז תדעו ותבינו בדיוק.

זאב צוק רם: האחריות היא על משטרת ישראל, אלא אם הועברה אחריות על-ידי החלטת ממשלה.

זאב צוק רם: מה שאומר חבר הכנסת ביבי לגבי אלופי הפיקודים זה באזורי החתמ"רים בלבד, חד וחלק, זה כתוב בדין, אלא אם - - -

אחמד טיבי: יש פה אנשים שלא מבינים את הקיצורים.

זאב צוק רם: חתמ"רים זה - - -

שלמה בוחבוט: תתגייסו.

שלמה בוחבוט: תתגייס.

שלמה בוחבוט: טיבי, תתגייס.

מירי רגב: זו גם בעיה שאתם לא מבינים.

יעקב אדרי: תלמד, תסביר לנו.

אילן גילאון: איפה הבעיה?

מירי רגב: תעשה שירות לאומי.

אילן גילאון: אני לא מבין.

מירי רגב: יעשו שירות לאומי, אז הם גם יבינו.

אילן גילאון: אני לא יודע, אני לא יודע מה זה, מה הבעיה?

מירי רגב: שירות לאומי או שירות צבאי, משהו שיעשו.

זאב צוק רם: - - - אלא אם במצב חירום, בתרחיש של מלחמה, נקבע מצב מיוחד בעורף, או אז האחריות עוברת לפיקוד העורף לדבר אחד בלבד, נותנים לאלוף פיקוד העורף סמכות להורות ולהנחות את האוכלוסייה האזרחית של מדינת ישראל.

זאב צוק רם: גם אז עדיין האחריות על ביטחון הפנים היא על משטרת ישראל.

זאב צוק רם: ואכן, כפי שהיה באירוע, מפכ"ל משטרת ישראל אחראי על זירת האירוע או מי שבא מטעמו, ובמקרה הזה מי שבא מטעמו זה מפקד המחוז הצפוני של משטרת ישראל.

זאב צוק רם: זו הזירה, אלה האחריויות, אלה האנשים שצריכים לתת פקודות, וכך העסק הזה מתנהל במדינת ישראל.

זאב צוק רם: וכל שאר הכוחות, כולל הצבא, כולל כיבוי האש, כולל כל מי שפועל בשטח, כפוף למפקד המשטרה, שהוא מפקד האירוע.

זאב צוק רם: זה כדי להסביר בתשובה לשאלות שנשאלו כאן מי אחראי על מה, איך אחראים וכן הלאה וכן הלאה.

זאב צוק רם: כל שאר השאלות, אם האוטובוס עלה מלמעלה או ירד מלמטה וכן הלאה וכן הלאה, שאלות שבהחלט יצטרכו לשאול במעלה הדרך, אחרי, אני מתאר לעצמי, שכל הגופים יגמרו את התחקירים הפנימיים שלהם, וכנראה הם עדיין לא סיימו אותם, אפשר יהיה לאסוף את המתחקרים ואת המתוחקרים ולשאול.

זאב צוק רם: מעבר לזה אני אשמח לאחר מכן להתייחס - - -

שלמה מולה: מה תורמת לנו ההרצאה שלך, אדוני?

שלמה מולה: לא הבנתי.

זאב צוק רם: עלו כאן דברים שהביעו חוסר הבנה איך הדברים האלה מתנהלים.

זאב צוק רם: ניסיתי לעזור ולתת לכם כלים.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני, אני מודה לכם.

זאב צוק רם: לאחר מכן אני ארצה להתייחס, כרשות החירום הלאומית, לכל הנושא של היערכות מערך כיבוי האש בכלל, ולשריפה בכלל.

דוד אזולאי: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.

דוד אזולאי: חמש דקות לרשותך.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני מודה לך שכינסת את הכינוס הזה, ואני חייבת לציין בתחילת דברי לשבחך, שבאופן עקבי, סיזיפי ותמידי, כינסת ישיבות כאלה שנגעו לכבאות, והיית הקול הקורא העיקרי בכנסת לטובת העניין הזה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר דבר על מזג-האוויר, וזה לא ממנהגי, אבל אני מוכרחה לשתף אתכם בתחושות שאני בטוחה שכולם היו שותפים להם כשהגשם המבורך הזה ירד סוף-סוף.

שלי יחימוביץ': כמה עצוב וכמה חבל שהוא לא ירד שבוע קודם – אני בטוחה שזה חולף בראש כולנו – ואז היינו נמנעים מלקפח את חייהם של 43 אנשים כל כך טובים, באמת מטובי בנינו, שמצאו את מותם בגלל האסון הנורא הזה.

שלי יחימוביץ': והנורא מכל הוא, אנחנו יודעים, שהוא היה יכול להימנע.

שלי יחימוביץ': זה הדבר שמכרסם כל הזמן.

שלי יחימוביץ': הוא היה יכול להימנע, למרבה הצער, לא רק לו הגשם היה יורד בעתו.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לדבר על שתי קומות לדיון הזה.

שלי יחימוביץ': קומה אחת זו קומת הלקחים והמסקנות לעתיד כבר בשלב הזה, והיא לא מהתחום הפרסונלי, ואני לא מחפשת אשמים לתלות בכיכר העיר.

שלי יחימוביץ': אבל אני כן רוצה להצביע על ציטוט אחד מדוח מבקר המדינה, מיוחס לישיבה בהשתתפות ראש הממשלה, שר הפנים, שר האוצר ונציב הכבאות מיום - - -

שלמה מולה: שכחת את שר הביטחון.

שלי יחימוביץ': הוא לא השתתף בישיבה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני יודעת בדיוק מה אני אומרת, וכשאני אומרת, אני מצטטת בדיוק מה שאני יודעת.

שלי יחימוביץ': השתתפו ארבעת הגורמים האלה, זה היה ב-30 בדצמבר 2009, ושם אומר שר האוצר מפורשות: לא תקבלו כלום עד שתלכו לרפורמה.

שלי יחימוביץ': קיבלתם די והותר, או, קיבלתם מעל ומעבר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שבמשפט הזה תמצית כל הדבר החמור שקרה בעשור האחרון בשירותי הכבאות, הייבוש של שירותי הכיבוי, וזה נאמר כאן, אדוני היושב-ראש, לא רק בנסיבות הטרגיות האלה, אלא גם שנים קודם.

שלי יחימוביץ': התמצית היא הייבוש של שירותי הכיבוי, במגמה  להעביר אותם רפורמה כלשהי.

שלי יחימוביץ': לא שהיתה רפורמה מגובשת, לא שמישהו ידע איך הרפורמה הזאת צריכה להיראות, ידעו דבר אחד: נייבש אותם, נזחיל אותם, נצמצמם להם משאבים, לא ניתן לבצע את תפקידם ולהציל חיי אדם, ואז, כשהם יהיו כבר מפוררים לגמרי, הם יגידו "רוצה אני" על כל רפורמה.

שלי יחימוביץ': אמרתי שאני לא מחפשת אשמים, אני רוצה להגיד מי לא אשם בוודאות.

שלי יחימוביץ': מי שלא אשם בוודאות זה שירותי הכיבוי, והם באו לכאן בדמעות בעיניים.

שלי יחימוביץ': הם נקטו עיצומים לא כדי לקבל תוספת לשכר שלהם, אלא כדי שיהיו כבאיות שאפשר יהיה להגיע אתן גם למקומות הכיבוי, כדי שיהיו מנופים, כדי שיהיו סולמות שיגיעו לקומה 7. הם באו לכאן, וממש זעקו את זעקתו של הציבור, ואיש לא שעה לזעקתם.

שלי יחימוביץ': ונמשכה המגמה המסוכנת הזאת של ייבוש כל מה שהוא ציבורי, כדי להעביר אותו איזו רפורמה ומאיזה סוג, כסנקציה על הציבור.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להגיד בפירוש, בלי רפורמה ועם רפורמה, כבאית בת 30 שלא עולה בעליות, לא תכבה אש במעלה ההר, נקודה.

שלי יחימוביץ': בלי רפורמה ועם רפורמה, 1,500 כבאים לא מספיקים כשבמדינות העולם המתוקנות יש כבאי על כל 1,000 איש.

שלי יחימוביץ': זה לא קשור לרפורמה, זה קשור לייבוש, להרעבה, לצמצום, שנעשו במזיד ובכוונה תחילה, ומתוך אידיאולוגיה של ייבוש המגזר הציבורי, וכדי להזחיל את האנשים הטובים האלה, שיבואו על ארבע ויגידו "רוצה אני".

שלי יחימוביץ': הלקח כאן הוא הפסקת הייבוש הנורא הזה של כל מה שהוא ציבורי: זה מערך בריאות הנפש במדינת ישראל, זה שירותי הכיבוי, זה המוסדות לחוסים, זה אלף ואחד דברים.

יעקב כץ: הדיור.

שלי יחימוביץ': זה הדיור, זה נכון.

שלי יחימוביץ': אלף ואחד דברים, עד שאנחנו נשארים עם מגזר ציבורי כל כך רזה ואנורקסי, עד שמדינת ישראל לא יכולה לדאוג לאזרחיה.

שלי יחימוביץ': ואחד הדברים החמורים שקרו בכיבוי, בגלל המעורבות של השלטון המקומי, שהשלטון המקומי, בכל מקום שהוא היה מסוגל, הוא הוסיף תקני כבאים על חשבונו וציוד על חשבונו.

שלי יחימוביץ': בגלל שהמדינה נסוגה, מקומות שיכלו להרשות לעצמם מצוידים בשירותי כיבוי יותר טובים, ופריפריה ענייה מצוידת בשירותי כיבוי פחות טובים.

קריאה: עוספיא.

שלי יחימוביץ': טוב שאמרת "עוספיא", כי עם כבאית אחת בעוספיא לא היה צריך לא את הסופר-טנקר ולא את המטס המפואר של המטוסים שהגיעו מכל העולם.

שלי יחימוביץ': כבאית אחת עם שני כבאים בעוספיא היתה מונעת הכול.

שלי יחימוביץ': ולכן כאן אנחנו לא מדברים על רפורמה, אנחנו מדברים על הרעבה, ייבוש, וחוסר יכולת לאפשר לאנשים האלה לבצע את התפקיד שהם הוכשרו לו ואומנו לו, לגונן על הציבור.

שלי יחימוביץ': זה לקח, לא לייבש ולא לצמצם את שירות המדינה.

שלי יחימוביץ': הדבר השני, והוא במיידי, ואני לא מדברת כאן על הפיצויים, כי הפיצויים נידונים בוועדת הכספים שאני חברה בה, זה להחזיר את שירותי הכיבוי למקום המכובד המגיע להם, שבו הם יוכלו לתפקד ולאלתר, לחפות על השנים האלה של הייבוש ולצייד אותם  ולאפשר להם להצטייד בציוד נורמלי שיאפשר להם לתפקד.

שלי יחימוביץ': זה אל"ף-בי"ת, בלי זה הם לא יכולים, הם לא יכולים בידיים חשופות לכבות דליקה, הם לא יכולים.

שלי יחימוביץ': אני מציעה להפריד את הנושא הזה מנושא הארגון מחדש, ואת נושא הארגון מחדש לנהל כאן בשום שכל, בהרבה מאוד ישיבות, אני מציעה להיכנס למרתון של ישיבות לקראת הארגון מחדש.

שלי יחימוביץ': לדבר אחד אני לא אסכים בשום אופן, אני לא אסכים שהאנשים האלה ישלמו בפגיעה בהם בגלל הרעיונות המגלומניים של כל מיני אנשים שאפילו לא יודעים בדיוק מה הם רוצים, הם רוצים רק דבר אחד – הם רוצים שהם לא יהיו מאורגנים בוועד.

שלי יחימוביץ': זה הדבר שהם רוצים, זה הם יודעים שהם רוצים, היתר הם לא יודעים מה הם רוצים.

שלי יחימוביץ': הם רוצים אותם מוחלשים, בלי כוח, בשכר מינימום, כמו שהכשירו בשכר מינימום סדרנים שיכבו שריפות בכוכב נולד, כשהם רצו לנקוט עיצומים.

שלי יחימוביץ': אני אסיים בזה.

שלי יחימוביץ': אין בעולם שירותי כיבוי שלא מאוגדים בארגון עובדים.

שלי יחימוביץ': זה לא קיים בשום מדינה.

שלי יחימוביץ': והאקספרימנט הזה, אין שום סיבה שהוא יקרה כאן, במדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': אני כן בעד ארגון מחדש, וכן ארגון על-ארצי, אבל, דבר אחד, לא לחייל אותם, ודבר שני, לא לשים אותם באיזה תאגיד כמו תאגידי המים, כדי שהם יהפכו לעובדים סוג ג'.

שלי יחימוביץ': להיפך, אנחנו צריכים כבאים חזקים, אנחנו צריכים כבאים עם הכשרות מקצועיות מהטובות ביותר, כבאים עם מסלול קידום, כבאים עם כבוד למקצוע ועם רצון לשרת בשירותי הכיבוי, ואסור לנו בשום פנים ואופן לפגוע ברכיב הספציפי הזה.

שלי יחימוביץ': ולכן, כל העניין של הארגון מחדש הוא בנפרד מעניין הקצאת המשאבים המיידית בחירום.

שלי יחימוביץ': בתקציבים יש המנהג הזה – להתנתקות עשו קופסה, כדי שזה לא יפגע בחישובים הפיסקליים של מדינת ישראל, למלחמות עושים קופסה.

שלי יחימוביץ': זאת מלחמה.

שלי יחימוביץ': שישימו קופסה מצדי, שישאירו את התקציב למסגרת התקציב ויבנו קופסה לכיבוי ויזרימו מיידית משאבים.

שלי יחימוביץ': על הרפורמה אנחנו נדבר לאט-לאט, ביסודיות ולעומק, שלא נעשו בשנים האלה, כאן בוועדה הזאת, ואני בטוחה שאתה תעשה את זה על הצד הטוב ביותר.

דוד אזולאי: תודה רבה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ.

דוד אזולאי: מר שלמה בוחבוט, ראש העיר מעלות ויושב-ראש מרכז השלטון המקומי.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

דוד אזולאי: חמש דקות לרשותך.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכובדים, האמת היא שאנחנו בשלטון המקומי באנו לא לבדוק, לא לחקור, כי לזה בוודאי תהיה ועדת חקירה.

שלמה בוחבוט: ואני בכלל מציע, אדוני היושב-ראש, להנהיג דבר חדש בארץ, אני מציע כבר להקים ועדת חקירה לאירוע הבא.

שלמה בוחבוט: איזה אירוע?

שלמה בוחבוט: יהיה אירוע.

שלמה בוחבוט: כשאנחנו מדברים על כל נושא איגוד הכבאות, אנחנו מדברים על תוצאה חמורה ביותר ממצב שהיה במשך שנים רבות, מדבר שאתם חייבים להביא לתשומת לבכם, ואתם, גם הקואליציה, הולכים להצביע שוב על תקציב שהמדיניות שלו זה קיצוץ.

שלמה בוחבוט: אי-אפשר לנהל מדינה בקיצוץ, זה טירוף מערכות.

שלמה בוחבוט: ויש כאלה שחולמים באוצר שמישהו יוכל להסתדר במה שאין לו.

שלמה בוחבוט: זה לא נכון.

שלמה בוחבוט: אני לא מבין איך מדינת ישראל עובדת על חברי הכנסת, עובדים על התקשורת – 100 מיליון שקל.

שלמה בוחבוט: מישהו שאל את עצמו מאיפה מגיעים ה-100 מיליון שקל?

שלמה בוחבוט: רבותי, זה לא האוצר.

שלמה בוחבוט: האוצר עובד עליכם בעיניים.

שלמה בוחבוט: הוא עובד על הציבור.

שלמה בוחבוט: האוצר, בעיקר נערי האוצר, שהם מנהלים את האוצר, ואני אומר את זה בגלוי, ולא שר האוצר - - -

פניה קירשנבאום: הם רוצים שאתם תשלמו את זה, השלטון המקומי.

פניה קירשנבאום: בוודאי.

שלמה בוחבוט: רבותי, מי שצריך לשלם את ה-100 מיליון – 40 מיליון זה מהאוצר ו-60 מיליון מהשלטון המקומי, קרי, 30 מיליון ממשרד הפנים – ומה זה משרד הפנים?

שלמה בוחבוט: זה הרשויות המקומיות – ו-30 מיליון שקל הרשויות.

שלמה בוחבוט: זאת בדיחה.

שלמה בוחבוט: לרשויות המקומיות אין כסף.

שלמה מולה: כשהממשלה קיבלה את ההחלטה הזאת, למה לא אמרתם את זה?

שלמה בוחבוט: סליחה, אני לא ידעתי.

שלמה בוחבוט: אני לא יודע, לא אמרו לנו.

יעקב אדרי: הוא לא ידע מזה בכלל.

שלמה בוחבוט: לא ידעתי.

שלמה בוחבוט: תדע לך, אם לא היה אירוע, בכלל לא הייתי יודע על ה-100 מיליון.

שלמה בוחבוט: אם הייתי יודע על ה-100 מיליון - - -

שלמה מולה: לא שאלו אותך כמה כסף אתה נותן?

שלמה בוחבוט: סליחה, לא שואלים אותי.

פניה קירשנבאום: רק דיברו על 100 מיליון, ואף אחד לא ידע מי משלם.

דוד אזולאי: רבותי, רבותי.

שלמה בוחבוט: אתה שואל שאלה כאילו אתה חבר כנסת חדש.

שלמה בוחבוט: את מי שאלו?

שלמה בוחבוט: הכול בחדרי חדרים.

יוחנן פלסנר: אף אחד לא מתכוון שיהיו 100 מיליון, יהיו 100 מיליון בהחלטה, וזהו.

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש.

שלמה בוחבוט: רבותי, אזהרה שנייה שאני מבקש להזהיר אתכם: אל תתנו לממשלה להקים מהר כל מיני רעיונות של איגוד ארצי, רשות במהירות.

שלמה בוחבוט: רבותי, זה לא פשוט יש כל מיני הצעות חוק, גם של איוב קרא, של דוד אזולאי, צריכים לשתף את השלטון המקומי.

שלמה בוחבוט: מדוע?

שלמה בוחבוט: רוב הנכסים באיגודים זה של השלטון המקומי.

שלמה בוחבוט: מדובר במיליארדים של שקלים.

שלמה בוחבוט: יש עובדים, איך שומרים על התנאים?

שלמה בוחבוט: לכן אל תמהרו לתת יד להקים משהו שבסופו של דבר תצטערו עליו, כמו שעשיתם עם תאגידי המים.

שלמה בוחבוט: לתאגידי המים היום הולכים לשלם האזרחים, מדברים כבר להעלות את זה בין 30 ל-40 שקל לקוב.

חנא סוייד: מה אתה אומר על תאגיד בין-לאומי, אזורי?

שלמה בוחבוט: אני מסכים לזה, אבל צריך להגיע לשלום.

דוד אזולאי: שלמה בוחבוט, בבקשה.

שלמה בוחבוט: אני אומר בשם השלטון המקומי, שההתמוטטות הבאה היא של השלטון המקומי.

שלמה בוחבוט: ואני יכול לבשר לך, אדוני היושב-ראש, בכאב רב, שב-19 לחודש השלטון המקומי יוצא להשבתה כללית, למאבק, מאבק שהפעם אף אחד לא יעצור אותו מבלי שאחת ולתמיד יפתרו את בעיות השלטון המקומי.

שלמה בוחבוט: ואת הבעיות אתה מכיר, אדוני היושב-ראש.

שלמה בוחבוט: אני באמת מבקש מחברי הכנסת, תהיו ערניים, הנושא הזה הוא בנשמתנו.

שלמה בוחבוט: היינו במלחמת לבנון השנייה, וראשי ערים היו חשופים בשטח.

שלמה בוחבוט: יושבים פה שני ראשי ערים, גם מעוספיא וגם מטירת הכרמל, שעצרו ביחד עם כל החבורה הנהדרת שיושבת מאחורי, והשוטרים – עצרו בידיים חשופות את האש.

שלמה בוחבוט: לכן השלטון המקומי חייב להיות גם בחזית של כל קבלת החלטה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: חברת הכנסת פאינה קירשנבאום.

פניה קירשנבאום: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, ראשי ערים, חברי הכנסת ואורחים כמובן, שלמה בוחבוט, במיוחד לגבי מה שאמרת.

פניה קירשנבאום: יש דבר שאני מסכימה אתו לגמרי, שאי-אפשר לעשות את זה באיזו פעולה שגרתית ולהעביר את השירות הכבאי למסגרת בלי להתייחס לכוח-אדם, בלי להתייחס להקמה ובלי לבדוק.

פניה קירשנבאום: מצד שני, לדעתי אסור – ופשוט ניגרר בדיוק לאותו מצב – להשאיר את השירות הכבאי בשלטון המקומי.

פניה קירשנבאום: זה עולה המון כסף, השלטון המקומי לא מסוגל היום לממן, לפתח ולקדם את השירות הזה.

פניה קירשנבאום: האחריות על השירות הזה חייבת להיות אחריות מרכזית של המשרד.

פניה קירשנבאום: שוב אני אומרת, אני אף פעם לא מציינת, ואני לא יודעת, אני לא חושבת שזה צריך להיות תאגיד, לדעתי זו צריכה להיות רשות לאומית, אני לא יודעת באיזה משרד זה ישב, אם זה ישב במשרד הפנים, במשרד לביטחון פנים או במשרד הביטחון, אבל אין ספק שהאחריות צריכה להיות מרכזית והכסף צריך להיות מתקציב המדינה, וודאי לא מתקציב השלטון המקומי.

פניה קירשנבאום: אחת הבעיות שהשירות נמצא במצב כמו שהוא נמצא, כי זה יושב תחת האחריות של השלטון המקומי, ויש רשויות שיש להן יותר כסף להשקיע בזה, ואני יודעת שאפילו בעכו נרכשה כבאית חדשה, אבל יש רשויות שלא מסוגלות להחזיק, ואפילו לשלם משכורות.

פניה קירשנבאום: גם בזה יש בעיה, אז למה שאנחנו נשאיר ונטפח את אותה צרה?

פניה קירשנבאום: אני לא יכולה לא להתייחס לנושא של מה שקרה, אף-על-פי שהכאב של הנספים והנפגעים הוא כל כך גדול.

פניה קירשנבאום: אריה ביבי, אני בטוחה שלא רק אתה, אני בטוחה שגם חברי כנסת שיושבים פה נסעו וביקרו, כי הכאב הוא לאומי ואישי, של כל אחד מאתנו, ואני יודעת שגם השר לביטחון פנים עבר כמעט את כל המשפחות השכולות.

פניה קירשנבאום: להערכתי, לפי מה שראיתי, ושוב, אני אומרת בדיוק כמו שאמר חבר הכנסת איתן כבל, המידע שיש לנו הוא מהתקשורת – אף אחד לא היה שם באותו רגע – אבל התחושה עדיין שהיה שם חוסר תיאום, ואני אגיד לך למה.

פניה קירשנבאום: כשאני שומעת בטלוויזיה דובר של הכבאות יוצא ואומר: אני מבקש מכל היחידות להגיע לצפון, כי יש לנו מקרה חירום, אז אני שאלתי אותך, איך אתם הזעקתם את היחידות.

פניה קירשנבאום: אם זאת הדרך להזעיק, זאת דרך פסולה.

פניה קירשנבאום: זאת אומרת, חסר משהו בתיאום.

פניה קירשנבאום: אם היתה שם בעיה להגיד לאן מגיע רכב – שמעתי, ושוב מהתקשורת, אני לא הייתי שם, שכשהזעיקו שירותי מד"א, הם לא ידעו לאן להגיע, לא היה מי שיכוון ויגיד לאן להגיע.

פניה קירשנבאום: יכול להיות שאני טועה, ויכול להיות שאני מוטעית.

פניה קירשנבאום: עוד פעם, אני לא באה לאף אחד - - -

אריה ביבי: הם לא מדברים באותה שפה.

פניה קירשנבאום: יכול להיות.

מירי רגב: אין מערך חירום שיודע לטפל בדברים האלה, כל מערך עובד בנפרד.

פניה קירשנבאום: זה לא הזמן לבוא בהאשמות, ובאמת אני באה רק מהנקודה של הליכה קדימה ולטפל בבעיה הזאת.

פניה קירשנבאום: לא מספיק שבשנת 1998 ועדת גינוסר  הסיקה מסקנות איך צריך לנהל את השירות הזה, לא מספיק שאחרי מלחמת לבנון השנייה היתה החלטת ממשלה ששר הביטחון, במקרים כאלה, לוקח על עצמו תיאום ומנהל את כל המערך הזה של כוחות ההצלה, ויש לנו רשות לחירום לאומי, אבל כשמקרה קורה, אף אחד לא יודע מי באותו רגע לוקח על עצמו אחריות.

פניה קירשנבאום: אל תסתכל עלי כך, זאב צוק רם, כי אני שואלת, למה לא הזעיקו את כל יחידות הכבאות מאותה הרשות המרכזית?

פניה קירשנבאום: - -

מירי רגב: צודקת במאה אחוז.

פניה קירשנבאום: - - למה לא היה תיאום בין מד"א והמשטרה?

פניה קירשנבאום: יכול להיות שיש רשות כזאת, אבל אין נוהל שקובע, ברגע שקורה משהו, מי לוקח פיקוד, מי מנהל, מי מתאם.

פניה קירשנבאום: כך לפחות אני התרשמתי.

פניה קירשנבאום: אם אני טועה, ואם זה לא נכון, תוכיחו לי שזה לא נכון, ובאמת קרה מקרה, כי אז אולי היינו מונעים הרבה דברים.

פניה קירשנבאום: שוב, בכאב לב, אני חושבת שאנשים שהיו בשטח, נלחמו בגבורה ועשו שם בידיים חשופות מעל ומעבר למה שהם יכלו.

פניה קירשנבאום: הגיע הזמן שאנחנו ניקח פה אחריות לאומית על כל הנושא הזה ונחליט מה לעשות הלאה.

פניה קירשנבאום: תודה.

הפנים אלי ישי: חברת הכנסת פאינה, ההודעה לא היתה רק באמצעות דובר הכבאות, אלא מייד הצוות יצא והזעיק את כל התחנות בארץ.

הפנים אלי ישי: במקביל, הודיעו גם דרך כלי התקשורת, לחזק שוב את הדרישה והבקשה, ולזרז ולהבהיר את החשיבות.

פניה קירשנבאום: אני שואלת אם אנחנו מעבירים את זה דרך התקשורת?

הפנים אלי ישי: אני חושב שהכבאים לא רוצים לענות, או כוחות הביטחון, או המשטרה, או הצבא, או מד"א לכל חבר כנסת, הם מתורבתים, הם לא יתפרצו לדבריהם של חברי כנסת.

הפנים אלי ישי: אבל אני אומר: חכמים, היזהרו בדבריכם.

הפנים אלי ישי: חכמים, היזהרו בדבריכם.

הפנים אלי ישי: יש פה הרבה מה לומר, ואני אתייחס בדברי עוד מעט, יש פה ביקורת גדולה מאוד על ממשלות ישראל בהיסטוריה, וכל אחד מהנמצאים פה הוא חבר בממשלה כזאת או אחרת בכל התקופות הללו, אז כדאי מאוד שנהיה גם זהירים באשר לכוחות הביטחון וגם דייקנים במציאות הקשה שלנו.

הפנים אלי ישי: אני חוזר ואומר: שירות הכבאות הודיע בד בבד והזעיק את כולם דרך כלי הקשר וטלפון החירום שלו, הוא הודיע לכולם.

הפנים אלי ישי: במקביל, הדובר מצא לנכון גם לומר את מה שהוא אמר.

הפנים אלי ישי: אז מה, זה הפשע שלהם?

פניה קירשנבאום: לא אמרתי שזה פשע - -

הפנים אלי ישי: חברת הכנסת פאינה, אני חייב להיות הפה שלהם.

פניה קירשנבאום: - - כך זה נראה בתקשורת.

הפנים אלי ישי: זה לא רק בתקשורת, אני מסביר לך כבר פעמיים-שלוש, הם הזעיקו בדרכים המקובלות שיש בידיהם, דהיינו, דרך הקשר ודרך הטלפונים לכל הכבאיות בארץ.

הפנים אלי ישי: נתנו הנחיה והוראה בקשר של הכבאות.

הפנים אלי ישי: במקביל, הדובר מצא לנכון, ויפה עשה, שהודיע גם בכלי התקשורת ואמר: הזעקנו את כולם, קוראים לכולם להגיע.

הפנים אלי ישי: את הדברים האלה צריך לדעת.

הפנים אלי ישי: לגבי השאלה ששאלו את זאב (וובה) צוק רם וגם תקפו אותו – וחבל שלא נותנים לאנשי המקצוע לבוא לידי ביטוי, קראנו להם לפה כדי לשמוע אותם – הוא אומר בצורה מפורשת: על-פי חוק, ברגע שיש אירוע, אפילו לא אסון לאומי, אפילו אסון קטן, באותו רגע על-פי חוק, על-פי הנהלים, המשרד לביטחון פנים מנהל את זה, כל שכן כשמדובר באסון מתגלגל.

הפנים אלי ישי: ולכן המשרד לביטחון פנים תפס פיקוד ועשה עבודה טובה בעניין.

הפנים אלי ישי: תשאלו שאלות את כולם, בלי יוצא מן הכלל, במסגרת ועדה כזאת או אחרת, וכולם יתייחסו ויענו.

הפנים אלי ישי: יש פה הרבה שאלות גם בהיסטוריה, ואני אתייחס לפחות לחלק מהן.

הפנים אלי ישי: מכל מקום, אני ממש מבקש לתת הגנה לאנשי המקצוע, אם זה הכבאות, אם זה המשטרה, אם זה מד"א, אם זה כל שירותי הביטחון, שהוזמנו לפה ובאו על מנת לבוא לידי ביטוי ולדבר.

הפנים אלי ישי: אני מבקש גם לשמוע אותם, לא רק להשמיע את דברינו.

פניה קירשנבאום: אם אתה חושב, או מישהו פירש פה, שתקפתי מישהו מכוחות ההצלה, אם זה מד"א, אם זה שירותי הכבאות, פה מישהו לא מפרש את הדברים נכון.

הפנים אלי ישי: לא התכוונתי אלייך, אמרתי באופן כללי לא להתפרץ באמצע דבריהם, בואו ניתן להם להשמיע את מה שיש להם להשמיע.

דוד אזולאי: חבר הכנסת יעקב אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, מכובדי שר הפנים, ראשי הרשויות, חברי הכנסת, אין ספק שהנושאים השונים שקשורים לאירוע עצמו צריכים להיבדק.

יעקב אדרי: יש לא מעט שאלות, חלק מאתנו הסתובבו בין המשפחות, הדברים גם ידועים, נכתבו, נשמעו, ונצטרך לבדוק כמה דברים.

יעקב אדרי: מי יעשה את זה?

יעקב אדרי: אני מקווה שבימים הקרובים נדע מי צריך לבדוק את האירועים עצמם ולתת תשובות.

יעקב אדרי: עם זאת, אני רוצה לברך את יושב-ראש ועדת הפנים, שבכל זאת היה מתריע בשער, לפני הרבה זמן קיים כמה דיונים.

יעקב אדרי: ואם היינו עושים את הדברים לפני, היו לנו פחות בעיות בהמשך.

יעקב אדרי: ואני רוצה להביא דוגמה.

יעקב אדרי: לפני חודש זימן יושב-ראש ועדת הפנים דיון על המזח בקיסריה – תסלחו לי שאני סוטה – ואז דובר על 6 מיליון שקל.

יעקב אדרי: לפני חודש, היו פה כולם.

יעקב אדרי: היום זה כבר 60 מיליון שקל והנמל נעלם.

יעקב אדרי: אם היו מקשיבים להחלטות שהיו פה, אפשר היה לחסוך.

יעקב אדרי: הוא ראה את הדברים קדימה, וזו הדוגמה הנכונה.

יעקב אדרי: יש לי שאלות מאוד-מאוד לא פשוטות, גם למשטרה, גם לכבאות, ואני מוכרח להגיד לכבאים שיש לי הערכה גדולה מאוד אליהם, הרבה מאוד הערכה, הייתי גם ראש רשות ואני יודע מה אתם עושים.

יעקב אדרי: עם זאת, כשאני קורא את הכתבה השבת של יושב-ראש האיגוד שלכם, אני מאוד-מאוד מוטרד.

יעקב אדרי: מה לעשות, אני קורא, והוא נציג מטעמכם.

דוד אזולאי: סליחה, אני מבקש שתפריד.

דוד אזולאי: מדובר על יושב-ראש היו"רים של - - -

יואב גדסי: לא שלנו.

יעקב אדרי: עזוב, יושב-ראש היו"רים של האיגוד.

יואב גדסי: הוא לא שייך לנו.

יעקב אדרי: דקה.

יעקב אדרי: אי-אפשר למרוח אותי, עברתי את הדברים מכל הכיוונים.

קריאות: - - -

יעקב אדרי: רבותי, לא הפרעתי לאף אחד.

יעקב אדרי: אני מאוד מכבד אתכם, אני מעריך אתכם, להגיד שאסי לוי הוא לא משלנו, זה עוד יותר מחמיר את העסק.

איציק בן נעים: כך אנחנו מרגישים, הוא לא משלנו.

יעקב אדרי: אני לא רוצה להיכנס לזה.

יעקב אדרי: הדברים נכתבו - - -

קריאות: - - -

מירי רגב: הוא אמר את דעתו.

יעקב אדרי: אמרתי לכם, אני לא חדש בעניינים, אני גם לא עולה חדש.

יעקב אדרי: תאמינו לי, אני מבין גם מבין.

יעקב אדרי: אני מציע לא להתעלם ממה שכתוב.

יואב גדסי: תשאל מי שלח אותו.

יעקב אדרי: אני לא יודע.

יעקב אדרי: באמת שאני לא יודע.

קריאה: מרכז הליכוד שלח אותו.

דוד אזולאי: הוא ראש רשות, וכראש רשות הוא נבחר על-ידי כל - - -

שלמה בוחבוט: הוא נציג של היושב ראש.

קריאות: - - -

יעקב אדרי: רבותי, אני אמרתי את הדברים לא כביקורת עליכם - - -

שלמה בוחבוט: הוא נציג של יושבי-ראש.

יואב גדסי: - - -

דוד אזולאי: יואב גדסי, אתה רשום לרשות דיבור, ואני אאפשר לך עוד מעט.

יעקב אדרי: אני לא אמרתי את זה כביקורת עליכם, אני מאוד-מאוד מעריך את העבודה שלכם, ואני יודע מה השלטון המקומי עושה בעניין הזה.

יעקב אדרי: וזו ההזדמנות גם להודות, להגיד מלות הערכה לשלמה בוחבוט ולכל ראשי הרשויות שנלחמו בשטח, והייתי שם וביקרתי במהלך האסון.

יעקב אדרי: הגיע הזמן שנהיה מעשיים.

יעקב אדרי: אני הצעתי בוועדת הכספים – אנחנו מדברים באחריות מפה אל חברי הכנסת, אלה שיושבים כאן – כאשר היה שר הפנים בוועדת הכספים, הוא אמר דברים כדורבנות.

יעקב אדרי: קיבלנו החלטה לא לאשר את תקציב משרד הפנים עד שהתקציב של הכבאות יעוגן בפנים בתוכנית תלת-שנתית, דו-שנתית, מה שתרצו, העיקר שזה יעוגן בתקציב.

יעקב אדרי: אחרת, זה דיבורים באוויר.

יעקב אדרי: קיבלנו את זה כהחלטה.

יעקב אדרי: שלמה בוחבוט, כדאי שתדע, בוועדת הכספים לא אישרנו באותו יום את תקציב משרד הפנים.

שלמה בוחבוט: תעשה גם מענקי איזון, תכניס את זה בפנים.

יעקב אדרי: אגב, גם זה אותו דבר, אנחנו הולכים לדון ולטפל גם במענקי האיזון בוועדת הכספים.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שההחלטה הזאת שקיבלנו, יהיה לה המשך גם בוועדת הפנים.

יעקב אדרי: ודוד אזולאי, אני מציע, אל תרפה מהעניינים האלה.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: לא נרפה.

דוד אזולאי: אריה טל, ראש העיר טירת הכרמל.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

דוד אזולאי: חמש דקות לרשותך.

אריה אלדד: אני מכאן רוצה להתייחס לא לביקורת, אלא למצב בשטח, באזור האירוע.

אריה אלדד: התרעה על האירוע לא הגיעה אלינו משום מקום, רק מתצפית של אנשים בשטח, כשראינו את ענני העשן, ומאותו רגע התארגנו למערך מסוים.

אריה אלדד: בשלב מאוחר יותר הגיעו מייד כוחות הכיבוי.

אריה אלדד: לנו, בטירת הכרמל, למזלנו, יש תחנת כיבוי אש עם שתי כבאיות.

אריה אלדד: אבל מה שמתברר, האש התקרבה בקצב כזה שבאזורים הגבוהים אי-אפשר היה לטפל באש, בחלקים העליונים של ההר, אלא רק במורדות, כשכבר הגיעו לקו של הזרנוקים של הכבאים.

אריה אלדד: הכבאים הגיעו, והגיעו אחר-כך כבאיות בכמויות די גדולות, מה שהיה חסר בשטח באותו זמן זה תיאום, כי היו לנו כבר כמה פינויים שהיינו חייבים לעשות באותו איזור שהאש התקרבה אליו.

אריה אלדד: אין לנו רכב חפ"ק וגם אין לנו מערך של תקשורת ברשות.

אריה אלדד: אנחנו לא כמו עיריית חיפה, שבנויה עם מערך תקשורת מצוין, וזה עזר להם בתפקוד.

אריה אלדד: היינו צריכים לעבוד מהשטח בנקודות האש, בשני חפ"קים שהקמנו.

אריה אלדד: אני חייב לציין דבר אחד.

אריה אלדד: התיאום היה בעקבות כך שהצוותים, גם מד"א, גם המשטרה, וגם נציגי הכיבוי, היו בעמדות של הפיקוד אתי ביחד, כך שיכולנו לקבל החלטות במקום ולפעול מייד.

אריה אלדד: וזה היה אחד הדברים החשובים.

אריה אלדד: אבל כל המערך של כיבוי האש שעמד לרשותנו לא יכול היה לעצור את מהירות האש שהתגלגלה, והצליחו רק בקו אחד, ליד המבנים, כאשר היינו צריכים לפנות בעיר 11,000 תושבים, ובתוכם בית חולים פסיכיאטרי, כשאת האוכלוסייה הזאת פינינו ראשונה, שזה היה אחד המבצעים הגדולים ביותר.

אריה אלדד: פה היתה עבודה מתואמת, שלא ייפגע מישהו בנפש, כי קשה מאוד לשלוט על האוכלוסייה בתזוזות שלה ובשינוע שלה.

אריה אלדד: למעלה מ-40 כלי רכב עבדו בשטח בפינוי של התושבים ואותה קבוצה מבית החולים, אבל כל זה נעשה כשקפצנו מעמדה לעמדה, ובו זמנית קיבלנו החלטות.

אריה אלדד: וזה אחד הליקויים שהיו.

אריה אלדד: הנושא השני.

אריה אלדד: אני לא מקבל החלטות איך הגיעו לכיבוי אש, אני רק רוצה לדבר בשטח.

אריה אלדד: החברים מאחור, שהגיעו ממקומות שונים, שלא הכירו את טירת הכרמל, היכן להיות ואיך להגיע, קיבלו סיוע מכמה אנשים שלי מהשטח, אישית, כאשר גם אני הייתי עם קבוצה אחת כדי להוביל אותם.

אריה אלדד: הם, את האש אצלנו עצרו, אני חייב לומר, בגופם, עד שהמטוסים הגיעו באור ראשון בבוקר, ביום שישי, והצליחו לעצור את האש ולהיכנס למבנים, לבתים עצמם.

אריה אלדד: החיוניות של המטוסים היתה כל כך חשובה ברגעים שהם הגיעו, ולא משנה לי מאיפה, כאשר הם בלמו את האש בבתים.

אריה אלדד: אני, כראש רשות, רוצה לציין שהרוח הגבית שקיבלתי משרי הממשלה שהיו אצלי בביקור, משר הפנים ומכל השרים, גם מהאוצר, שאני יכול לפעול בתקציבים פתוחים כדי לבצע כל פעולה, לאכסן את כל האוכלוסייה של ה-11,000 איש, שחלק גדול מהם אוכסנה בעיר, עם אספקה וציוד, אפשרה לי לבצע את המשימה שלי על הצד הטוב ביותר.

דוד אזולאי: אריה טל, משפט סיכום.

אריה אלדד: לפעם הבאה דבר אחד חשוב לי.

אריה אלדד: כרגע מטפלים לנו בהוצאות שהוצאנו.

אריה אלדד: נקבעו סכומים כשנעשו בדיקות.

אריה אלדד: אל תעשו לנו קשיים, כי חלק מהדברים הוצאנו, וחלק מהם, לפי דעתי, חייבים מהר להיכנס לפעולה הבאה שלנו.

אריה אלדד: אנחנו, ראשי הערים, בחזית, בשטח, ואנחנו מול האוכלוסייה ומול כל פגע שיש, זה לא משנה אם זה פגעי טבע או כל דבר אחר.

אריה אלדד: תתנו לנו את האמצעים שנוכל לבצע את מה שאנחנו צריכים לבצע.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציג מד"א, בבקשה.

שמעון ביטון: אני רוצה להדגיש שמהשלב הראשון היה חפ"ק אחוד, היה חפ"ק של משטרה, של כב"א, של מד"א, של הרשויות, היו תיאומים בין הכוחות בצורה מסודרת, הערכות מצב מסודרות, מתואמות.

שמעון ביטון: לא היה מצב שאמבולנס נסע לאיזה אירוע ולא ידע לאן.

שמעון ביטון: הוא נסע במדויק למקום שהוא היה צריך להגיע אליו.

שמעון ביטון: יותר מזה, ברגע שהגיע אמבולנס הוא גם העביר דיווח בחזרה לצוותים ולחפ"ק האחוד, והחפ"ק האחוד העביר את זה בצורה מסודרת לכל הכוחות, כך שהחבירה בין הכוחות התבצעה מהר מאוד, עם תחילת האירוע, כולם קיבלו את כל המידע שצריך להיות, והעובדה המוגמרת מבחינת מד"א, גם מבחינת המשטרה והכוחות הנוספים, שמהר מאוד הבנו את גודל האירוע, ומהר מאוד הגענו עם כמויות גדולות של אמבולנסים.

שמעון ביטון: בכל פעם שהיינו צריכים, בגלל הלהבות שהיו, להזיז את החפ"ק ממקום למקום, הזזנו, עד שהתיישבנו במקום שהיה אפשר לשבת והיה אפשר ממנו לנהל.

שמעון ביטון: לכל אורך האירוע היו הערכות מצב, היה סדר, וכולם ידעו בדיוק מה קורה עם כל הצוותים שלהם במקום האירוע.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה לשאול את כבוד השר.

שלמה מולה: שמעתי אותך בהרבה מאוד הזדמנויות בכלי התקשורת, ואמרת שאתה תתמוך, גם עכשיו רמזת, בוועדת חקירה.

שלמה מולה: השאלה שלי אליך, האם הנציג שלך , אמנון כהן, יצביע בעד הקמת ועדת חקירה ממלכתית.

דוד אזולאי: מה זה שייך ל - - -

שלמה מולה: אני אשאל, כמו שזכותך להנחות.

שלמה מולה: אני רוצה לשאול את השר.

שלמה מולה: כל מי שעיניו רואות והיו אלה שעסקו באמת בעבודה הקשה, במלאכה המרובה: כבאים, מד"א, מתנדבים, פיקוד העורף, ראשי רשויות, האזרחים – היו כאלה שעסקו בספינים, בספינים של תקשורת, היו כאלה שהצטלמו עם מטוסים ועם טלפונים, כן עשו, לא עשו, היו כאלה שעשו באמת עבודה – אני מוכרח להודות שאני חושב שהשר לביטחון פנים בהחלט, בעבודה הקשה הזאת, הוא תפקד.

שלמה מולה: הוא לא מהמפלגה שלי, אני לא מהמסנגרים שלו, אבל אני חושב שהוא עשה עבודה טובה, אבל היו כאלה שעשו - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה עם יושבת-ראש האופוזיציה?

כרמל שאמה-הכהן: גם היא כיבתה את השריפות...

פניה קירשנבאום: מה זה קשור עכשיו?

שלמה מולה: אני מציע, אדוני היושב-ראש - - -

אריה ביבי: חבר'ה, אנחנו מדברים באסון, ואתם מדברים על מפלגות.

אריה ביבי: תפסיקו עם השטויות האלה.

אריה ביבי: תתעלו על עצמכם.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר ראש ממשלה שנכנס למטוסים, נכון?

אריה ביבי: תתעלו על עצמכם.

כרמל שאמה-הכהן: מה עשתה יושבת-ראש האופוזיציה?

דוד אזולאי: חבר הכנסת שאמה.

קריאות: - - -

יוחנן פלסנר: יש מי שמתווכח שהוא היה דוגמן תקשורתי בימים האלה?

דוד אזולאי: אתה מפריע לחבר שלך.

דוד אזולאי: יוחנן פלסנר, יוחנן פלסנר, יגיע תורך.

אריה ביבי: לא הכול פוליטיקה, יש לנו גם מדינה.

אחמד טיבי: אדוני, שני הצדדים צודקים, אגב.

אחמד טיבי: שני הצדדים צודקים.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, כשהספינים דיברו על 100 מיליון שקל – הנה, היה כסף לכבאות, הגשנו את הכסף, אבל כששאלנו את השאלות האלה, איפה הכסף?

שלמה מולה: למה הכספים התקבלו?

שלמה מולה: הכספים התקבלו, צריך להודות, בגלל הבקשה של מבקר המדינה לשר הפנים, לראש הממשלה, מה קורה בדוח של 2007.

שלמה מולה: פתאום התקבלה החלטה, בין היתר באותה ישיבה קיבלו 100 מיליון שקל.

שלמה מולה: עכשיו בכלל מתברר לנו שלא שאלו את ראשי הרשויות, לא שאלו בכלל את השותפים למעשה לאיגום משאבים.

שלמה מולה: רק 40 מיליון שקל של האוצר.

שלמה מולה: הכסף בסופו של דבר הגיע רק ב-10 לנובמבר, הכסף לא הגיע לכבאים.

שלמה מולה: על מי אתם עובדים?

שלמה מולה: מישהו צריך לשאול את כל השאלות האלה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני חושב שבמדינה שבה לא לוקחים אחריות.

שלמה מולה: מי שלוקח אחריות, בא ואומר: אני לא עשיתי את עבודתי והולך הביתה.

שלמה מולה: בתרבות הקלוקלת הקיימת, בתרבות הציבורית שלנו אין ברירה, צריך להקים ועדת חקירה ממלכתית.

שלמה מולה: ועדת החקירה הממלכתית לא באה, חס וחלילה, לפגום או לפגוע כרגע בתהליכים של הכבאות, העצמת הכבאות והאפשרות לתת מענה תקציבי.

שלמה מולה: בדרך כלל אני לא בן אדם מתנשא, אבל כשאנחנו ראינו את הכבאים של הפלסטינים עם כבאית יותר טובה, ונציב הכבאות בעצמו אומר: לכבאית שלנו לקח 16 דקות כדי להגיע לאותו מקום.

שלמה מולה: אם הכבאית היתה יותר טובה, יותר איכותית, שהיתה יכולה להגיע בחמש דקות, אפשר היה לכבות את השריפה הזאת.

שלמה מולה: מישהו צריך לשאול את כל השאלות האלה.

שלמה מולה: ואז לא היה צריך, לא סופר-טנקר ולא מטוסים, לא שום דבר, אפשר היה לפתור את הבעיה הזאת.

שלמה מולה: כרמל שאמה, גם אם יצטרכו לשאול שאלות על האנשים שלנו, שישאלו את השאלות האלה, אני לא מפחד.

שלמה מולה: אין שום בעיה.

שלמה מולה: תפסיקו להתעסק בכסת"ח.

שלמה מולה: אם אנחנו רוצים באמת למצוא פתרון לבעיה, צריך להקים ועדת חקירה ממלכתית שתטיל אחריות.

שלמה מולה: 43 אנשים מתו.

שלמה מולה: שמעתם את האבא.

שלמה מולה: רבותי, אי-אפשר להתעלם מזה.

שלמה מולה: אי-אפשר.

שלמה מולה: מדברים חס וחלילה על רעידות אדמה, על מפעלים מסוכנים במפרץ ועל כל מיני דברים קיימים שהם תפוח לוהט, אז מי ייתן תשובות אחר-כך?

דוד אזולאי: תודה.

שלמה מולה: משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

שלמה מולה: אי-אפשר להתעלם מכל מה שקורה בהכנת העורף, ששר הביטחון נחבא, נעלם, לא שומעים אותו, לא רואים אותו.

שלמה מולה: אני אומר לכם, לא מזמן, לפני שנה, בחדר אחר, הגיע סגן שר הביטחון, שאלו אותו שאלות קשות מאוד, כולל הנציב של הכבאים.

שלמה מולה: הוא אמר: אנחנו, פיקוד העורף, מוכן לעת מלחמה חס וחלילה, גם לעת אסון טבע.

שלמה מולה: אמרו לו: אבל אנחנו לא מוכנים, הוא השתיק אותם, סגן שר הביטחון.

שלמה מולה: הממונה מטעם שר הביטחון להכין את העורף.

שלמה מולה: עכשיו שואלים שאלה פשוטה.

שלמה מולה: ב-2007 התקבלה החלטת ממשלה ששר הביטחון לוקח אחריות.

שלמה מולה: האם הוא שאל שאלות?

שלמה מולה: האם הוא קיים דיון?

שלמה מולה: איפה הוא?

שלמה מולה: גם שר הביטחון צריך להישאל שאלות, לא רק ראש הממשלה למה הוא מצטלם בסופר-טנקר.

שלמה מולה: יש הרבה שאלות.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, לצד זה צריך להצדיע לראשי הרשויות: עוספיא, טירת הכרמל, חיפה.

שלמה מולה: כל ראשי הרשויות האלה - - -

אחמד טיבי: שמתם לב שאף אחד לא מגן על ברק.

אחמד טיבי: הוא תוקף, ואף אחד לא מעיר הערה.

יעקב אדרי: אתה כועס על זה, אני מבין...

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: יואב גדסי יושב-ראש הארגון.

יואב גדסי: אדוני היושב-ראש, הגיבורים האמיתיים יושבים פה מאחור.

יואב גדסי: אלה האנשים שנלחמו בלהבות, אלה המעטים מול הרבים שנלחמו ביערות הכרמל, כשאנחנו אלה שכל הזמן צעקנו, והכתובת היתה על הקיר.

יואב גדסי: אמרה גברת, שלא נמצאת פה עכשיו, שגייסו כוחות בדרך כזאת או אחרת.

יואב גדסי: אני יכול להגיד לכם, אני באופן אישי, כשרמת-גן, התחנה שבה אני משרת, היא התחנה שממונה על גיוס באירוע המוני, הכול נעשה בצורה מהירה, כוחות גדולים הגיעו לצפון, כוחות נוספים הגיעו, אם הגיעו, דרך כלי התקשורת.

יואב גדסי: כל מי שהיה צריך להגיע, הגיע.

יואב גדסי: ישבנו פה לא מעט, אדוני היושב-ראש, והיינו מעטים.

יואב גדסי: אני שמח שיש פה היום הרבה חברי כנסת, אני שמח שיש היום התייחסות, אבל אנחנו עלולים לאבד את המומנטום אם נתחיל להכות אחד בשני.

יואב גדסי: בימים האחרונים אני כבר שומע שכל מיני מומחים עלומי שם יושבים בחדרים ומכינים תזכירי הצעת חוק.

יואב גדסי: אנחנו לא קיימים?

יואב גדסי: אנחנו לא יודעים מה צריך?

יואב גדסי: הנה, יש פה חוברת מוכנה: הקמת רשות.

יואב גדסי: בואו תשבו.

יואב גדסי: ישבנו לא פעם ולא פעמיים.

יואב גדסי: מי לא הגיע?

יואב גדסי: אנשי האוצר.

יואב גדסי: למה?

יואב גדסי: זה עולה כסף, ועוד פעם כסף, ומחכים לאסון הבא.

יואב גדסי: איך אתם ישנים בלילה כשיש כבאי אחד בתחנה?

יואב גדסי: איך אתם ישנים בלילה כשיש מקומות עם בניינים של 10 ו-12 ו-15 ו-30 קומות, ואין מנוף?

יואב גדסי: מה אתם מצפים שנעלה ברגל 70 קומות?

יואב גדסי: למה בכלל נותנים אישורים לבנייה לגובה במקומות שאין בכלל ציוד כמו מנופים שאת המינימום יכולים לעשות, כמו בעיר מודיעין?

כרמל שאמה-הכהן: גם ברמת-גן אין מנוף.

יואב גדסי: ברמת-גן יש חצי מנוף, ואחד משנת 73', שהוא כבר 37 שנים.

יואב גדסי: אני מציע לכולנו, במקום לחפש ועדות חקירה, להתחיל להתקדם ולחשוב מה מגיע לשירותי הכבאות, ולא רפורמה כזאת או אחרת.

יואב גדסי: קודם כול לתת משאבים לשירותי הכבאות, והרבה, ומה שמגיע.

יואב גדסי: במינימום עשינו את המקסימום, במינימום.

יואב גדסי: ואני צריך לתת תשובות לכבאים שלי, שהיום הם מרגישים שהם הופכים להיות השעיר לעזאזל, ורוצים את הראש שלהם.

דוד אזולאי: חס ושלום.

יואב גדסי: אני אומר לך.

יעקב אדרי: ממש לא.

דוד אזולאי: אל תגיד לי שלא.

דוד אזולאי: אני שומע חברי כנסת - - -

שלמה מולה: חס וחלילה.

שלמה מולה: קריאה:     	לא, לא.

יואב גדסי: אל תגיד לי שלא.

יעקב אדרי: אנחנו מאוד מעריכים.

יואב גדסי: סלחו לי, כשאני שומע שכולם בפניקה והיסטריה, צבא, משטרה, תעבירו אותם – אתם בפניקה.

יואב גדסי: למה צריך משטרה או צבא?

יואב גדסי: בכל העולם זה גוף אזרחי.

יואב גדסי: הכול טוב במשטרה?

יואב גדסי: הכול טוב בצבא?

יואב גדסי: זה הפתרון?

יואב גדסי: אנחנו גוף אזרחי שיש לו מוטיבציה גבוהה, ואנחנו יכולים לעבוד במסגרת אזרחית עם זכות התארגנות ולעשות את העבודה שלנו על הצד הטוב ביותר.

יואב גדסי: תנו לנו את המשאבים, תנו לנו את הכלים.

יואב גדסי: תאמינו לי, הכול יהיה בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא חושב שהחיבור כיבוי אש לרשויות המקומיות פשט את הרגל?

שלמה בוחבוט: יש לך בעיה קשה כל כך עם הרשויות המקומיות?

כרמל שאמה-הכהן: ברור, אני בא משם, אני מכיר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: זו בעיה שהצבעתי עליה - - -

דוד אזולאי: השאלה הזאת - - -

שלמה בוחבוט: אתה לא מכיר את השלטון המקומי, אבל תכיר אותו יותר מאוחר, אני מבטיח לך.

שלמה בוחבוט: בפריימריז תכיר אותו היטב.

כרמל שאמה-הכהן: אתה גם מאיים.

דוד אזולאי: לא, לא, לא.

שלמה בוחבוט: אני מאיים, כן, שיירשם בפרוטוקול.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש - - -

דוד אזולאי: אני מבקש.

שלמה בוחבוט: בפריימריז הבא תכיר אותו היטב.

דוד אזולאי: שלמה בוחבוט, אני מבקש.

שלמה בוחבוט: לא הכרת אותו.

דוד אזולאי: שלמה, שלמה, אני מבקש.

דוד אזולאי: מה קרה לך?

שלמה בוחבוט: הוא כל הזמן תוקף את השלטון המקומי.

דוד אזולאי: אז מה?

אחמד טיבי: זה נתן עוד כמה קולות לכרמל שאמה, היום הזה.

שלמה בוחבוט: תאמין לי, שלא.

דוד אזולאי: רבותי.

דוד אזולאי: שר הפנים, בבקשה.

הפנים אלי ישי: חברים, רבותי.

הפנים אלי ישי: חברים, מטבע הדברים הייתי אמור לדבר, הייתי צריך לדבר בתחילת הדיון, אבל היה חשוב לי גם לשמוע את החברים, בשונה מהנוהג - - -

אילן גילאון: שר הפנים לא יתייחס לכל מה שאנחנו מדברים פה, אדוני היושב-ראש?

הפנים אלי ישי: יתייחס לדברים.

אילן גילאון: אתה נותן לכולנו לדבר?

דוד אזולאי: אני נותן לכולם לדבר, רק סבלנות, רבותי.

אילן גילאון: אולי שר הפנים יתייחס לדברים שייאמרו פה.

דוד אזולאי: לשמחתי הרבה יש פה הרבה חברי כנסת שמשתתפים בדיון הזה, וכולם רוצים לדבר.

אילן גילאון: זו רק הצעה לסדר, אולי כדאי לקצר את הזמן לכל אחד.

דוד אזולאי: אני הולך לפי הסדר שכל אחד נרשם, השתדלתי עד כמה שרק אפשר.

דוד אזולאי: יש פה גם ראשי ערים שעדיין לא קיבלו רשות דיבור.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גילאון מתכוון שבדרך כלל השר מדבר אחרי שהוא שומע את חברי הכנסת.

דוד אזולאי: אתה נותן לכולנו לדבר, אדוני היושב-ראש.

דוד אזולאי: שר הפנים שיתייחס לדברים שנאמרו פה.

דוד אזולאי: הצעה לסדר.

דוד אזולאי: אולי לקצר את הזמן לכל אחד.

דוד אזולאי: השר היה אמור לדבר בהתחלה כנהוג אצלנו וביקש את רשות הדיבור לקראת סוף הדיון, ואני מאפשר לו.

דוד אזולאי: זה לא סוף הדיון.

הפנים אלי ישי: חברים, אחרי ששמעתי כמעט את כל אנשי המקצוע וחלק גדול מחברי הכנסת, אני מבין שכולנו יודעים היטב שעם ישראל יושב ומאזין, מקשיב לכל אחד מאתנו, מה הוא אומר, מה הוא לא אומר.

הפנים אלי ישי: אחרי האסון הגדול הזה צריך לעשות שני דברים: האחד, לבדוק מה היה, ובוועדת חקירה, שאני תומך בה, שתכניס בסעיף גם את הממשלות הקודמות - -

דוד אזולאי: ברור.

הפנים אלי ישי: - - שהתנהלו במערך הכבאות, ואני אתייחס לזה בהמשך דברי, וכמובן הפקת הלקחים, וזה מהר.

הפנים אלי ישי: אתמול בישיבת הממשלה ביקשתי, הגשתי בשבוע שעבר "הצעת מחליטים", זה יהיה הריטואל הבא.

הפנים אלי ישי: "הצעת מחליטים" שמפרידה בצורה מוחלטת את מה שזעקנו ואמרנו: אל תהפכו את הכבאים לבני ערובה, בטח לא את אזרחי מדינת ישראל.

הפנים אלי ישי: תפרידו בין הרפורמה שתרצו לעשות, שאפילו הממשלה תאשר ושהכנסת בסופו של דבר תאשר אותה באופן כזה או אחר – תפרידו בין זה לבין מה שצריך באופן מיידי למערך הכבאות.

הפנים אלי ישי: כבר מכניסתי לתפקיד שר הפנים, עוד לפני שראיתי את דוח מבקר המדינה, הרבה לפני, זימנו דיונים, הטלתי על מנכ"ל המשרד, יחד עם נציב הכבאות, לקיים סדרה של דיונים, עוד לפני דוח מבקר המדינה, עוד לא ידעתי מה מבקר המדינה מדבר על מערך הכבאות.

הפנים אלי ישי: במהלך הדיונים הללו זימנתי מספר פגישות אצל ראש הממשלה – שר האוצר, שר הביטחון, ולראשונה אפילו נציגי הכבאים הגיעו לפגישה עם ראש הממשלה.

הפנים אלי ישי: אף פעם זה לא היה, משום שראיתי שהזעקה היא זעקה אמיתית, זעקה שאין כדוגמתה, עם החוסרים שיש בכבאות.

הפנים אלי ישי: דיברו פה בקצרה על החוסרים שיש במערך הכבאות, וזה רק קצת.

יעקב כץ: מה ראש הממשלה עשה?

יוחנן פלסנר: הזמין סקר.

הפנים אלי ישי: זימנתי דיון אצל ראש הממשלה, וגם זה מטבע הדברים, מאילוצים רבים, מתארך.

הפנים אלי ישי: היה דיון אצל ראש הממשלה, ראש הממשלה הנוכחי.

הפנים אלי ישי: בשונה מהעבר היה אצלו דיון ראשון, דיון שני עם האוצר, נתקבל כסף.

הפנים אלי ישי: וזה נכון שהתקבלו רק 40 מיליון שקל מהאוצר, ו-30 מיליון שקל ממשרד הפנים, מאיפה שאין, 30 מיליון שקל מהרשויות, מאיפה שאין, ביחד זה 100 מיליון שקל.

הפנים אלי ישי: ההחלטה היתה ביוני-יולי, אבל הכסף הגיע רק לפני כחודש ימים מבחינת התקציב שיש למשרד הפנים.

הפנים אלי ישי: משרד הפנים לא מדפיס כסף, הוא מקבל את זה מהאוצר.

הפנים אלי ישי: הכסף שמגיע מהאוצר ומתקציב משרד הפנים, יחד עם תקציב הרשויות, מתגבש לקניית ציוד.

הפנים אלי ישי: זה כמעט פי עשרה מתקציב הפיתוח, וזה לא מספיק, חברים.

הפנים אלי ישי: זה לא מספיק משום שהחוסרים הם במאות מיליוני שקלים.

הפנים אלי ישי: הגשתי "הצעת מחליטים" על יותר מ-600 מיליון שקל, אבל - - -

יעקב כץ: למה עכשיו לא מאשרים את ה-600 מיליון שקל?

הפנים אלי ישי: רק תרשה לי לסיים.

יעקב אדרי: בשבוע הבא...

יעקב כץ: למה לא מאשרים את זה עכשיו?

יעקב כץ: הוא אומר שברמת-גן, כבוד השר, אין מנופים - - -

הפנים אלי ישי: אני אתייחס.

יוחנן פלסנר: אתה מדבר על ה-600 מיליון שקל, גם 100 מיליון שקל אין.

דוד אזולאי: רבותי.

שלמה מולה: יש רק 40.

הפנים אלי ישי: חברים, כדאי שנקשיב.

הפנים אלי ישי: הגשתי את הבקשה שלי שוב, בתקווה שאחרי האירוע הקשה הזה הממשלה תאשר.

הפנים אלי ישי: צריך לזכור דבר אחד, איך מדינה דמוקרטית מתנהלת, מה לעשות.

הפנים אלי ישי: כולם יודעים, אבל לא כולם חיו את זה.

אילן גילאון: במדינה דמוקרטית יש אחריות מיניסטריאלית, על מה אתה מדבר?

מירי רגב: במדינה דמוקרטית יש סמכות של שרים וגם אחריות.

מירי רגב: פה יש סמכות לשר, אבל האחריות בסוף של פקידי האוצר.

מירי רגב: הם רוצים שייקחו אחריות בלי סמכות.

הפנים אלי ישי: חברים, אני אשמח מאוד אם יתאפשר לי לדבר.

דוד אזולאי: רבותי.

דוד אזולאי: רבותי.

אריה ביבי: אני מכיר כמה כאלה שעשו חרקירי במדינות אחרות.

אילן גילאון: אתה רוצה להגיד לנו דברים שאנחנו כבר יודעים, אנחנו רוצים לשאול שאלות.

דוד אזולאי: רבותי, רבותי, אנא מכם.

דוד אזולאי: תאפשר לשר להגיד את דברו.

הפנים אלי ישי: חברים, איך מדינה דמוקרטית, כולם יודעים.

הפנים אלי ישי: בסופו של דבר שר יכול לפעול, הוא גם יימדד על הפעולה שלו - כיצד הוא פעל, אם הוא נלחם או אם הוא נאבק, וכיצד הוא נאבק, ואם הוא השיג או לא השיג בסופו של דבר.

הפנים אלי ישי: כך דברים נקבעים.

הפנים אלי ישי: בסוף, בסוף, בסוף, ממשלת ישראל מצביעה, בחלק מהמקרים גם הכנסת מצביעה.

הפנים אלי ישי: אני אקרא לכם קטע עצוב, אבל לפחות מה שכן רציתי שהציבור ידע – 30 ביוני 2002, סטנוגרמה של ישיבת ממשלת ישראל.

הפנים אלי ישי: שם היה ראש הממשלה דאז, שרון, והרבה חברים שהיום בכנסת היו גם שרים, שהיום הם בקדימה, או בעבודה, או בליכוד, או בש"ס, היו חברים באותה ממשלה.

הפנים אלי ישי: צריך לזכור את זה.

הפנים אלי ישי: שם אני פונה, ואני אקצר, כי אני אומר רק חלק מהדברים.

הפנים אלי ישי: אני פותח, שר הפנים דאז, ואומר כך: אני רוצה באמת קצת תשומת לב, כי מדובר פה - -

יעקב כץ: מי שר הפנים אז?

הפנים אלי ישי: אלי ישי.

הפנים אלי ישי: - - בהחלטה חשובה מאוד.

הפנים אלי ישי: הייתי מבקש תשומת לב בעניין הזה.

הפנים אלי ישי: אני לא נכנס לפרטים או להכרעה באופן כללי, האם מסוקי היסעור יכבו שריפות, כן או לא, בעתיד, האם זה יהיה על-ידי קק"ל, בין קק"ל לאוצר למשרד הפנים, כרגע אני מבקש שיהיו מסוקים מיוחדים שיכבו את השריפות, ואסור שהדבר הזה יתבטל באופן חד צדדי.

הפנים אלי ישי: "      	אני מדלג ומקצר.

הפנים אלי ישי: אני חוזר ואומר: "אני רק רוצה לומר, כדי שלפחות הממשלה תדע, לקראת מה אנו הולכים.

הפנים אלי ישי: צפויה לנו שנה קשה" – זה מאי 2002, עם הקיץ שהיה אז – "גם בשל מזג האוויר החם וגם בשל הניסיונות להצית דליקות באופן יזום על-ידי פח"ע".

הפנים אלי ישי: אדוני ראש הממשלה, קטונתי, יושבים פה שרי ממשלה, זה נושא מאוד רגיש.

הפנים אלי ישי: רק לפני כמה ימים היתה שריפה בטלז-סטון, וכמעט נספו עשרות נשים וילדים.

הפנים אלי ישי: ברוך השם, הודות לאותם מסוקים שהצילו חיי אדם ביישוב יחד עם הכבאים, בגלל איזשהו ילד שובב שהצית כנראה את האש.

הפנים אלי ישי: אם מישהו זורק בדל סיגריות, או יוזם בצורה כזאת או אחרת הצתה מכוונת, ברגע שיישוב יימצא בסכנה ו- - - כולם ידאגו, יפתחו חדרי מלחמה, וראש ממשלה ושר הביטחון ייקחו לא רק יסעורים, אלא גם מסוק שיאפשר לחבר לו דליים כדי להציל חיי אדם.

הפנים אלי ישי: לכן אם אין מסוקים כאלה, צריך לעשות איזה הסדר" וכדומה.

הפנים אלי ישי: אני כבר ב-2002, כשכל הממשלה הצביעה נגד, להוציא את שרי ש"ס, כאילו זה היה מדובר באיזו הצעת חוק של נושא דתי, ההצעה היתה אך ורק בנושא של כיבוי מהאוויר, לא לכבות אותו, כי אין מקום בעולם שאפשר לכבות דליקה בסדר גודל הזה שלא על-ידי כיבוי אווירי.

הפנים אלי ישי: יהיו פה עוד מאות כבאיות, הכבאים האלה שעשו עבודת קודש פה ונלחמו ונאבקו בתוך האש, לא יעזור שום דבר, אם לא יהיה כיבוי מהאוויר.

אילן גילאון: אני על דבר כזה הייתי פורש מהממשלה.

הפנים אלי ישי: אל תפריע לי.

הפנים אלי ישי: זה התבטל בשנת 2002.

הפנים אלי ישי: כשאני אומר ועדת חקירה, תבדקו גם בעבר.

שלמה מולה: השאלה, אם אתה תיתן לאמנון כהן להצביע בעד ועדת חקירה.

אילן גילאון: אתה בעד ועדת חקירה עדיין?

קריאות: - - -

אילן גילאון: בקשר לחוק הגיור.

יוחנן פלסנר: זה כבר דיל אחר.

דוד אזולאי: אילן גילאון.

הפנים אלי ישי: חברים, כשבאתי למשרד - - -

אילן גילאון: ההרגשה שלי, שאתה הולך למסמס את הישיבה ולא לתת לנו לדבר.

הפנים אלי ישי: - - - תאמינו לי, בסופו של דבר - - -

דוד אזולאי: אתה תדבר.

הפנים אלי ישי: - - - אזרחי מדינת ישראל בסופו של דבר רוצים פתרון אמיתי למצוקה הקשה ולמצוקות הקשות שיש.

הפנים אלי ישי: אגב, בתיקון לוועדת החקירה הממלכתית הבאה אולי אותה ועדת חקירה תישאר קבורה, היא תדון גם בעניין של רעידת אדמה מחר-מחרתיים ומפעלים מסוכנים - - -

מירי רגב: הנושא של המים, הדיור, יש הרבה נושאים לבדוק.

הפנים אלי ישי: - - - הנושא של המים, אולי נשאיר אותה באופן קבוע.

הפנים אלי ישי: צריכים להשאיר אותה אולי באופן קבוע.

הפנים אלי ישי: במקום זה כדאי מאוד שכולנו ביחד נבין את המשמעויות של סדרי עדיפויות וקבלת החלטות, כי בסוף יש החלטה קולקטיבית כששר כלשהו מביא הצעת החלטה לממשלה.

הפנים אלי ישי: הוא יכול לזעוק, להתריע, לצעוק, להתחנן, להילחם להיאבק, בסוף כולם מרימים את האצבע.

הפנים אלי ישי: אני לא זוכר הרבה אצבעות שכולם, ממש כקולקטיב, כולם מצביעים נגד ההחלטה של כיבוי מהאוויר ורק שרי ש"ס פתאום הם הבינו את הפיקוח נפש.

הפנים אלי ישי: נציגי הכבאות, שנים על שנים באתי למשרד, ראיתי את הזעקה, נפגשתי אתם.

הפנים אלי ישי: אמרתי: חברים, אני לא מאמין.

הפנים אלי ישי: אני מודה, בתקופה שהייתי שר הפנים אז, גם הוסף תקציב.

הפנים אלי ישי: אז קנו כבאיות חדשות, בשנת 2003-2002, במסגרת המאבק שלי אז כשהייתי שר הפנים.

הפנים אלי ישי: לאחר מכן יצאתי מהמשרד, שנים רבות הם הפכו לבני ערובה – לא תהיה רפורמה, לא יהיה תקציב.

הפנים אלי ישי: זה בדיוק מה שחברת הכנסת שלי יחימוביץ מעלה אין-ספור פעמים במסגרת דיונים, וגם פה היו דיונים שחלק מחברי הכנסת אפילו לא הגיעו אליהם.

הפנים אלי ישי: גם מבקר המדינה העיר: אסור לקשור זה לזה.

הפנים אלי ישי: רוצים להכין רפורמות, שישבו יחד עם הכבאים, ישמעו גם אותם, יש ועדת גינוסר, יש ועדות נוספות רבות, ואפשר לקבל את ההחלטה הנכונה ביותר, הן בממשלה, הן בכנסת, אבל עד אז, עד אז, חייב שיהיה תקציב, ולכן אני מאוד מקווה שבאמת תהיה תוספת תקציב.

הפנים אלי ישי: ביקשתי משר האוצר, ביקשתי מראש הממשלה, ואתמול העליתי את זה בממשלה, שעד שיתבררו הדברים האלה, עד שתהיה ועדת חקירה, כזאת או אחרת, שתבדוק את הנסיבות בעבר, ואולי גם תוציא מסקנות של הפקת לקחים לעתיד, עד אז צריך לצייד את החברים האלה פה שיהיו להם היכולות להתמודד עם דבר שיכול לקרות, חלילה וחס, גם מחר, ואולי גם מחרתיים ונקווה שלא יקרה.

יעקב אדרי: מה ההצעה הקונקרטית שלך, השר ישי, לגבי התקציב?

הפנים אלי ישי: אותה הצעת מחליטים שהצעתי והגשתי לפני כשנה, אותה הצעת מחליטים שיגרתי בשבוע שעבר שוב פעם.

הפנים אלי ישי: הממשלה כרגע מגבשת עם משרדי הממשלה השונים את התקציב, וזה יבוא בקרוב מאוד ויאושר מה שיאושר, ושוב - - -

יעקב כץ: מה "יאושר מה שיאושר", לא 600, אלא 700?

הפנים אלי ישי: אני עוד לא יודע.

יעקב כץ: מה עם הסופר-טנקר?

יעקב כץ: צריך מיליארדים.

יעקב כץ: צריך מטוסים.

הפנים אלי ישי: אני עוד לא יודע מה הממשלה - - -

יעקב כץ: צריך מיליארד שקל, אחרת עוד פעם תהיה בעיה.

הפנים אלי ישי: בוא נמתין, נראה מה הממשלה תאשר.

יעקב כץ: צריך 5 מיליארד שקל.

הפנים אלי ישי: אני מאוד מקווה, לא רק התקציב שביקשתי, כי זה לא כולל הרבה דברים נוספים: גיוס נוסף, תקנים, כוח אדם.

הפנים אלי ישי: יש הרבה דברים שאינם בהחלטה הזאת.

הפנים אלי ישי: כיבוי מהאוויר זה תקציב אחר לגמרי, זה טייסת בפני עצמה, שיכולה לתת שירותים לחיל האוויר באופן כללי.

הפנים אלי ישי: חיל האוויר יכול לתפעל אותה באופן שוטף, ומעת לעת, כשתהיה שריפה, נקווה שלא תהיה, היא באה כתגבור.

הפנים אלי ישי: שריפה בסדר הגודל הזה אי-אפשר יהיה לכבות, אחרי שהתפתח כפי שהתפתח, ובמזג האוויר שהיה אי-אפשר היה לכבות בלי כיבוי מהאוויר, גם אם היה ציוד מתחדש.

הפנים אלי ישי: אגב, אני חוזר ואומר, ואמרתי גם אז, מרגע שהתקבלה החלטה, וכתבתי גם במכתבים שלי, כדאי שתעיינו בהם - מרגע שהתקבלה החלטה על סדרי גודל של תקציב זה או אחר, לוקח בין 6 חודשים ל-12 חודש עד שהציוד יגיע, משום שזה לא מוצר מדף.

הפנים אלי ישי: את הדבר הזה צריך להזמין מראש, ואחרי שמזמינים אותו מראש, זה מתקבל.

הפנים אלי ישי: אני מאוד מבקש מהחברים – ועדת הפנים של הכנסת עשתה פה דיון, ואני מברך על הדיון הזה, אדוני היושב-ראש, אני מברך על הדיון, ואני מקווה מאוד שהוועדה תמשיך ותתמיד, כפי שעשית.

הפנים אלי ישי: אתה היית סגן השר במשרד הפנים ב-2002, אחראי על הכיבוי מטעמי במשרד, עשית עבודה מצוינת וליווית את מערך הכבאות, והוספנו תקציבים לעניין הזה.

הפנים אלי ישי: לא מספיק, אני מודה.

הפנים אלי ישי: לצערי הרב לא מספיק, משום שתמיד יש האולטימטום, או רפורמה, או אם לא תהיה רפורמה גם לא יהיה תקציב.

הפנים אלי ישי: צריך להפריד את זה בצורה ברורה ומוחלטת.

אריה ביבי: צריך להוציא את העומס של התקציב עליהם, גם כך הם קורסים.

הפנים אלי ישי: חברים, יש מה שנקרא "אחריות", זה לא משנה, אם היום תוקם ממשלה אחרת, ומישהו יהיה שר הפנים, בשבוע הראשון שלו, חס וחלילה יש אירוע, זה ירבוץ לפתחו, משום שהוא שר הפנים.

הפנים אלי ישי: יש אחריות ויש אשמה.

הפנים אלי ישי: יש אחריות קולקטיבית ויש אחריות לאדם שעומד בראש המשרד.

הפנים אלי ישי: אני לא בורח משום אחריות.

הפנים אלי ישי: למה אני סברתי שצריך להקים ועדת חקירה, משום שאם ייבדק אחורנית, ותאמינו לי, אני אומר את זה מתוך צניעות – אולי אני טועה, צריך לבדוק את זה – אני לא מכיר שר, קודם לי במשרד הפנים, או בכלל במשרדים אחרים, שדרשרו התרעות ותכתובות ומלחמות בעניין, וגם הישגים בסופו של דבר, צריך גם לומר את האמת.

הפנים אלי ישי: הושגו 100 מיליון, בחלוקה כפי שציינתי, אבל הושג כסף.

הפנים אלי ישי: כשהכסף הזה הגיע, התחיל מערך הכבאות לפעול בהוצאת זימונים וכדומה.

שלמה מולה: ש"ס תצביע בעד ועדת חקירה?

יעקב אדרי: איך הולכים לבדוק את האירוע עצמו?

הפנים אלי ישי: אני אמרתי – ראש הממשלה ביקש - - -

יעקב אדרי: עזוב, לא ועדת חקירה.

יעקב אדרי: איך הולכים לבדוק את העניין הזה?

מירי רגב: צריך להקים צוות בדיקה בראשות שופט לבדוק את העניין.

יוחנן פלסנר: מה הקשר בין ועדת חקירה וחוק הגיור הצבאי?

דוד אזולאי: תאפשרו לשר לסיים את דבריו, בבקשה.

הפנים אלי ישי: האמת, זה כל כך ציני לקשור את זה.

הפנים אלי ישי: זה אפילו בושה, זה אפילו בושה, תאמין לי, לנבחרי הציבור במדינת ישראל בכנסת.

הפנים אלי ישי: אפילו בושה.

הפנים אלי ישי: אפילו בושה.

יוחנן פלסנר: מעולם לא נעשו עסקאות פוליטיות.

הפנים אלי ישי: תפסיק קצת עם הציניות הזאת.

הפנים אלי ישי: שום עסקה לא היתה.

הפנים אלי ישי: תתבייש.

הפנים אלי ישי: תפסיק עם זה.

כרמל שאמה-הכהן: יוחנן פלסנר, לא מתאים לך.

הפנים אלי ישי: מה יעשה הנציג של ש"ס מחר?

הפנים אלי ישי: הרי אתה אומר כל הזמן שאתה בעד ועדת חקירה - - -

דוד אזולאי: תמתין בסבלנות.

דוד אזולאי: אתה תדע מחר.

מירי רגב: מה זה קשור?

יוחנן פלסנר: מה השאלה הגדולה אם הוא מכריז כאן שהוא בעד?

הפנים אלי ישי: אני מבקש שחברי קדימה גם יבקשו בוועדת חקירה שייבדקו השרים לפני הממשלה החדשה, כל שרי הפנים, ושרי העבודה לפני כן כיצד הם התנהלו.

שלמה מולה: אז תתמכו.

שלמה מולה: תתמכו.

שלמה מולה: אין שום בעיה.

קריאות: - - -

שלמה מולה: אם אתה מאמין בצדקת דרכך באמת - - -

הפנים אלי ישי: כל החברים שלך בממשלה ביטלו את הכיבוי האווירי, והם גם כן היו שרי פנים, אז טול קורה מבין עיניך.

שלמה מולה: קודם כול, תתמכו מחר.

מירי רגב: אולי הממשלה אשמה גם במחדלי המים?

יוחנן פלסנר: יש ראש ממשלה שנתיים, תפסיקו לחפש - - -

שלמה מולה: תתמכו מחר, אין שום בעיה.

יעקב כץ: שלמה מולה, נישאר לבד בכנסת, כל קדימה תתפרק.

הפנים אלי ישי: חברים, תאמינו לי, נמאס לאזרחי מדינת ישראל , אם הייתי צופה אני מהצד, ורואה את הסגנון וחלק מההתבטאויות, חלק, לא הכול, הייתי כאזרח אומר: רבותי, זו לא אחריות.

הפנים אלי ישי: אם זה מתנהל כך, אני לא רוצה להגיד מלה קשה וכואבת.

הפנים אלי ישי: בואו נגלה כולנו אחריות ברגע כזה, באסון כזה ובאירוע מהסוג הזה, וחלילה וחס, באירועים נוספים שעלולים, חלילה וחס, לקרות לנו, נבחן את הדברים בשני המישורים: אל"ף, את העבר, צריך לבדוק את זה, בי"ת, את העתיד, וזה העיקר.

הפנים אלי ישי: העתיד צריך להתחיל אתמול.

הפנים אלי ישי: העתיד צריך להתחיל אתמול בכל מערך הכבאות, בהצטיידות, בבית ספר ובאימונים, ובתקנים ובכוח אדם וכו' וכו'.

הפנים אלי ישי: לכן אני מאוד מבקש וקורא לכל חברי הכנסת: ברגעים מהסוג הזה, שעם ישראל עבר את מה שעבר, הכאב העצום והנורא, ואני כן ניחמתי, משפחות כמובן.

הפנים אלי ישי: חבר הכנסת ביבי, אני מניח שאתה מתאר לעצמך שעוד כמה שרים וחברי כנסת ביקרו את המשפחות.

הפנים אלי ישי: הכאב הוא כאב עצום ויש הרבה שאלות, שאלות רבות, צריך לשאול אותן, צריך לבדוק אותן, צריך להפיק לקחים, צריך לדעת גם איך להתמודד בעתיד.

הפנים אלי ישי: עם זאת - - -

יעקב כץ: כבוד השר, ברשותך, לא ענית על שאלה אחת.

יעקב כץ: אני מאוד מכבד אותך, אבל שאלה אחת.

אילן גילאון: גם לי יש הרבה שאלות.

דוד אזולאי: לא. לא.

דוד אזולאי: זה לא הזמן לשאול שאלות.

יעקב כץ: זאת הטענה של חברי הכנסת, אם השר חושב שצריך היום - -

אילן גילאון: זאת לא הטענה של חברי הכנסת.

יעקב כץ: - - 500 או 600 מיליון שקלים כדי לגרום לכך שמערך הכבאות יעבוד בצורה נורמלית כמו במדינה נורמלית, למה אתה לא נשכב על הגדר היום, על ה-500 מיליון?

יעקב כץ: למה אתה מסכים ל-100 מיליון?

הפנים אלי ישי: חברים, אני אומר לכם - - -

יעקב כץ: זאת הטענה.

יעקב כץ: למה אתה לא נשכב על הגדר היום?

יעקב כץ: למה אתה לא שובת רעב, הלוא מחר יהיו עוד פעם 90-80 הרוגים חס וחלילה.

יעקב כץ: למה אתה לא נשכב על הגדר?

חנא סוייד: אחרת, כל מה שנאמר פה זה מס שפתיים.

שלמה מולה: או להגיד לראש הממשלה: אם אתם לא מאשרים, אני מתפטר.

שלמה מולה: להגיד לראש הממשלה.

יעקב כץ: הוא לא יתפטר, הוא יהיה עוד 200 שנה שר הפנים.

הפנים אלי ישי: שאלו אותי במסיבת עיתונאים אם זה לא יאושר, אז אמרתי: כל הממשלה צריכה להתפטר.

הפנים אלי ישי: אם התקציב הזה לא יאושר, כל הממשלה צריכה להתפטר.

הפנים אלי ישי: חברים, לסיום, אני ממש מבקש.

הפנים אלי ישי: כל אחד מייצג מפלגה כזאת או אחרת.

הפנים אלי ישי: תאמינו לי, נמצאים פה כוחות הביטחון: גם כב"א, גם משטרת ישראל, גם מגן דוד אדום, רח"ל ועוד, כעובדי ציבור.

הפנים אלי ישי: יש הבדל בין עובדי ציבור לבין נבחרי ציבור.

הפנים אלי ישי: יש עובדי ציבור, יש נבחרי ציבור ויש האזרחים שצופים בנו.

הפנים אלי ישי: אני מציע לכל אחד ואחד להתייחס באמת באופן ענייני, ללא שום קשר למפלגה כזאת או אחרת, כי הציבור מייד מזהה את זה.

הפנים אלי ישי: הוא מזהה מהר מאוד מי מתייחס ואיך הוא מתייחס, ומייד אפשר לדעת באיזו מפלגה הוא נמצא.

הפנים אלי ישי: זה לא מוסיף כבוד לכנסת, זה לא מוסיף כבוד לאף אחד ואחד מאתנו.

הפנים אלי ישי: לכן צריך לקבל החלטות בצורה נכונה, עניינית, אמיתית וטובה.

הפנים אלי ישי: אפשר לתקוף – זה בסדר גמור, אפשר לבקר – זו חובה, אפשר גם להשמיץ – זה לא בסדר, אבל אפשר גם את זה לעשות.

הפנים אלי ישי: כל אחד יעשה מה שהוא מבין.

הפנים אלי ישי: אף אחד לא סותם את הפה של חברו.

הפנים אלי ישי: איך אמר אותו גדול: מעולם לא התחרטתי על מלה שלא הוצאתי מפי.

הפנים אלי ישי: יש אמירות כאלה שמי שמוציא אותן מהפה שלו יכול להתחרט עליהן, אמירות בצורה לא נכונה, בצורה בוטה, רק על מנת לתקוף, רק בשביל לקבל את הכותרות ולא בשביל לבחון את האמת.

הפנים אלי ישי: יש גם חברי כנסת שבוחנים, הם פועלים באופן עקבי ודואגים באופן אמיתי למערך הכבאות ולמערכות בכלל.

הפנים אלי ישי: אני מכיר אותם, אני כרגע לא אתייחס, אני לא אציין שמות.

הפנים אלי ישי: בהזדמנות אחרת אני גם אומר את זה.

הפנים אלי ישי: אני אומר לכם, זו אחריות ממשלת ישראל הנוכחית לטפל במערך הכבאות ובכל מה שקורה במדינת ישראל, להתייחס, להתמודד עם זה ולקבוע סדרי עדיפויות במסגרת מה שיש, וזאת אחריות של כולנו כאחד.

הפנים אלי ישי: וכנסת ישראל כאחד, תפקידה, כפי שהיא עושה, לבקר, לפעול, לאשר או לאשר מה שצריך לאשר או לא לאשר.

הפנים אלי ישי: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: וג'יה כיוף, ראש מועצת עוספיא, בבקשה.

וג'יה כיוף: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -

הפנים אלי ישי: משפט אחד.

הפנים אלי ישי: אני רוצה עוד פעם להודות, באמת אני מרגיש חובה, לחברים לכולם, גם לכוחות הביטחון, הכבאים שעשו עבודה נפלאה ועושים עבודה נפלאה, למד"א, שעושה עבודה יוצאת מן הכלל, לרח"ל ולכל מי שבאמת פעל בשטח, ואנחנו, כנבחרי ציבור, נצטרך לעשות הרבה יותר ממה שנעשה עד כה.

אחמד טיבי: ולראשי המועצות, אדוני.

הפנים אלי ישי: ודאי לראשי המועצות.

הפנים אלי ישי: הייתי אתם, סיירתי אתם.

הפנים אלי ישי: כשסיירתי אתם למחרת הדליקה, כשפתאום נטשו אותם, באתי מייד לשם עם התקציב, לראות איך מחלקים.

הפנים אלי ישי: ואני בקשר אתם כמעט כל יום לראות מה קורה.

הפנים אלי ישי: אנשים שלנו בשטח יום-יום לראות מה עושים שם.

הפנים אלי ישי: כבר אמרו: לא הגעת לכנסת.

הפנים אלי ישי: הייתי שם, אז לא הגעתי לכנסת.

הפנים אלי ישי: גם כשאוהבים להאשים אנשים, זה דבר טבעי שנהנים להאשים ולהתגלח על אדם כזה או אחר, כדאי לבדוק בצורה יסודית לפני שמדברים.

הפנים אלי ישי: חכמים, היזהרו בדבריכם.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: וג'יה כיוף, בבקשה.

וג'יה כיוף: אני רוצה להגיד לכל חברי הכנסת, שאנחנו מתוסכלים מספיק ואנחנו לא זקוקים לוועדת חקירה על מנת שנהיה מתוסכלים יותר, כי אנחנו יודעים שיש ועדות חקירה שתסכלו את התושבים והחלטותיהן עדיין מונחות, ואף אחד לא עשה בהן שום דבר.

וג'יה כיוף: זה דבר אחד.

וג'יה כיוף: דבר שני, תשתיות ברשויות המקומיות נועדו על מנת לעזור לתושבים במקרים כאלה.

וג'יה כיוף: התשתיות בעוספיא נועדו לעזור רק למקרים של תאונות.

וג'יה כיוף: למשל, אנשים לא יודעים שבשכונה לחיילים משוחררים לעוספיא הקשר בין הבתים זה אותו כבל חשמל פיראטי, ואני התפללתי לאלוהים שתהיה הפסקת חשמל על מנת שלא יהיה אסון כפליים.

וג'יה כיוף: אני רוצה להגיד לכם ששבוע לפני איבדנו משפחה בכפר עוספיא, שטענו בהתחלה: חנק אותה, הרג אותה, ואתם מבינים איך עשו את זה, והלינץ' התקשורתי, ובסוף זו משפחה טובה, שהביאה גנרטור לבית, כי החוק במדינת ישראל לא מאפשר לתת לבחורים צעירים חשמל לבתים.

וג'יה כיוף: אני אומר לכם, טוב שהיתה הפסקת חשמל לבתים האלה, אחרת האסון היה מתגלגל עוד ועוד.

וג'יה כיוף: הגשש של האש היה צינורות הגומי של המים.

וג'יה כיוף: אין לנו צנרת מים, יש לנו צנרת של גומי, וצנרת הגומי הובילה את האש לבתים.

וג'יה כיוף: אלה התשתיות שלנו.

וג'יה כיוף: זה מה שיש לנו.

וג'יה כיוף: ולכן אני בא ואומר לכם עכשיו: האזרח הפשוט, תאמינו לי, שכל הדיאלוג הזה הקיים פה לא מעניין אותו; מה שמעניין אותו, שיהיה לו חשמל, שיהיו לו מים, שתהיה לו כבאית.

וג'יה כיוף: דרך אגב, אנחנו לא צריכים סולמות לכבאיות, כי אין.

וג'יה כיוף: לא צריך.

חנא סוייד: מבקשים ממך לבנות לגובה.

גאלב מג'אדלה: לא לגובה, בנייה רוויה...

וג'יה כיוף: הוא אומר: אני רוצה להיות כמו טירה, אני רוצה להיות כמו חיפה.

וג'יה כיוף: טוב שאין לנו שום דבר, אבל היה לנו דבר אחד.

וג'יה כיוף: אני אומר לכם שהיה לנו דבר אחד, היה לנו ממונה על המחוז במשרד הפנים, שהוא גם בכובע האחראי מטעם משרד הפנים ובכובע היותו אלוף בצבא, שהוא נתן לנו את התשובות.

דוד אזולאי: הוא היה אלוף פיקוד העורף.

וג'יה כיוף: עדיין יש לי עד היום, עד השעה זאת, אזרחים בלי מים, בלי חשמל, אחרי השריפה.

וג'יה כיוף: עד הדקה הזאת.

וג'יה כיוף: אין לנו רכב ביטחוני אחד.

וג'יה כיוף: יש 100,000 דונם ויש מיליוני עצים.

וג'יה כיוף: זה הכפר היחיד בארץ שמכותר מכל צדדיו בעצים.

וג'יה כיוף: קל לדבר כך, אבל כשהייתי בא בלילות לאנשים האלה, לתת להם קפה עם המתנדבים, אי-אפשר היה להסתכל על האנשים, איך הם נכנסים לתוך האש.

וג'יה כיוף: לתוך האש הם היו נכנסים.

וג'יה כיוף: צריך באיזה מקום לשבת ולבדוק.

וג'יה כיוף: מה רוצה האזרח הקטן?

וג'יה כיוף: הוא רוצה הגנה, ומי שצריך לספק את ההגנה הזאת אלה האנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה.

וג'יה כיוף: ועדת חקירה, לא ועדת חקירה, ועדת בדיקה, לא ועדת בדיקה – מה זה משנה?

וג'יה כיוף: אני רוצה כבאית.

וג'יה כיוף: הרי יש דברים אקסיומטיים בחיים, יש דברים שלא צריך שום דבר, לא צריך אפילו חשיבה של כמה שניות.

וג'יה כיוף: אלה דברים אקסוימטיים, זה מה שצריך.

וג'יה כיוף: הדברים האלה הם דברים חשובים מאוד לנו, הן כאנשים, אנשים פשוטים, אבל אנחנו אזרחים במדינת ישראל.

וג'יה כיוף: תודה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: שוב, מכאן אני רוצה לשלוח תנחומים למשפחות והחלמה לפצועים, ושוב להעלות על נס את הגבורה של הכבאים ואת התפקוד היוצא מן הכלל של ראשי הערים במאבק הזה, שהיו כמעט לבדם בעניין הזה.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ברשותך אני רוצה לומר את הדבר הבא.

איתן כבל: אחרי הדיון כאן, ואני לא מנסה להיות הוועדה לביקורת המדינה, אני גם לא מנסה להיות החוקר את אשר אירע, כי אני מניח שאין לאף אחד מהאנשים שיושבים כאן ברגע זה את הכלים כדי לבדוק את אשר היה, אבל אנחנו כבר אחרי האירוע, ויושב כאן לידך חבר במפלגתך, חבר הכנסת אזולאי, שכבר במשך שנים, יותר מכל אחד אחר בבית הזה, מנסה, מוביל, נאבק בכל כוחו לשפר את המצב ולשנות את המצב בסדרה ארוכה של הצעות חוק ופעולות כאלה ואחרות.

איתן כבל: לצערנו, ללא הצלחה.

איתן כבל: מה שאני מבקש כאן לדעת, אדוני השר, אני כבר לא רוצה אפילו לגעת בשאלת האחריות.

איתן כבל: הבעתי את דעתי, אני סבור שהיית צריך לקחת אחריות, אבל זה לא הדיון כאן.

איתן כבל: אתה אומנם אחראי לטעמי, אבל לא האשם היחיד בכל השאלות האלה - - -

הפנים אלי ישי: מה זה "לקחת"?

הפנים אלי ישי: האחריות אצלי.

הפנים אלי ישי: יש לי אחריות.

הפנים אלי ישי: האחריות היא עלי.

איתן כבל: אדוני השר, כיוון שאתה ואני לא נגיע בינינו להסכמה, ואין מצב שתיקח אחריות, אתה, או הממשלה, אני לא רוצה לבזבז את הזמן שלי על התנצחות שאיננה במקומה, לפחות בדיון הזה.

איתן כבל: מה שכן אני מבקש לומר, לשאול ולדעת, מה קורה ביום שאחרי.

איתן כבל: ביום שאחרי, מה ממשלת ישראל מחליטה עד שהיא תחליט איזו רפורמה, והאם תהיה רשות כיבוי בצורה א' או בצורה ב', בצורה ג' או בצורה ד' , מחר בבוקר?

איתן כבל: אנחנו אחרי קטסטרופה עצומה, ודרך אגב, כמעט כולנו ראינו שהיא עומדת להתרחש, וכולנו שותפים במידה כזאת או אחרת, כל אחד בחלק שלו, לאשר קרה.

איתן כבל: הייתי מצפה שאדוני השר יבוא ויאמר: ממשלת ישראל, אחרי אשר קרה, מתכנסת בשבוע הבא ומחליטה על X תקציב, X פעולות, על-פי כל הוועדות שכבר היו וקבעו מה צריך שייעשה, ואם זה לא ייעשה על-פי מה שאני מאמין בו, אני מניח את המפתחות.

איתן כבל: מה הטענה הגדולה כלפיך?

איתן כבל: כולנו יודעים שאתה בעל יכולות מהגדולות ביותר בממשלה, ואני לא רוצה להיכנס לעניינים הפוליטיים.

איתן כבל: אין לי שום בעיה עם מפלגה כמו ש"ס, היא מפלגה סקטוריאלית, מייצגת את האנשים שלה - -

הפנים אלי ישי: לא סקטוריאלית.

איתן כבל: - - במידה רבה ולא תמיד כמו שאני מאמין, אבל אתם עושים עבודתכם נאמנה.

איתן כבל: אין לי טענה בעניין הזה.

איתן כבל: חשבנו שאתה שר פנים שצריך להיות שר פנים של כולנו, וציפיתי שכמו שהיית אמור לעשות את זה אז, לפחות תעשה את זה עכשיו.

איתן כבל: תבוא, ואת אשר לא עשית, תאמר עתה, שאתה, אחרי כל אשר קרה, לא מחכה לוועדות חקירה, לא לוועדות בדיקה, כי כבר הכול נכתב, הכול נאמר – אתה אמרת את זה רק לפני מספר דקות – ואתה בלוח-זמנים של חודש, חודש וחצי הולך לארגן את המערכה הזאת באופן מיידי אל מול הרשויות המקומיות, אל מול כל אשר צריך שייעשה.

איתן כבל: זאת האמירה.

הפנים אלי ישי: הבנת לא רע.

איתן כבל: אף אחד מאתנו לא רוצה ועדות חקירה, אני, לפחות בעצמי, מתלבט, ובצדק, בשאלות האלה - כן צריך ועדת חקירה, לא צריך ועדת חקירה.

איתן כבל: לבזבז כבאית על מה שאנחנו יודעים שייאמר פחות או יותר בתוך הוועדה?

איתן כבל: הרי אני לא בטוח שהיא תגיד לך ללכת הביתה, אז עם מה נצא?

איתן כבל: לכן, בסיום אני אומר: הציפייה שלי ממך, אדוני, ולא הייתי מצפה ממך אם לא הייתי חושב שיש לך יכולת.

איתן כבל: אתה אחד האנשים החזקים בבית הזה לדורותיו, תראה את זה.

איתן כבל: תודה.

הפנים אלי ישי: תהיה רגוע, איתן כבל, זה קורה.

הפנים אלי ישי: תהיה רגוע, זה קורה, זה קרה וזה יקרה.

יעקב כץ: כמה כבאיות אפשר לקנות ב- - - האם מישהו יכול להגיד?

יעקב כץ: כמה מנופים צריך, לא כסף?

יעקב כץ: כמה מנופים צריך?

יעקב כץ: כמה כבאיות צריך?

יעקב כץ: לא שמעתי.

יעקב כץ: עם כסף לא מכבים שריפות.

שמעון רומח: 53 רכבי כיבוי, כולל מנופים.

יעקב כץ: כבר הזמינו?

שלי יחימוביץ': ו-200 כבאים לפחות חסרים.

דוד אזולאי: 300 כבאים.

שלי יחימוביץ': לפי גינוסר חסרים 200.

שמעון רומח: עוד לא הוזמנו, הם בתהליך הזמנה עכשיו.

יעקב כץ: מתי יהיו ה-53?

ליאת גדרון: לא יהיה מי שיפעיל את הרכבים האלה, כי חסר כוח-אדם.

דוד אזולאי: כרגע, נכון להיום, חסרים כ-300 כבאים.

הפנים אלי ישי: זה בתהליך הזמנה, כפי שאמרתי, וזה ייקח לפחות שישה חודשים.

דוד אזולאי: חבר הכנסת חנא סוויד, בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, מתפתחת כאן דינמיקה שעל-פיה שר או אחראי שכותב מכתב ומתריע על משהו, הוא כבר יצא ידי חובה והוא כבר לא אחראי על שום דבר.

חנא סוייד: זה נוהל וזו תרבות שלטונית שלא מתקבלת על הדעת בשום פנים ואופן.

חנא סוייד: אני חושב שיש כאן כבר מבחן, הרי כולנו יודעים מה קרה ויודעים מה צריך.

חנא סוייד: אם כבוד השר ואם הממשלה יודעים כל מה שצריך ויש תוכניות ויש ביקורת, למה לא מאשרים עכשיו את התקציב הדרוש, על-פי הידע, על-פי החקירות ועל-פי המבדקים שנעשו בעבר?

חנא סוייד: זה המבחן האמיתי.

חנא סוייד: אם יש מוסר השכל ממה שקרה, זה העניין הזה, ואני לא רואה שזה מתממש.

חנא סוייד: הדבר האחרון שאנחנו צריכים לעשות כאן זה לחקור אנשים שפעלו בשטח.

חנא סוייד: חזקה על אנשים שפעלו בשטח שהם פעלו במלוא הכוח והרצון, וכל הכבוד למה שהם עושים, אבל כשאומרים: אל תחקרו אותם, מי כן צריך לחקור?

חנא סוייד: מי צריך לשאול את הפוליטיקאים?

חנא סוייד: הם מתגוננים ואומרים: כולנו אחראים.

חנא סוייד: אני לא אחראי, אני לא הייתי בממשלה הקודמת ואני לא אהיה בממשלה הבאה.

חנא סוייד: עצם העובדה שכל הפוליטיקאים אשמים, זה לא צריך למנוע חקירה אמיתית של מה שקרה כאן, ובעיקר בשני דברים.

חנא סוייד: את הדברים שקרו בשטח, שיחקרו אנשי המקצוע.

חנא סוייד: אבל יש פה שתי שאלות עיקריות, אנחנו לא מדברים על סוד, אנחנו לא מדברים על דבר שבא במקרה, אנחנו מדברים על שדה מוקשים, על אזור מסוכן ביותר, המסוכן ביותר במדינת ישראל.

חנא סוייד: ולאירוע כמו שקרה היה מאוד מובן שצריך להתכונן, לחשוב איך להתכונן מול מקרה כזה.

חנא סוייד: מכיוון שהסוהרים נהרגו ונספו, לא היה צריך לבחון את מערך התברואה והבריאות, אבל כשהרבה אנשים נפצעים, צריך שהמערכת כולה תיתן מענה, שגם בתי החולים ייכנסו לתמונה.

חנא סוייד: קרה כאן דבר מוזר, אבל צריך להביא בחשבון שיש מצבים שהם יותר קשים.

חנא סוייד: איפה המערכת?

חנא סוייד: למה המערכת לא היתה מוכנה?

חנא סוייד: ובצדק כאן נשאלת השאלה.

חנא סוייד: ואני רוצה לשאול את שר הפנים, למה לעוספיא ולדליית אל כרמל אין כבאיות?

חנא סוייד: לא צריך מיליונים, לא צריך מיליארדים, זה דבר פשוט מאוד.

חנא סוייד: ובאמת, כפי שנאמר כאן, אילו היתה להם כבאית אחת, אולי היינו חוסכים את כל הסאגה הזאת.

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: זאת האחריות, ועל זה צריך לתת תשובות.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, כשמדברים על ועדת חקירה אומרים: מה צריך לחקור, יודעים את הכול.

חנא סוייד: עלו פה דברים בסיסיים מאוד.

חנא סוייד: מי אחראי ביום כזה כשיש מצב חירום?

חנא סוייד: כשיש מצב חירום, מי אחראי?

חנא סוייד: אני שמעתי כאן לפחות שתי דעות.

חנא סוייד: ועדת חקירה כן יכולה לקבוע ולהמליץ לעתיד מי הגוף האחראי, מי צריך לקחת פיקוד.

חנא סוייד: גם בבתי המשפט, אדוני היושב-ראש, גם כשכל העובדות מובנות, צריך הכרעה של בית המשפט מי אחראי, מי נושא באחריות ומה צריך לעשות בעתיד.

חנא סוייד: לכן הדרישה של ועדת חקירה, גם עם קדימה וגם עם מפלגת העבודה.

חנא סוייד: הציבור חייב לדעת מה קרה, איך קרה, ובעיקר מה צריך לעשות על מנת למנוע שהדברים יקרו שוב בעתיד.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: מר אמנון אמיר, יושב-ראש אגודת המפקדים.

דוד אזולאי: בבקשה.

אמנון אמיר: אני מפקד שירותי הכבאות איו"ש ויושב-ראש אגודת המפקדים.

אמנון אמיר: שר הפנים, חברי הוועדה וחברי הכבאים, שעשו עבודה רצינית מאוד באסון הכרמל.

אמנון אמיר: אני באתי לכאן בשם כל מפקדי שירותי הכבאות בארץ לקבל תשובה מהוועדה ומהממשלה, מה אנחנו עושים מחר.

אמנון אמיר: אותי לא מעניין כרגע, בשלב זה – זה כן מעניין אותי – נושא החקירות, אם ייעשה, איך ייעשה, באיזה פורום, באיזו מתכונת.

אמנון אמיר: אנחנו עושים את התחקירים הפנימיים שלנו.

אמנון אמיר: אני מעריך שכל גוף, גם משטרה, גם מד"א, כל אחד עושה את התחקירים הפנימיים שלו.

אמנון אמיר: אני באתי רק בשל דבר אחד, לשאול את חברי הוועדה ואת הממשלה מה הפתרונות שאתם נותנים לנו מחר בבוקר.

אמנון אמיר: מחר בבוקר.

אמנון אמיר: שמענו פה את ראש המועצה שאין לו כבאית.

אמנון אמיר: לא אחד כזה יש, יש מקומות שאין בכלל תחנות, לא כבאיות.

אמנון אמיר: באזור גדרה, יבנה, אין תחנה, לא שאין כבאית.

אמנון אמיר: אנחנו צריכים למחר 300 כבאים ו-150 כבאיות.

אמנון אמיר: אלה המספרים - -

יעקב כץ: מה הבעיה לקנות כבאיות יד שנייה או יד שלישית?

דוד אזולאי: אני מבקש.

דוד אזולאי: אמנון אמיר, אתה לא חייב לענות לו.

אמנון אמיר: כצל'ה, אני אענה על זה.

דוד אזולאי: כצל'ה, אני מבקש.

אמנון אמיר: - - את זה אנחנו צריכים למחר.

אמנון אמיר: על מנת לסבר את האוזן, לגייס 300 כבאים ולרכוש 150 כבאיות, לא עושים את זה מהיום למחר.

אמנון אמיר: 300 כבאים לגייס ולהכשיר זה עניין של שלושה-ארבעה חודשים.

אמנון אמיר: לגבי הכבאיות – בארץ לא ניתן היום, במצב של מערך הרכב והתעשייה בישראל, לייצר 150 כבאיות.

אמנון אמיר: אפשר לייצר, זה ייקח חמש שנים.

אמנון אמיר: היום צריך ללכת גם על רכש מחוץ-לארץ, מה שנמצא בחוץ-לארץ, לא לחכות.

אמנון אמיר: מה שקיים במדף, מה שאפשר לייצר בתוך חודש, לקחת ולהזמין היום, שיהיה בעוד חודש.

שלי יחימוביץ': יש דבר כזה, "עוד חודש"?

אמנון אמיר: יש כבאיות בחוץ-לארץ, באירופה ובארצות-הברית, שאם אני עושה היום - - -

יעקב כץ: ראש הממשלה צריך לשבת עם שר הפנים ושר אוצר ולקבל החלטה.

אחמד טיבי: יש "גוגל".

אחמד טיבי: אפשר למצוא ב"גוגל".

אחמד טיבי: אין "גוגל"?

דוד אזולאי: אמנון אמיר, משפט סיכום.

אמנון אמיר: דיבר שר הפנים, ואני חושב שהמספרים שהוא נקב, שהגיש לממשלה, בין 500,000 ל-600,000 זה עונה על מספרים שאמרתי בשלב ראשון, עד נושא הרפורמה.

אמנון אמיר: יעשו את הרפורמה בצורה כזאת או אחרת.

אמנון אמיר: אגודת המפקדים תומכת בנושא הרפורמה אף-על-פי שחלק מהמפקדים יימצאו בלי עבודה, אבל הם עדיין תומכים בעשיית הרפורמה.

דוד אזולאי: מיליון.

שלי יחימוביץ': למה שיהיו בלי עבודה?

אמנון אמיר: כי יש 24 מפקדים.

שלי יחימוביץ': יש עודף כבאים?

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין.

אמנון אמיר: מפקדים, לא כבאים.

אמנון אמיר: אני מייצג את המפקדים, אני לא מדבר על עובדים.

מירי רגב: למה, המפקדים הם לא עובדים?

אמנון אמיר: את יודעת למה אני מתכוון.

דוד אזולאי: אמנון אמיר, משפט סיכום.

אמנון אמיר: אני מצפה שבשבוע הקרוב יגידו לנו מה אנחנו מקבלים מבחינת כוח-אדם, מבחינת כבאיות ופריסת תחנות, שייתנו פתרון לזמן ומרחב, מה שכולם דיברו פה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אילן גילאון.

דוד אזולאי: נמצאת אתנו פה קרן טרנר - - -

קרן טרנר: אני פה מההתחלה.

דוד אזולאי: ראיתי אותך, תיכף נשמע את התשובה שלך לגבי מה שהעלה כאן אמנון אמיר.

דוד אזולאי: זה חשוב מאוד.

דוד אזולאי: אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: תודה, אדוני.

דוד אזולאי: אני מאוד מבקש להקפיד על לוח-הזמנים.

אילן גילאון: אני אעשה את זה אפילו יותר קצר.

אילן גילאון: ברמה האסטרטגית, אדוני, אני פחות מצפה לתשובות כאן.

אילן גילאון: הממשלה, שפעם היה אפשר לכנות אותה ממשלה של כיבוי שריפות, גם את התואר המפוקפק הזה כבר אי-אפשר לתת לה עכשיו, כי היא לא הצליחה גם במשימה הזאת, שלא לדבר על אחריות מיניסטריאלית.

אילן גילאון: אני חושב שצריך שתהיה ועדת חקירה, רק משום שהשר מבקש.

אילן גילאון: זה דבר חשוב מאוד.

אילן גילאון: קרסה פה לנגד עינינו דוקטרינה שלמה – תמיד הגדירו את ביטחון המדינה רק באמצעות קניית מטוסים שמציתים אש, אף אחד לא הבין שביטחון המדינה הוא גם באמצעות מטוסים שמכבים שריפות.

אילן גילאון: ההפרטה הזאת והאיגודים הקטנים מאוד – מישהו עוד אמר לי, תראה בניו-יורק, ניו-יורק מונה מספר תושבים, אדוני השר, של מדינת ישראל כולה, ולכן אין מנוס מללכת למבנה חדש ואחר, ואדוני מדבר על זה כבר שנים.

אילן גילאון: ברור לגמרי.

אילן גילאון: מה שקורה היום באיגודי הערים האלה, שזו מכלאה ומובלעת לכל מיני מינויים ולכל מיני שחיתויות שקורות, כדי שהפוליטיקאים יוכלו לעסוק בתוכם.

אילן גילאון: גם מבחינת תאגוד העובדים והכבאים, גם מבחינת המבנה.

אילן גילאון: זה דבר אחד.

אילן גילאון: צריך להיות פה ארגון גדול - - -

שלי יחימוביץ': אתה נגד איגוד עובדים?

אילן גילאון: להיפך.

שלי יחימוביץ': תגיד את זה, כי זה לא מובן.

אילן גילאון: שיהיה אפשר לאגד את העובדים כמו שצריך, ולא שכל אחד יהיה נתון לחסדיו של המקום.

שלי יחימוביץ': אגב, יש להם ראש ועד מעולה.

אילן גילאון: בסדר גמור.

אילן גילאון: בפעם הראשונה שחשבנו על זה, זה היה משום האיגוד של העובדים.

אילן גילאון: יש לי שאלה באמת חשובה, ואני רוצה לשמוע כאן תשובה, כי נואשתי מהדברים האחרים.

אילן גילאון: אני רוצה לדעת מה היתה המשימה של הצוערים באוטובוס שנסע בהר הכרמל, משום שעד כמה שאני מבין, האסירים פונו על-ידי יחידת "נחשון".

אילן גילאון: אם כן, מה עשו הצוערים שם?

אילן גילאון: אולי הם היו צריכים להוציא מסמכים?

אילן גילאון: אני שואל שאלה של אי-ידיעה.

אילן גילאון: והאם נכון הדבר, ואני שואל את משטרת ישראל במקרה הזה – היתה הוראה והיתה פקודה מלמעלה שלא לתת לאוטובוס לעבור, ולאחר מכן הפקודה הזאת שונתה.

אילן גילאון: זה הדבר הכי חשוב והכי מיידי שצריך להבין כרגע.

אילן גילאון: מעבר לזה, כל הדברים האחרים יתבררו באמת בוועדת החקירה.

אילן גילאון: אני חושב שאחריות מיניסטריאלית, אדוני השר, זה דבר מרכזי וחשוב.

אילן גילאון: בדרך כלל, במקום מתוקן ודמוקרטי, מי שנושא באחריות – ועל-פי ההלכה הוא שומר בשכר, הוא לא שומר בחינם, הוא שומר בשכר, כי הוא מקבל את שכרו ממדינת ישראל – ידוע מה הדין לגבי הנושא הזה.

אילן גילאון: אבל בבקשה, שתהיה ועדת חקירה שתחקור קדימה, אחורה, לצדדים, ואולי באותה הזדמנות גם נבין שלא רק כבאיות חסר, ולא רק מטוסים, שכל אדם סביר היה - - -

יעקב כץ: ראש ממשלה חסר.

אילן גילאון: זה בוודאי.

אילן גילאון: - - - לא רק זה חסר.

אילן גילאון: שימו לב שזה מנוע חיפוש לכל הדברים.

אילן גילאון: משום הסיבה הזאת, חסרות מיטות, חסר מיגון, חסרות אחיות, חסרים מיליון ואחד דברים, שהם המרכיב של ביטחון מדינת ישראל, ולא רק המטוס החמקן הגבוה הזה.

אילן גילאון: זה לא פלא שאפשר לקחת מהרשות הפלסטינית, לפחות להם אין הוצאות כאלה של החמקן הגדול.

אילן גילאון: על השאלה ששאלתי אני מבקש תשובה.

אילן גילאון: מה עשו הצוערים באוטובוס שם?

אילן גילאון: מה היתה משימתם?

דוד אזולאי: אני רק יכול להגיד לך שיש לי שאלות לא פחות קשות בנושא הזה.

דוד אזולאי: היות ונציג המשטרה הודיע כאן חד-משמעית שהוא אינו מתכוון לענות על השאלות, וחבל שכך, ואני גם מבין אותו - - -

קריאות: - - -

דוד אזולאי: רבותי, רבותי.

אילן גילאון: הוא צריך לדעת.

דוד אזולאי: רבותי, השאלות האלה מהדהדות בחלל האוויר, ואף אחד לא יטאטא אותן.

דוד אזולאי: לא יעזור לאף אחד, הדברים הללו יצוצו.

דוד אזולאי: אם לא יצוצו היום, בשבוע הבא נקיים עוד דיון, והשאלות האלה יעלו, ונדרוש עליהן תשובות.

חנא סוייד: אם לא יהיו תשובות כאן, אנשים יתחילו לתבוע בבתי המשפט, אדוני היושב-ראש, כי לציבור יש כבר רושם שמנסים למרוח את העניין.

דוד אזולאי: ידידי חבר הכנסת חנא סוויד, אנחנו, כוועדת הפנים, בזמנו לא טייחנו את הנושא הזה, הצפנו את הבעיות של שירותי הכבאות.

דוד אזולאי: גם הנושא הזה, אני מודיע, אני לא מתכוון להרפות ממנו לרגע, גם אם אצטרך לקיים כל שבוע דיון, אני אקיים כל שבוע דיון, ובלבד שנקבל תשובות, לא לנו, לאותם אזרחים ששכלו את יקיריהם.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אחמד טיבי.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: האמת היא שאני רוצה לפתוח את הדיון בזה שניפגש בעוד שישה חודשים ולא יהיה שינוי במצב.

אחמד טיבי: זו ההרגשה שלי, והיא הרגשה שמקננת בלבותיהם של רבים, וזה עצוב מאוד וכואב מאוד.

אחמד טיבי: גם אסון כבד ביותר, שבו נהרגו 43 אנשים ו-50,000 דונם של יער באזור הכי מקסים במרחב נשרפו, כנראה לא יוביל לשינוי, לא קונספטואלי ולא בצעדים דרסטיים כדי לשנות את המצב, במיוחד כאשר כל אחד מאתנו היום הוא יותר חכם מאשר לפני שבועיים, יודע שכנראה עלולים להיות אסונות נוספים: מפעלים בחיפה – כבר אמרנו?

אחמד טיבי: הכור בדימונה, שאף אחד לא הזכיר.

אחמד טיבי: מערכת הבריאות שעלולה לקרוס תחת לחץ.

אחמד טיבי: נתב"ג, כמעט תאונה, פעם ממש ניצלו בנס.

אחמד טיבי: משבר המים.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, יש רושם, גם של האזרח הפשוט, ובעיקר של המשפחות, שמורחים את האחריות.

אחמד טיבי: אחד אומר: כולם אחראים.

אחמד טיבי: אחרים אומרים לו: אתה אחראי.

אחמד טיבי: בסוף, המסר שעובר לאזרחים, שהמוות הזה היה נורא, ואני לא יודע מה התשובה על מה שאמר חבר הכנסת גילאון, הוא לא סתם כנראה שאל את זה, ומתברר שמה שמסתובב הוא נכון, והמוות הוא נוראי עוד יותר.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר על הכבאים.

אחמד טיבי: אין ספק שכל אחד מאתנו גדל על זה, אפילו בסרט, או כשהוא רואה את זה.

אחמד טיבי: כאשר אתה רואה אדם שמתנפל על האש כדי לכבות אותה ולהציל חיי אדם, הוא עושה מעשה אצילי ומעשה הקרבה, ולכן לגביהם באופן אישי יש הערכה רבה, בעיקר לאלה שמצאו את מותם כדי להציל אנשים אחרים.

אחמד טיבי: האחריות היא לא עליהם, לא ניתנו בידיהם הכלים כדי להיות הרבה יותר טובים ממה שהם, והם עושים עבודה מצוינת, אבל בכל זאת יש שאלות נוקבות, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: אנשים אמרו, יש מנהל מרפאה בעוספיא שאמר שהוא התריע, שהוא התקשר ואמר: מתחילה שריפה, תגיעו.

אחמד טיבי: יש טייס מהאוויר שגם הוא התריע ואמר: יש שריפה, תגיעו.

אחמד טיבי: יש איש שמורות הטבע שגם התריע ואמר: יש שריפה, תגיעו.

אחמד טיבי: והכבאיות הראשונות הגיעו אחרי שעתיים.

אחמד טיבי: בחצי השעה הראשונה, בשעה הראשונה, היה אפשר לחסל את השריפה הזאת בלי סופר-טנקר, בלי כיבוי מהאוויר.

אחמד טיבי: נכון, כל מדינה שרוצה להגן על אזרחיה, לטיפול במגה-שריפות חייבת כיבוי אווירי, אבל כאן היה אפשר לחסל את השריפה הזאת בלי כיבוי אווירי, אדוני היושב-ראש, כבר בהתחלה, בחצי שעה, השעה הראשונה.

חנא סוייד: זה ננו-שריפה.

אחמד טיבי: שריפה כמו שאר השריפות שהיו בכרמל.

יעקב כץ: כמו ה-1,370 שריפות שהיו בכרמל.

אחמד טיבי: למה – זאת שאלה שמרחפת באוויר.

אחמד טיבי: עדיין אף אחד לא קיבל תשובה – למה לא הגיעו כבאיות למקום השריפה המקורי בשעה הראשונה, לא בחצי השעה הראשונה?

דוד אזולאי: תודה.

אחמד טיבי: מה תודה?

אחמד טיבי: חכה.

דוד אזולאי: משפט סיכום.

אחמד טיבי: למה, אדוני היושב-ראש, אין מילוי מים ביער?

אחמד טיבי: אין מילוי מים ביער.

אחמד טיבי: אין מילוי מים ביער, זה דבר טריוויאלי, לא צריך סופר-טנקר, לא צריך "גוגל" בשביל זה.

אחמד טיבי: כשדיברתי על האסונות בדרך, שום סופר-טנקר לא יעזור, גם לא סופרמן.

אחמד טיבי: ולכן צריך לתת תשובות מראש.

אחמד טיבי: אפשר לענות על השאלה למה בעוספיא – קוראים לזה עספיא ולא עוספיא – ובדלית אל כרמל, ששוכנות ליד היער הגדול ביותר, אין כבאית?

אחמד טיבי: כמה פעמים וג'יה כיוף וקודמו התריעו על הדבר הזה?

אחמד טיבי: אין כבאית באזור הזה.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: יש תשובה?

אחמד טיבי: יש למישהו תשובה מוצדקת?

אחמד טיבי: אפילו ננו-תשובה?

אחמד טיבי: משהו.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: ככה.

אחמד טיבי: זאת התשובה.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: ככה.

אחמד טיבי: אני רוצה לגעת בנקודה שקשורה בפוליטיקלי קורקט, בפוליטיקלי לא קורקט - - -

דוד אזולאי: חבר הכנסת טיבי, אתה - -

אחמד טיבי: זה נושא שחשוב לי.

אחמד טיבי: כל אחד מדבר על - - -

דוד אזולאי: - - אתה דיברת כבר חמש דקות.

דוד אזולאי: אני נותן לך חצי דקה.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

דוד אזולאי: בבקשה.

אחמד טיבי: רבע דקה רציתי לומר על חלקך.

אחמד טיבי: אני לא מוותר.

דוד אזולאי: תודה - - -

אחמד טיבי: אמרתי את זה בוועדת הכספים שאתה תמיד התרעת, וכל הכבוד.

אחמד טיבי: באופן קולגיאלי, אף-על-פי שאנחנו מסיעות שונות, מגיעה לך מלה טובה.

אחמד טיבי: מה היה לנו?

אחמד טיבי: היה חסר לנו קורבן תורן, קורבן קלאסי, שזה הערבים באסון הזה.

אחמד טיבי: למה אני אומר את זה?

אחמד טיבי: כי מהתחלת האסון הדליפו בתקשורת, משטרה, דוברים, כתבים לענייני, שזו הצתה.

אחמד טיבי: נעצרו שניים בדלית אל כרמל, נעצרו שני נערים בעוספיא, נכנסה יחידת יס"מ – יס"מ, רבאכ – לבית של שני הצעירים בעוספיא בני 15-14, עצרו אותם, באופן ברוטאלי, האם רצתה להלביש את הנער בנעל, אמרו לה: תסתמי את הפה, ויש חברי כנסת מאחת הסיעות ששוללת כל הזמן אזרחויות, רצו לשלול את האזרחות משני הנערים ומהמשפחות שלהם.

אחמד טיבי: קראו לשלול אזרחות.

אחמד טיבי: רצו להלביש על הכתף של הנערים האלה את האסון הכי נורא שקרה, את 43 ההרוגים.

אחמד טיבי: מה היה לנו פה?

אחמד טיבי: היה לנו פה אסון, הרג המוני, חפ"ק, "שמפק", עורף, כתבים לענייני, כתבים בצפון, אבל לא היו ערבים, לכן היה צריך למצוא את הקורבן הערבי, ולכן כל הזמן הדליפו.

אחמד טיבי: גם התקשורת, אדוני.

אחמד טיבי: בדרך כלל ממליצה לי שלי יחימוביץ לא להאשים את התקשורת, ואני מקבל את ההמלצה הזאת, אבל  לפעמים יש עיתונאים שבלי למצוא קונספירציה של הצתה ושל קשר של ערבים באסון המוני זה לא מסתדר.

אחמד טיבי: בכל זאת יש אחראי, שזה לא הממשלה.

אחמד טיבי: בטח יש משהו שטני במוות הנורא הזה, בכל זאת יהודים נהרגו.

אחמד טיבי: כבר סיפרתי על הנושא של פוריידיס?

אחמד טיבי: רדיו חיפה סיפר - - -

מירי רגב: גם דרוזים נהרגו.

אחמד טיבי: כשאני אומר "ערבים", אני מתכוון לכולם, כולל דרוזים.

דוד אזולאי: אתה מסיים?

אחמד טיבי: אני מסיים.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, ברדיו חיפה למשל, הכתבת עוברת ליד פוריידיס.

אחמד טיבי: אחרי שש שעות באולפן היא עברה ליד פוריידיס, אז היא אומרת, אדוני היושב-ראש, היא עולה לשידור בכוונה.

אחמד טיבי: היא עולה לשידור ואומרת לכתב: תשמע, אני במיוחד עולה, כי משהו קורה פה.

אחמד טיבי: תושבי פוריידיס מצאו לנכון עכשיו להעלות זיקוקים לאוויר.

אחמד טיבי: דווקא זה מה שרצו לעשות עכשיו, כאשר האש בוערת, תושבי פוריידיס.

אחמד טיבי: אני רוצה שתשמע את המשפט הזה.

אחמד טיבי: (מהרדיו) "אנחנו נעבור עכשיו לענבר דותן, שיצאה לא מזמן מאולפני רדיו חיפה, אחרי יום שידור ארוך ומתיש, והיא נמצאת כרגע ליד פוריידיס.

אחמד טיבי: ענבר, זה נכון?"

אחמד טיבי: ענבר: אני, כן, עברתי - - -

דוד אזולאי: חבר הכנסת טיבי, הנושא הזה, באמת מצער שזה כך, חבל - - -

אחמד טיבי: מה זה "מצער שזה כך"?

אחמד טיבי: מצער מאוד שזה כך.

דוד אזולאי: ודאי.

דוד אזולאי: חבר הכנסת, תודה.

יואב גדסי: אני חייב להעיר.

יואב גדסי: פה נאמרו דברים שכבאים הגיעו אחרי שעתיים.

יואב גדסי: יש לנו מערכות הקלטות, אפילו כלי התקשורת קיבלו ושידרו וראו את הדקות המעטות שהגענו לשריפה.

יואב גדסי: מפה ועד לשעתיים של טיבי - - -

מירי רגב: כמה זמן, יואב גדסי?

שמעון רומח: 16 דקות.

מירי רגב: יואב גדסי, 16 דקות?

אחמד טיבי: שמע, זה נתון חדש - - -

מירי רגב: למרות דלות האמצעים, ב-16 דקות הייתם שם.

יואב גדסי: הכול מוקלט, משודר - - -

דוד אזולאי: הדברים מתועדים, כתובים, ואני מניח ש - - -

אחמד טיבי: התשובה הזאת חשובה, ואולי בשביל זה צריך ועדה שתחקור, אבל התשובה הזאת לא נשמעה.

דוד אזולאי: לא, לא.

דוד אזולאי: קריאה:     	- - -

אחמד טיבי: מה זה "לא שאלתם", התקשורת אמרה ששעתיים.

דוד אזולאי: נציב שירותי הכבאות התייחס פה - - -

שלי יחימוביץ': אחמד טיבי, עכשיו אתה כן מאמין לתקשורת?

אחמד טיבי: אני מאמין לו, לא ל"תשקורת".

אחמד טיבי: אני מאמין לו, לא לתקשורת.

דוד אזולאי: חבר הכנסת טיבי, נציב שירותי הכבאות התייחס בפתיחת דבריו לנושא הזה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת כץ.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

יעקב כץ: אני קודם כול רוצה להקדים, בכרמל, מאז קום המדינה 1,671 - - -

דוד אזולאי: רבותי, אנא מכם, תשתדלו לקצר, מפני שב-12:00 אנחנו חייבים לסיים את הדיון כאן.

יעקב כץ: אגב, שום שריפה, שהיתה גם מסביב, חבר הכנסת טיבי, במהלך השריפה, שום דבר לא בא מהצתה.

יעקב כץ: ערבים בכלל לא מציתים.

יעקב כץ: לא יהודים ולא ערבים, לא מציתים, זה תמיד בא מהשמים, ברוב המקרים.

יעקב כץ: אנשים מטומטמים, אבל לא עד כדי כך מטומטמים, אז גם בנושא הזה צריך לטפל.

יעקב כץ: אחרי מה שקרה, היה צריך ראש הממשלה, לצערי הרב גם בנושאים אחרים הוא נתקבל בדברים - - -

אחמד טיבי: אני משתתף בצערך, שזו לא היתה הצתה.

יעקב כץ: אני לא אמרתי אם זו היתה הצתה או לא.

מירי רגב: אנחנו לא יודעים מה היה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת טיבי, אל תגיע למסקנות.

יעקב כץ: אתה, מי ששמע אותך, יכול לחשוב שכל השריפות שקרו בארץ בשנים האחרונות, לא היתה שום הצתה של פח"ע.

אחמד טיבי: אתה חושב שזה יכול להיות הצתה?

דוד אזולאי: לא אמרתי.

אחמד טיבי: הצתה מוקדמת...

דוד אזולאי: חכה, למה אתה מגיע למסקנה, היתה הצתה לא היתה הצתה, תשאיר את זה לגורמים המקצועיים.

אחמד טיבי: כמעט הלבשתם על נרגילה את השריפה הנוראה ביותר.

יעקב כץ: היושב-ראש, אני רוצה לומר שלצערנו הרב היו פה מאות שריפות, וכולם יודעים שהרבה מהן הצתות.

יעקב כץ: לצערי הרב, מיעוטן גם על-ידי יהודים.

יעקב כץ: אנחנו שמענו גם על יהודים שהציתו.

אחמד טיבי: מה עשו לאישה שהציתה את הגולן בגמלא?

אחמד טיבי: מה עשו?

אחמד טיבי: עצרו אותה על-ידי יחידת יס"מ?

אחמד טיבי: הביאו יס"מ אליה הביתה?

דוד אזולאי: חבר הכנסת טיבי, נו באמת.

יעקב כץ: למה אתה מפריע?

אחמד טיבי: גם אתה צריך - - -

דוד אזולאי: אף אחד לא הפריע לך.

יעקב כץ: אני לא בממשלה.

אחמד טיבי: צריך להיות בממשלה כדי להצביע על זה?

יעקב כץ: - - - ראש הממשלה בנושא הזה של השריפה, חוץ מההופעות היפות לקראת החדשות עם החולצה השחורה והסופר-טנקר, וההופעות היפות שלו - - -

מירי רגב: סליחה, רגע, זה לא נכון.

מירי רגב: הוא תפקד כמו שצריך, אז תפסיקו עם זה.

יעקב כץ: אמרתי, תפקד יפה - -

מירי רגב: אפשר גם להגיד מלה טובה, הוא תפקד כמו שצריך.

יעקב כץ: - - אבל גם נראה יפה.

מירי רגב: ואתה יודע שאני לא ממגניו הגדולים, והוא תפקד כמו שצריך, אז מלה טובה אפשר להגיד.

יעקב כץ: על זה באתי לומר - - -

יוחנן פלסנר: הוא תפקד תקשורתית מצוין.

יעקב כץ: בדיוק על זה באתי לומר שראש הממשלה, לא רק בנושא הזה, בכל הנושאים האחרים, לא מתפקד כמו שצריך.

יעקב כץ: הוא תמיד מתפקד אחרי שהצרה קורית - בנושא הדיור הוא לא מתפקד, וכולנו יודעים שאין דיור, ועד שהוא לא יכניס את היד לכיס ויבנו פה דירות בבנייה תקציבית של 100,000 יחידות דיור, עוד שלוש-ארבע שנים לשום זוג צעיר לא תהיה דירה.

יעקב כץ: אותו דבר עם המסתננים, אותו דבר עם השריפות.

יעקב כץ: גם בנושא הזה, כבוד השר, היה צריך ראש הממשלה, מרגע שזה קרה להתעסק בדבר אחד, לשבת אתכם ועם שר האוצר, שהוא בגדר "שמנת עבית כשית", "שכחת אל מחללך", שמן ורב תענוגות ומרגיש טוב ולא מאפשר לתת גרוש אחד לשום דבר.

יעקב כץ: קמצני, הכסף כאילו של אבא שלהם, והיה צריך להוציא עכשיו את ההודעה שהוא הוציא.

יעקב כץ: היום לחפש בכל העולם איפה אפשר להשיג כבאיות מהיום למחר, בתוך חודש, בתוך שבועיים, בזה להתעסק, לא בכסף.

יעקב כץ: מי צריך 100 מיליון שקל?

יעקב כץ: מי צריך 500 מיליון שקל?

יעקב כץ: צריך כבאיות, צריך מנופים.

יעקב כץ: את זה ראש הממשלה היה צריך לעשות מהיום למחר.

יעקב כץ: צריך מטוסים, להזמין אותם מהיום למחר.

יעקב כץ: כשמדינה נמצאת במצב קשה, ברעידת אדמה היא יכולה להיות מחר, שאלפי טילים יכולים לנחות מחר, אם מחר נסראללה יחליט לגמור אותנו, הוא מוציא את כל הטילים שלו, בתיאום עם החמאס, מדינת ישראל כולה שרופה, אין לנו שום כלי להתמודד עם זה.

יעקב כץ: למה אנחנו מחכים?

יעקב כץ: אל תעשה ככה!

יעקב כץ: למה אנחנו מחכים?

יעקב כץ: היה יכול להיות אסון בכרמל של עשרות אלפי אנשים שנפגעים, בנס זה לא קרה, אבל האש הזאת היתה יכולה להגיע לטירת הכרמל, היתה יכולה להגיע לחיפה, היתה יכולה להגיע למקומות רבים.

יעקב כץ: על חמקנים מוציאים מיליארדי דולרים, ועל מטוסים – דוחים כל דבר, משום שזה עולה כסף, ויש קמצנות במשרד האוצר, כאילו זה הכסף של אבא שלהם.

יעקב כץ: מיל להוצאה ניתן, צריך להוציא כסף, כסף אין לו שום ערך כששומרים אותו בבנק.

יעקב כץ: אני חושב שאתה צריך לשבת היום על ראש הממשלה ולהגיד לו: עכשיו, אני רוצה להודיע במסיבת עיתונאים, זה מה שאתה צריך להודיע, שאתה מבקש ישיבה עם ראש הממשלה עכשיו – איפה קונים את הכבאיות, איפה קונים את המנופים, איפה עושים מכרז לקבל עוד גיבורים כמו האנשים היפהפיים האלה, עוד איזה 400-300 תקנים ואנשים, כדי שמה שהיה לא יהיה.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: קודם כול, אני רוצה להודות לך על הדיון ועל כל המאמצים שאתה עושה במשך שנים במערך הכבאות.

דוד אזולאי: נמשיך ביחד עם כל חברי הכנסת שהיו פה.

מירי רגב: כולנו היושבים פה מדברים אחרי, אבל מגיע לך כי עשית את זה לפני.

מירי רגב: אני רוצה להגיד מלה אחת על המשפחות השכולות, אני אומנם לא כמוך, אריה ביבי, הצלחתי להיות אצל כולם, הצלחתי להיות אצל חלקם, אבל אנחנו רואים את האנשים של שירות בתי הסוהר, פשוט מלח הארץ, שלא תמיד אנחנו נותנים להם מקום, לאותם אנשים שפשוט עושים ותורמים, שהשאירו אלמנות צעירות והרבה מאוד יתומים, ואני מקווה שהמדינה תדע לטפל בהם.

מירי רגב: מלה אחרונה, בריאות לכבאי שנמצא עכשיו בבית החולים רמב"ם, ובעניין הזה, שמעון רומח, לכל הכבאים על מה שהם עשו, כי הייתי שם בשטח וראיתי מה קרה.

מירי רגב: תראו, הכתובת הזאת היתה על הקיר ונשרפה מספר פעמים.

מירי רגב: במשך עשרות שנים נשרפה הכתובת הזאת על הקיר, שאומרת: מערך הכבאות קורס.

מירי רגב: והמערך הזה מצליח רק בזכות אנשים טובים, אנשים שאכפת להם, אנשים שבאים ועושים כל מה שהם יכולים כדי להציל ולהגן על חיי אדם, וראינו אותם באירוע עצמו.

מירי רגב: תראו איזה אבסורד, אני נוסעת ביום שישי באירוע עצמו עם רומח, מסתובבת אתו בשטח, כדי לראות מה קרה.

מירי רגב: הוא מנהל את האירוע בלי קצין אג"ם.

מירי רגב: איך יכול להיות מערך כבאות בלי קצין אג"ם?

מירי רגב: ריבונו של עולם, איזה שרשרת פיקוד יש פה?

מירי רגב: אין קצין אג"ם, אחד המנהלים האחראים על הכבאות נבחר במכרז, לא ראה אש בימי חייו.

מירי רגב: איך יכול להיות שמישהו שאחראי על מערך הכבאות לא ראה אש בימי חייו?

מירי רגב: מה, אין מספיק אנשים טובים שצמחו במערך הכבאות, שיכולים להיות מפקדי מערך הכבאות?

מירי רגב: איפה נשמע דבר כזה?

מירי רגב: איזו מין שרשרת פיקוד זאת?

מירי רגב: דבר נוסף.

מירי רגב: שר הפנים – בשונה מאחרים אני לא חושבת שהוא צריך לקחת עכשיו שום אחריות.

מירי רגב: יש לנו, לצערי, מצב קשה פה במדינה הזאת, שלשרים יש אחריות בלי סמכות.

מירי רגב: ואנחנו יודעים שמי שאחראי פה במדינה הזאת אלה הפקידים של האוצר.

מירי רגב: בוא נגיד את זה אחת ולתמיד.

מירי רגב: אין מתקני מים, בגלל פקידי האוצר; אין מערך כבאות, בגלל פקידי האוצר - -

יעקב כץ: אין דיור בגלל פקידי האוצר.

מירי רגב: - - בוא נחליט מה קורה במדינה הזאת, ועל-ידי מי מנוהלת המדינה הזאת, ונשים את זה אחת ולתמיד על השולחן, ותצטרפו למה שאנחנו אמרנו.

מירי רגב: לא יכול להיות ששרים לא יכולים לבצע את המדיניות שלהם, כי בסוף אומר לי שר התשתיות: אני לא אחראי על הנושא של מחירי המים.

מירי רגב: אז על מה אתה אחראי?

מירי רגב: אם הפקיד אחראי, שהוא ייבחר.

מירי רגב: אנחנו, נבחרי ציבור, לא מסוגלים לקחת אחריות על מה שנבחרנו בשבילו.

מירי רגב: והדברים החשובים שלא מתעסקים בהם הופכים להיות דחופים, ועכשיו הם עולים יותר.

מירי רגב: אם היו נותנים למערך הכבאות במשך השנים מה שהוא היה צריך לקבל, לא היינו היום משלמים ברבית דרבית למערך הכבאות.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, אני חושבת שאם מהדיון הזה לא תצא עם הצעה רצינית, הצעת מחליטים שאומרת – ויצא טוב לדוח המבקר, ואני שמחה על זה, כי הרבה דוחות מבקרים נכנסים למגרה, יצא טוב לצערי, שהיה האסון הזה והדוח הזה פורסם, אז מישהו יאמץ את הדוח הזה.

מירי רגב: אני חושבת שנכון שמערך הכבאות יהיה מערך ארצי עם איגוד ועם כל מה שזה אומר.

מירי רגב: אני חושבת שנכון שמערך הכבאות יהיה עם שרשרת פיקוד אמיתית, ואני חושבת שיש שני גורמים שיכולים להפעיל את מערכי החירום במדינת ישראל: משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים – אלה הגורמים שצריכים להפעיל גם את מד"א, גם את הכבאות, וגם את המשטרה.

מירי רגב: זה מה שאומר דוח המבקר, וצריך לאמץ אותו, ואני שמחה שהשר אמר שהוא יאמץ את הדוח הזה.

מירי רגב: אבל על דבר אחד לא מדברים, מה אומרים ל-43 המשפחות השכולות.

מירי רגב: מי מטפל באירוע עצמו.

מירי רגב: כל גוף מטפל בנפרד – ואני רוצה שהצעת המחליטים מהישיבה הזאת תהיה שיקימו לפחות צוות בדיקה, בראשות שופט, לחצי שנה, שיבוא ויגיד מה קרה באסון הזה, איך הלכו 43 איש, על מה, מי נתן את הפקודה, לאן הם נכנסו.

מירי רגב: אף אחד לא מתעסק עם זה.

מירי רגב: עם מערך הכבאות צריך להתעסק במקביל, זה נכון, ובמיידי, ואתמול.

מירי רגב: במקביל, מישהו צריך לבוא ל-43 המשפחות ולתת את הדין על מה שקרה.

מירי רגב: אני לא יודעת אם ועדת חקירה, אני באופן אישי חושבת שצריכה להיות ועדת חקירה, אבל צוות בדיקה, בראשות שופט, שתתעסק רק באירוע הנוכחי הזה – איך הוא תפקד, מה היה בחפ"ק האחוד, מי לקח את האחריות.

מירי רגב: אני יודעת, הייתי אצל משפחה בגן יבנה, שהבעל, זכרונו לברכה, דיבר עם האלמנה ואמר לה: אני במחסום, לא נותנים לנו להיכנס, ואחרי עשר דקות אמר: נתנו לנו להיכנס, אנחנו נמצאים בתוך אש, אני אחזור אליך, ומאז היא יושבת עליו שבעה.

מירי רגב: מי נתן את ההחלטות האלה?

מירי רגב: מי עשה את הדברים האלה?

מירי רגב: על זה אנחנו צריכים לדבר.

מירי רגב: כבוד השר, אתה אחראי גם על נושא ועדות התכנון.

מירי רגב: הגשתי הצעת חוק – לא יכול להיות שבמדינת ישראל בונים בתים ביער.

מירי רגב: לא יכול להיות שאין פס אש, פס הפרדה, בין בית לבין יער.

דוד אזולאי: יותר מזה, בונים בתים בגבהים כאלה, שאין מענה לשירותי הכבאות.

מירי רגב: איך יכול להיות מצב כזה?

מירי רגב: למה יערות הכרמל לא נשרף, בגלל פס הפרדה, פס אש.

מירי רגב: תאמץ את החוק הזה, שוועדות התכנון לא יבנו בתים בתוך יערות.

מירי רגב: הרי לא יכול להיות מצב כזה.

מירי רגב: הצעת החוק כבר הוגשה, ואני אשמח שאתאמץ אותה.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, אחרי שהנושא הזה ייגמר, אני חושבת שהנושא הבא שכולנו אחר-כך נשב ונדבר עליו יהיה מסיכות האב"כ ואיך אנחנו נערכים בחירום.

מירי רגב: ניקח את נושא החירום ונעשה דיון אמיתי של מספר מפגשים איך המדינה הזאת מתנהלת בחירום.

דוד אזולאי: תודה לחברת הכנסת מירי רגב.

דוד אזולאי: גאלב מג'אדלה נמצא פה?

דוד אזולאי: לא. חבר הכנסת זחאלקה נמצא פה?

דוד אזולאי: לא. חבר הכנסת יוחנן פלסנר, בבקשה.

איתן כבל: לפני כן אני רוצה להעיר הערה, ברשותכם.

איתן כבל: אנחנו כל הזמן מתנפלים על פקידי האוצר כאילו אין להם שרים.

שלי יחימוביץ': רוחו של נתניהו מרחפת מעל.

דוד אזולאי: איתן כבל.

דוד אזולאי: יוחנן פלסנר, בבקשה.

יעקב כץ: אתה היום בקואליציה, אתה לא יכול לדבר נגד ראש הממשלה.

מירי רגב: היה גם פעם שר אוצר שקראו לו "בר-און".

איתן כבל: יש שרים.

איתן כבל: פקיד עובד אצל השר.

יעקב כץ: ראש הממשלה, הוא צריך להתפטר.

דוד אזולאי: כצל'ה, תודה רבה.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

יוחנן פלסנר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אתמול קיימנו סיור בשטח, פגשנו גם את ראשי הרשויות, גם נציגים של הכבאים, שוטרים, אנשי מד"א.

יוחנן פלסנר: האחריות שלנו עכשיו בהיבט המיידי, ואני חושב שזה לא צריך להיות נושא הדיון פה, כמה שיותר מהר ובלי סחבת לפתור את הבעיות שראינו בשטח.

יוחנן פלסנר: מה שראינו בעיניים שהבעיות פחות חמורות ממה שחשבנו אולי במקור, אבל כאן באמת יש לנו אחריות לא לנקוט סחבת.

יוחנן פלסנר: לא החלטות דרמטיות, לא החלטות גדולות, פשוט צריך לדאוג שזה יקרה.

יוחנן פלסנר: בהזדמנות זו אני רוצה להגיד יישר כוח לכל מי שנלחם וגילה גבורה, ועכשיו אנחנו צריכים לדון בשאלות העקרוניות.

יוחנן פלסנר: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, יש שתי טענות שצריך להפריך, שכבר הפכו כמעט לטענה שגורה ביחס לשריפה וביחס למסקנות.

יוחנן פלסנר: טענה אחת היא, כל הדוחות כבר נכתבו, כולנו יודעים מה צריך לעשות, מייד נממש וניישם.

יוחנן פלסנר: וזאת טענה לא נכונה.

יוחנן פלסנר: יש כל כך הרבה דברים מורכבים ומסובכים: טייסת כיבוי – כן, לא, באיזה היקף, האם הסכמים בין-לאומיים וכן הלאה וכן הלאה; שינוי ארגוני שכולם מדברים עליו, שצריך יותר פיקוד ויותר שליטה.

יוחנן פלסנר: איזה פיקוד, איזו שליטה.

יוחנן פלסנר: יש כאן שאלות של ועדים; שאלות של בניית כוח, שאלות של הפעלת כוח; דיברה מירי רגב על זה שאין קצין אג"ם.

יוחנן פלסנר: יש מודל שלם שצריך לבנות, זה לא שיש את זה ורק צריך להוציא את זה.

יוחנן פלסנר: יש כאן שאלות קשות שצריך לדון בהן, יש כאן אינטרסים מקומיים ויש שאלות של נכסים ובעלויות, ויחס בין שלטון מקומי לשלטון מרכזי, סוגיות מהותיות, סוגיות מבצעיות – האם זה צריך להיות במשרד ביטחון פנים, האם במשרד הביטחון, שלכאורה יש לו אחריות על העורף, אבל אומרים שצריך להעביר את זה למשרד לביטחון פנים.

יוחנן פלסנר: יש כל כך הרבה שאלות, וכל מי שמתעמק, מבין.

יוחנן פלסנר: וכמובן, לדבר על זה לא רק מול תרחיש הייחוס של שריפת ענק ביער הכרמל, אלא מול תרחיש הייחוס גם של רעידת אדמה, איום טילים וכן הלאה.

יוחנן פלסנר: יש כאן שאלות מקצועיות, שגם אם כל המערכות מתכיילות ודנות בהן אני לא רואה שזה מתבצע בפחות מחצי שנה.

יוחנן פלסנר: חצי שנה, תשעה חודשים, כשבאמת דנים ומקיימים משא ומתן יחד עם נציגי העובדים ויחד עם נציגי האיגודים.

יוחנן פלסנר: ולכן, אדוני השר, יש כאן שאלות מהותיות שצריך לתת עליהן את הדעת ולדון בהן.

יוחנן פלסנר: כל מי שאומר: בואו ניישם ונעשה הכול מהר – זה לא יהיה, זה לא יהיה מהר.

יוחנן פלסנר: ולכן אנחנו צריכים לדאוג שיהיו לנו שיניים כדי לדאוג שהתהליך הזה יקרה.

יוחנן פלסנר: כשיש הזדמנות – אמר את זה, אני חושב, היושב-ראש – יש לנו כאן חלון הזדמנויות, כי יש קשב ציבורי לבעיה הזאת, אבל הקשב הציבורי מהר מאוד ינדוד לנושאים אחרים, ואנחנו צריכים לשמור את הפרוז'קטור ואת הקשב על הסוגיה הזאת, עד שהיא תיפתר, ואני הולך להציע כאן שני מכניזם.

יוחנן פלסנר: הסוגיה השנייה היא כמובן – חברים, הטענה השנייה שצריך להפריך, יש כאן משבר 12 שנה, 15 שנה, מאז השריפה בשער-הגיא, מאז ועדת גינוסר, מאז ועדת לפידות וכן הלאה, ועכשיו אנחנו צריכים לפתור סוף-סוף את הדברים.

יוחנן פלסנר: חברים, מה שהיה לפני 15 שנה זה לא מה שקורה היום.

יוחנן פלסנר: יש כאן ראש ממשלה שנבחר על אג'נדה שאומרת: יש שני איומים ושני אתגרים עיקריים במדינת ישראל – אירן ואיום הטילים על העורף.

יוחנן פלסנר: זו האג'נדה העיקרית של ראש הממשלה.

יוחנן פלסנר: הוא אמר את זה לפני שהוא נבחר, הוא אמר את זה אחרי שהוא נבחר - -

שלי יחימוביץ': יש עוד איום – ארגוני עובדים.

שלי יחימוביץ': זה גם איום בעיניו.

יוחנן פלסנר: - - הוא אומר את זה כאן מעל בימת הכנסת.

יוחנן פלסנר: ראש ממשלה שמדבר על שני הדברים האלה, וברור שכדי להתמודד עם האתגרים האלה צריך מערך עורף מתפקד.

יוחנן פלסנר: אדוני השר, ראש ממשלה שלא נענה, הרי כתבת לו, וראינו את התיעוד, אין-סוף מכתבים ואין-סוף פניות, הוא ידע ברגע האמת – אמן תקשורתי – הוא ידע להטיל עליך את כל האחריות והדוברים שלו תדרכו שנעלמת ולא היית וכן הלאה.

יוחנן פלסנר: ואני חושב שזאת באמת היתה חזירות, האופן שבו הטילו עליך את כל האחריות.

יוחנן פלסנר: אין ספק שגם לך בתור שר יש האחריות המיניסטריאלית על הדבר הזה, אבל ראש ממשלה, שנבחר על האג'נדה הזאת, ורק ביום הדין יודע להופיע, להנחית מטוסים, אבל לא מקיים, לא דיונים רציניים, ובדיון שהוא כן קיים מבקש לערוך סקרים.

יוחנן פלסנר: יש כאן שאלות מאוד קשות ושתי תזות שצריך להפריך.

יוחנן פלסנר: לא 12 שנה הכול אותו דבר, אלא בשנתיים האחרונות, ובייחוד לאור מלחמת לבנון, יש עקב אכילס אחד של מערך פיקוד העורף, שברור שבו צריך לטפל, והוא לא טופל בשנתיים האחרונות.

יוחנן פלסנר: יש ראש ממשלה שמדבר על עורף ולא עשה כלום ביחס לעורף, ויש טענה שהכול ברור, וזה לא ברור.

יוחנן פלסנר: מה המסקנות שלי, אדוני היושב-ראש?

יוחנן פלסנר: האחת, ודיבר על זה חבר הכנסת אדרי ודיברו אחרים – מכיוון שיש כאן תהליך של כמה חודשים לפחות של פתרון הבעיות היסודיות של המערך, אנחנו צריכים כאן להוביל מהלך של סגירת פערים מיידית, והשוט שיש לנו על הממשלה בעניין הזה זו ועדת הכספים.

יוחנן פלסנר: אין סגירת פערים מיידית – אין תקציב למשרד הפנים.

יוחנן פלסנר: ואדוני השר, כאן אנחנו בעלי ברית שלך, שלא תקבל 100 מיליון שקלים, שהוא בעצם לא 100 מיליון, כי חלק בא מהרשויות, וחלק מפה וחלק משם, אלא שזה יהיה סכום אמיתי.

יוחנן פלסנר: הדרישה הכוללת היא 500 מיליון, אני לא יודע אם נקבל את כל ה-500 מיליוני שקלים עכשיו, אבל דרישה אמיתית, מגובה בתוכנית עבודה, מהם הפערים שמייד צריך לסגור.

יוחנן פלסנר: ואנחנו לא נעביר את תקציב משרד הפנים, ולא יהיה תקציב מדינה, אלא אם כן תהיה סגירת פערים מיידית.

דוד אזולאי: אני אתייחס לזה בדברי הסיכום.

יוחנן פלסנר: וכאן, אדוני השר, חשוב לי שתשמע את המשפט האחרון הזה.

יוחנן פלסנר: הערבות הנוספת שיש לנו שהמסקנות בטווח הביניים יוסקו במובן של שינוי מבני ואיך לעשות אותו נכון, זה ועדת חקירה, וכאן אני תומך בך.

יוחנן פלסנר: כי אנחנו יודעים שבזמן שוועדות חקירה יושבות, מתכנסות ודנות בדברים לעומק, אל"ף, יש להן תשומה ותרומה מקצועית, ואני מניח שוועדה גם תיתן דוח ביניים וכן הלאה, ובי"ת, זה ישמור את הנושא על סדר-היום.

יוחנן פלסנר: ראש ממשלה שיודע שיש ועדת חקירה, הוא ידאג להעביר לאסמכתאות והוא ידאג לעשות את כל הפירוטכניקה שהוא יודע, והנושא יישאר על סדר-היום, וזו הערבות היחידה שלנו, חברי הכנסת, שהנושא באמת ייפתר ולא יתמסמס בגלל כל המורכבות שלו.

יוחנן פלסנר: לכן זו האחריות שלנו – ועדת כספים וועדת חקירה.

יוחנן פלסנר: את שני הדברים אנחנו יכולים לעשות כבר השבוע, וזה בידיים שלנו, חברי הכנסת.

יוחנן פלסנר: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני, אני מודה לך.

דוד אזולאי: רבותי, אני מתנצל בשמו של השר, הוא היה אמור להיות פה עד השעה 11:00, והוא נשאר אתנו ליותר מכך.

דוד אזולאי: אני ממשיך.

דוד אזולאי: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, אני רוצה שתשמע רק דבר אחד לפני שאתה עוזב.

דב חנין: אדוני השר, אדוני השר.

הפנים אלי ישי: שומע.

דב חנין: היום במפרץ חיפה פועלים 17 מפעלים מסוכנים בלי אישור מכבי אש; היום ברמת חובב יש מפעלים מסוכנים שפועלים בלי אישור מכבי אש.

הפנים אלי ישי: נותנים אישורים אך ורק שזה יעמוד בכל הכללים והפרמטרים - - -, ומי שאחראי זה המשרד להגנת הסביבה.

הפנים אלי ישי: תודה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר לך שהתשובה הזאת איננה יכולה לספק.

דב חנין: שר הפנים הוא השר האחראי על שירותי כיבוי אש בישראל - - -

דוד אזולאי: רבותי, אנא מכם, מי שרוצה ללכת, יכול ללכת, רק לא להפריע.

דב חנין: שר הפנים הוא השר האחראי על שירותי כיבוי אש בישראל.

דב חנין: כאשר 17 מפעלים מסוכנים במפרץ חיפה פועלים בלי אישור מכבי אש, זה פתח לאסון הבא.

דב חנין: זה פתח לאסון הבא, ואני חושב שהתשובה שאומרת שהאחריות היא של המשרד להגנת הסביבה איננה יכולה לספק אותנו, אלא אם כן מעבירים את שירות כיבוי האש למשרד להגנת הסביבה, אז הוא יטפל בזה.

אברהם מיכאלי: הוא אומר שהסמכות של המשרד.

ג'מאל זחאלקה: לסגור.

דב חנין: אדוני, חבר הכנסת מיכאלי, אם אין אישור מכבי אש, אפשר לסגור מחר בבוקר, אז תסגרו.

זאב צוק רם: זה בסמכות של הרשות המקומית שנותנת אישור עסק.

זאב צוק רם: רבותי, צריך לדעת, השר להגנת הסביבה אחראי על אישור היתר רעלים בלבד.

זאב צוק רם: מי שאחראי להפעיל את העסק זו הרשות המקומית.

זאב צוק רם: היא נותנת אישור עסק.

זאב צוק רם: אתם אומרים דברים שאינם נכונים.

אברהם מיכאלי: אז בוא נבחן מי הסמכות שאמורה לסגור.

זאב צוק רם: ראש העיר – האחראי.

דוד אזולאי: רבותי.

דב חנין: בדיוק הדברים האלה הם דברים שיכולים להיות נושא מרתק לוועדת החקירה הממלכתית הבאה.

דב חנין: אני מציע שלפחות את ועדת החקירה הממלכתית הבאה נחסוך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מציע שבסיכום הישיבה הזאת נפנה במכתב רשמי, בשם הוועדה, לכל השרים: לשר להגנת הסביבה, לשר הפנים, לראש עיריית חיפה, נפנה את תשומת לבם לעובדה שמדובר ב-17 מפעלים מסוכנים שפועלים בלי אישור מכבי אש, נתריע בפניהם שמצב כזה לא יכול להימשך, נדרוש שהמפעלים האלה יפסיקו לעבוד כל עוד לא יהיה להם אישור מכבי אש.

דב חנין: אגב, אותו דבר, אותה בעיה, נמצאת גם במועצה התעשייתית רמת חובב.

דב חנין: זו הערה ראשונה לקראת אסון, שאני מקווה שלא נצטרך לדון בו בעתיד.

דב חנין: מה שאנחנו לומדים מהשריפה בכרמל, אדוני היושב-ראש, שמדינת ישראל בוודאי לא מוכנה למלחמה.

דב חנין: מדברים אצלנו על מלחמה אזורית: אירן, סוריה, כל מיני דברים מהסוג הזה.

דב חנין: לפחות מהשריפה הזאת צריך להבין שמי שמדבר על תוכניות ועל רעיונות כאלה ממש משחק באש.

דב חנין: ואני מדבר על משחק באש לא רק במובן הסמלי, אלא לגמרי-לגמרי במובן המעשי.

דב חנין: ולכן, לשריפה הזאת צריכות להיות השלכות מאוד-מאוד רחבות על כל הסתכלותה של ממשלת ישראל על המצב המדיני והביטחוני שמדינת ישראל נמצאת בו.

דב חנין: שתי הערות קצרות נוספות.

דב חנין: ברור שחייבים לבדוק כאשר 43 בני-אדם נהרגו.

דב חנין: צריך לתת תשובות.

דב חנין: דוח מבקר המדינה הוא דוח חשוב, אבל הוא לא נותן תשובות מלאות, בוודאי לא לאסון האחרון, ולכן חייבת להיעשות בדיקה מעמיקה מאוד ורצינית.

דב חנין: הדרך היחידה שאנשים יוכלו לתת תשובות ולתת גם את הדין אם הם אחראים על מחדלים ועל ליקויים שנעשו היא הדרך של ועדת חקירה ממלכתית, ואני מציע לכולם להפסיק להתחמק מהדרישה הזאת ולהיעתר לה בצורה אמיתית.

דב חנין: נקודה אחרונה, אדוני היושב-ראש – הכבאים שעשו את המלאכה, באמת מגיעות להם הרבה מאוד הערכה והרבה מאוד ברכות על העבודה הקשה שהם עשו ועל האומץ שהם הפגינו, אסור שהם יהיו אלה שבסופו של דבר ישלמו את המחיר.

מירי רגב: לא.

דב חנין: ההצעה להעביר אותם לשירות צבאי או לשירות משטרתי, למנוע מהם את היכולת ואת זכות ההתארגנות היא בפירוש לדרוש מהם לשלם את המחיר.

דב חנין: השירות הזה כולל אנשים שראינו עד כמה הם מחויבים, עד כמה הם מתגייסים, עד כמה הם מוכנים לתת, לא רק את זמנם, אלא את חייהם, כדי להגן על הציבור ולמלא את התפקיד שלהם.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, בהקשר הזה היה לנו דיון קצר במליאת הכנסת בשבוע שעבר.

דב חנין: חברת הכנסת יחימוביץ וחבר הכנסת כץ העירו בנושא הזה את הערותיהם, אני חושב שהן הערות מאוד נכונות.

דב חנין: אנחנו צריכים בהחלט מהפכה בתחום הכבאות, אבל לא על חשבון זכויותיהם של הכבאים.

דב חנין: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהדיון שלנו חשוב מאוד, אבל לפעמים התחושה היא שאנחנו מוציאים קיטור.

אברהם מיכאלי: מוציאים קיטור מתסכול על אסון נוראי שקרה, והדברים שקרו שם בשטח הם לא דברים כל כך צפויים, כל כך טבעיים.

אברהם מיכאלי: אני חושב שכבר התחילו להגיד אנשי מקצוע שהשריפה הזאת, אפילו המטוסים, לא הם שכיבו אותה.

אברהם מיכאלי: השריפה הזאת התפתחה עקב הרוח החזקה שהיתה בשטח, ואותה רוח למזלנו, שינתה כיוון, ומכיוון שהכיוונים התחלפו האש דעכה לבד.

אברהם מיכאלי: המטוסים תרמו, אולי.

אברהם מיכאלי: לכן, לבוא ולהגיד שכל דבר אפשר למנוע, לכל דבר אפשר להיערך, אני לא יודע כמה זה ריאלי וכמה זה נכון לבנות על זה היום תלי תילים של היערכויות.

אברהם מיכאלי: נכון שצריך לחזק את הכבאות.

אברהם מיכאלי: אנחנו סיירנו בימין אורד ביום חמישי מטעם ועדת העלייה והקליטה, ואתמול מטעם הוועדה לביקורת המדינה.

אברהם מיכאלי: סיירנו בכל הרשויות כמעט שנגעו בשריפה הזאת, וכל אחד מהם מעלה דברים שלצערנו זה לא מכסה את האירוע הבא.

אברהם מיכאלי: כל מי שהיום הצליח לתפקד בצורה נפלאה, כולל שירותי הכבאות וכולל כל שירותי החירום שפעלו בשטח, הם לא נערכים עדיין לאסון הבא שיבוא.

אברהם מיכאלי: ואתמול שאלו כמה שאלות, איך נערכים במקרה שהיה במגדל שלום בתל-אביב.

אברהם מיכאלי: שם אמרו ששירותי הכבאות יצאו בנס, שכל הבניין לא נכלא באש.

אברהם מיכאלי: האם שירותי הכבאות כן ערוכים בכלים שיש להם היום לפינויים ממגדלים גבוהים?

אברהם מיכאלי: ומגדלים גבוהים לא חסרים, לא רק בתל-אביב, יש גם בהרבה מקומות אחרים.

אברהם מיכאלי: מה קורה לגבי כל האסונות האחרים שדיברנו עליהם.

אברהם מיכאלי: כל אחד היום אומר: פה תפקדנו טוב, אבל אף אחד לא שם את הדגש על מה צריך לעשות בפעם הבאה.

אברהם מיכאלי: לא ועדת חקירה יכולה לעשות את זה, אדוני, את זה צריך לעשות בצורה רצינית, הגופים המקצועיים, שאמורים לעשות דברים.

אברהם מיכאלי: מה ועדת חקירה תגיד לגופים המקצועיים?

אברהם מיכאלי: תשבו, תעשו?

אברהם מיכאלי: אני חושב שהממשל לא עובד בצורה נכונה.

אברהם מיכאלי: אין משילות, ולגלגל את זה רק לאוצר – זה לא רק פקידי האוצר, אלה כל שרי האוצר לדורותיהם, כך המדינה הזאת עובדת.

אברהם מיכאלי: יש פה שלוש רשויות, שכל אחת אולי מתחפרת בתפקוד שלה.

אברהם מיכאלי: ניקח את עצמנו ככנסת, ממתי כנסת יושבת ובוחנת את עצמה, חוץ מבחירות שיש פעם בשלוש שנים, פעם בארבע שנים.

אברהם מיכאלי: הכנסת יודעת לעשות את תפקידה?

אברהם מיכאלי: חברי הכנסת פועלים בצורה נשכנית, כך אני קורא לזה, כלפי משרדי הממשלה, ומבצעים את תפקידנו כמו שצריך?

אברהם מיכאלי: לכן כל הדיונים האלה הם דיונים של הוצאת קיטור והוצאת הכעס על האסון שקרה.

אברהם מיכאלי: השאלה היא, מה עושים מחר בבוקר בצורה יעילה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, אתה מוותר על זכות הדיבור?

ג'מאל זחאלקה: תרשה לי רק הערה אחת.

ג'מאל זחאלקה: יצא לי במקרה לדבר עם מר שמעון רומח, נציב שירות הכבאות, זה היה בנושא מכבי האש באום אל פאחם, שהיתה שם בעיה.

ג'מאל זחאלקה: הוא עבד בצורה רצינית מאוד, אני חייב לצין, אבל הוא אמר לי כבר אז, ואני חייב לציין זאת היום, שיש בעיה קשה בפריסה הארצית של מערך הכבאות, ויש בעיה בנושא הזה במיוחד ביישובים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהדברים האלה חשובים, כי בהערכה, אי-אפשר לדעת במאה אחוז, אבל הגיוני לחשוב שאם היה מכבי אש בעוספיא – כך אומרים בערבית ספרותית, במדוברת: עספיא.

ג'מאל זחאלקה: היה איזה ויכוח בנושא הזה – ובדלית אל כרמל, היה אפשר למנוע את התפשטות האש בצורה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להקים ועדת חקירה, אבל אני כבר אומר שחשיבות ועדת החקירה היא לא לחקור מה שהיה, אלא המוכנות למצבי חירום, ולא רק שריפה.

ג'מאל זחאלקה: מה עם ההיערכות לרעידת אדמה?

ג'מאל זחאלקה: מה עם העבודה של ועדה בכנסת שעבדה שנה וחצי או שנתיים, ישיבה שבועית, עם כל המומחים שבארץ, הוציאה מסקנות, ואנחנו לא רואים תוצאות לעבודה הזאת?

ג'מאל זחאלקה: הרי זה אסון.

ג'מאל זחאלקה: צריך להיערך, אני לא חושב שצריך להיכנס לאטרף, חבר הכנסת מיכאלי, אבל אי-אפשר, אלא לעשות את הדבר המתאים.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך להיערך לשלג באילת, אבל צריך להיערך לשריפה בדליה ועוספיא, בטירת הכרמל ובמקומות אחרים.

ג'מאל זחאלקה: זה ההיגיון.

ג'מאל זחאלקה: צריך להיערך לשריפה בעיר שיש בה בניינים של 20 קומות ו-30 קומות, לטפל בה.

ג'מאל זחאלקה: איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: צריך להפעיל קומונסנס.

ג'מאל זחאלקה: כשהיתה הצפה ענקית באיילון, בחורף לפני 15 שנים, אני חושב, כולם אמרו שלא עשו את הכביש כמו שצריך ואת הניקוז באיילון כמו שצריך.

ג'מאל זחאלקה: אמרו האחראים על הכביש: עשינו חישוב שדבר כזה יכול לקרות בכל 50 שנה, נסגור את הכביש יום-יומיים ולא יקרה כלום.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע מה, זה הגיוני.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם אתה עושה חלוקת משאבים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לעשות את זה בצורה מושכלת.

ג'מאל זחאלקה: מה שצריך היום וחייבים, זה היערכות מושכלת.

ג'מאל זחאלקה: במקומות שמועדים לפורענות צריך להיות מוכנים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לצאת מהעניין הזה כך שנהיה מוכנים לבעיות הבאות, ורעידת אדמה אנחנו אומרים אחרי שנה וחצי של ועדת חקירה בכנסת, זו המסקנה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: רבותי, לפני שאני ניגש לסיכום, יושבת כאן נציגת משרד האוצר, קרן טרנר, שהיא מלווה את הנושא של הכבאות הרבה שנים - - -

קרן טרנר: שנה וחצי.

דוד אזולאי: אני חושב על תקופה, אבל אם את אומרת שנה וחצי, ודאי שאת יודעת יותר טוב.

דוד אזולאי: מה שאני רוצה לשאול זה שני דברים.

דוד אזולאי: דבר ראשון, במסגרת הפעולה של כיבוי שריפה באסון בהר הכרמל, הרשויות, איגודי הערים, איגודי הכבאות, הוציאו הרבה כסף.

דוד אזולאי: האם אתם הולכים כרגע לפצות אותם מיידית על ההוצאות האלה?

דוד אזולאי: זה דבר אחד.

דוד אזולאי: האם זה כרוך בביורוקרטיה או שאתם מתכוונים לשחרר חסמים ולהעביר את הכספים מיידית לאותם אנשים שהוציאו את הכסף הזה בפועל?

דוד אזולאי: הם לא חיכו לאף אחד.

דוד אזולאי: שירותי הכבאות שיצאו, הם הוציאו את הכסף הזה, צריך להעביר להם את זה מייד.

דוד אזולאי: הדבר השני, אנחנו מדברים פה על כל מיני רפורמות וכל מיני שינויים שאמורים להתרחש במערך הכבאות.

דוד אזולאי: מה יהיה עד שזה יקרה?

דוד אזולאי: מה יקרה עם אותם איגודים שקיימים היום?

דוד אזולאי: האם הולכים להמשיך לייבש אותם או שאתם מתכוונים להמשיך לשחרר את התקציבים עד שיחוקק החוק, עד שתוקם רשות ארצית או כל גורם אחר שיהיה?

דוד אזולאי: אלה שני הדברים.

שלי יחימוביץ': אדוני, אפשר להוסיף עוד שאלה ברשותך.

דוד אזולאי: בבקשה.

שלי יחימוביץ': שאלה אחת.

שלי יחימוביץ': עד עכשיו, אמר כאן יואב גדסי, כל הדיבורים, כל תזכירי החוק, כל הישיבות הם בלי איזה גורם, שהוא כאילו חסר חשיבות – הכבאים.

שלי יחימוביץ': הרי יש גוף אחד שהוא מקצועי והוא מבין בכיבוי, וזה לא האוצר, אלה הכבאים.

שלי יחימוביץ': האם בכוונתכם לשתף מעכשיו נציגות מקצועית של הכבאים בכל דיון על תזכיר חוק, על רפורמה, או איך שלא תקראו לזה.

שלי יחימוביץ': זה דבר אחד.

שלי יחימוביץ': ודבר נוסף, ב"אולפן שישי" בערוץ 2 הראה אמנון אברמוביץ מסמך שנשלח מלשכת ראש הממשלה – אני טועה, זה היה במקום אחר, סליחה.

שלי יחימוביץ': אני מנסה להקפיד על קרדיטים וטועה.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, הראו מסמך שנשלח מלשכת ראש הממשלה, מאיל גבאי, שהוצא מלשכת ראש הממשלה במחווה די פתטית לטעמי, כדי להראות כמה הם היו אחראים ודאגו מראש, ובמסמך שהם מעבירים אליכם, לאוצר, הם שואלים מה דעתכם על מטוסי או מסוקי כיבוי, ויש שם שרבוט שלך, קרן טרנר, שבו תועדת כשאת כותבת משפט, בואו נעביר את זה לרומח, נשאל מה דעתו.

קרן טרנר: המכתב היה ממוען לרומח, אנחנו היינו בנמענים נוספים, והעברנו לו.

שלי יחימוביץ': אחד הדברים שבהם מראה לשכת ראש הממשלה כמה היא פעלה זה זה שהיא שלחה מכתב לפני ארבעה חודשים ולא קיבלה תשובה בדואר.

שלי יחימוביץ': יכול להיות שמשום שמפריטים גם את הדואר לא קיבלו תשובות.

שלי יחימוביץ': בכל זאת, האם נעשה משהו רציני מעבר למכתב הזה ולשרבוט עליו בעניין הספציפי הזה?

שלי יחימוביץ': את יכולה לספר לנו?

דוד אזולאי: קרן טרנר, בבקשה קצר, כמו שאת יודעת לעשות.

קרן טרנר: הפערים בין האיגודים, הפערים בפריסה הארצית והיעדר ראייה ארצית ועוד נושאים כואבים במוכנות מערך הכבאות הם נושאים ידועים כבר לא מעט שנים.

קרן טרנר: הכסף באמת זה לא כסף של משרד האוצר, זה לא כסף של אבא של אף אחד, זה כסף של הציבור.

קרן טרנר: מבחינת האחריות כלפי הציבור, אני חושבת שההחלטה מיולי האחרון היא החלטה אחראית, היא לוקחת 100 מיליון שקל, ולא מתנה אותם, לפערים מיידים בציוד בעיקר, וקצת בכוח-אדם.

ג'מאל זחאלקה: כמה האוצר נותן?

מירי רגב: זה לא 100 מיליון.

מירי רגב: חבר'ה, צריך להגיד את האמת, זה 40 מיליון מהאוצר, והשאר מהרשויות המקומיות שאין להן.

שלי יחימוביץ': 30 מיליון ממשרד הפנים, 30 מיליון מהשלטון המקומי.

קרן טרנר: כיוון שאני תקצבתי - - -

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים לשמוע ממך.

קרן טרנר: ה-100 מיליון האלה מגדילים באופן משמעותי את תקציב הכבאות בשנים האחרונות.

קרן טרנר: בשנים האחרונות, גם בממשלות קודמות, תקציב הפיתוח היה - - -

ג'מאל זחאלקה: נשאלה שאלה, כמה האוצר נתן מזה.

קרן טרנר: אני מבינה שנשאלה שאלה, אבל אני באמצע משפט, עוד שנייה אני מסיימת.

שלי יחימוביץ': 40 מיליון, השר דיבר על זה קודם.

ג'מאל זחאלקה: שמעתי אותו.

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש ממנה לקצר, וכל אחד עם הערת הביניים שלו.

דוד אזולאי: תאפשרו לה לסיים.

דוד אזולאי: בבקשה.

קרן טרנר: התקציב הזה לא סוגר את הפער, אבל הוא מקדם אותנו באופן מאוד משמעותי לסגירת הפערים בהצטיידות, והוא גם נותן פתרון יסודי לעניין, לא משאיר את זה לממשלות הבאות, לא משאיר לאיזו שאלה, לא רק מסתפק במתן תקציבים וגלגול תפוח אדמה לוהט, אלא גם מטפל בסוגיה, שגם אמורה לעניין את הציבור, האם מערך הכבאות שלו הולך לעבור שינוי משמעותי, כך שיהיה מוכן למערך חירום.

קרן טרנר: לא פעם מצטטים את המשפט של שר האוצר מאחד הדיונים.

קרן טרנר: העובדה היא שההחלטה האחרונה מיולי תואמה עם שר האוצר, היתה על דעתו והוא הצביע בעד ההחלטה הזאת.

קרן טרנר: נכון שהיו דיונים, ואפשר לצטט מישהו אחר בדיון על איזה עניין.

קרן טרנר: העובדה היא שבקדנציה שלו תקציב הפיתוח לכבאות כמעט הוכפל פי עשרה, וניתן לוח-זמנים לרפורמה.

יואב גדסי: 20 כבאים ב-2010, זה מספיק?

קרן טרנר: לעניין כוח-האדם בכבאות, אנחנו יודעים שיש פערים.

קרן טרנר: ב-2009 סגרנו את הפערים לעניין כבאי אחד במשמרת.

יואב גדסי: לא במשמרת, בתחנה.

קריאה: כבאי אחד במשמרת, צריכים להיות שישה במשמרת.

מירי רגב: עם כל הכבוד, צריך מישהו קצת יותר בכיר מהאוצר שהיה מדבר על דברים יותר מערכתיים.

מירי רגב: יש לי כבוד גדול לקרן טרנר, אבל היא מסוגלת - - -

יואב גדסי: האוצר מבין כמה כבאים צריכים להיות במשמרת?

שלי יחימוביץ': אתה לא יודע שהאוצר מבין בכיבוי יותר משירותי הכבאות?

שלי יחימוביץ': מבין בחינוך יותר ממשרד החינוך?

מירי רגב: פקידי האוצר מגיעים לדיון, וזה לא מעניין אותם.

מירי רגב: כל דבר עובר לידם.

אמנון כהן: שני כבאים במשמרת, זה הפתרון שלהם?

אמנון כהן: הם פתרו את הבעיה.

קריאות: - - -

דוד אזולאי: אמנון.

דוד אזולאי: רבותי, תאפשרו.

קרן טרנר: רומח, מה?

אמנון אמיר: מה, מה קרה?

אמנון אמיר: אסור להתבטא?

אמנון אמיר: מה קרה?

קרן טרנר: אם יש לך משהו להגיד - - -

אמנון אמיר: אני אמרתי.

אמנון אמיר: זה שאת פתאום מומחית לכבאות ואומרת: פתרנו את הבעיה של כבאי אחד במשמרת, ועכשיו יש שנים, גם ארבעה לא מספיקים.

אמנון אמיר: אז אל תגידי לי "מה".

דוד אזולאי: אמנון אמיר.

קרן טרנר: אבל אני לא  - - -

אמנון אמיר: אל תגידי לשמעון רומח, "מה".

דוד אזולאי: אמנון אמיר, אני מבקש ממך, מספיק עם הצעקות האלה, לא מקובל עלי.

אמנון אמיר: זו ממש חוצפה.

דוד אזולאי: לא מקובל עלי.

אמנון אמיר: סליחה.

קרן טרנר: אתה אומר דברים שאני לא אומרת, ומייחס ל - - -

יואב גדסי: בכל ירוחם יש כבאי אחד בתחנה, במצפה כבאי בתחנה.

יואב גדסי: בזה פתרו את הבעיות.

דוד אזולאי: קרן היא נציגה - - -

יואב גדסי: שני כבאים בתחנה, לא במשמרת.

דוד אזולאי: יואב גדסי.

דוד אזולאי: יואב גדסי.

מירי רגב: דוד אזולאי, אולי תסכם את הדיון.

דוד אזולאי: רבותי.

יואב גדסי: נראה אותך מכבה שריפה בדירה עם שני אנשים.

דוד אזולאי: יואב גדסי.

קריאה: אין לנו קסדות.

דוד אזולאי: רבותי, אתם לא רוצים לשמוע את קרן טרנר, אין בעיה, אנחנו נסגור את הדיון.

ויקטור חזיזה: עדיף לא לשמוע את קרן טרנר, אני אומר לך בכנות.

דוד אזולאי: בבקשה, קרן.

קרן טרנר: חשבתי שהוא מנהל את הדיון.

דוד אזולאי: סליחה, נו.

ויקטור חזיזה: אני יוצא מפה- - -

דוד אזולאי: וקיטור חזיזה, אני מבקש.

ויקטור חזיזה: אני יוצא בכדי לא לשמוע.

קרן טרנר: אתם חושבים שזה הפתרון הקל, שפקידי האוצר הם אלה שהחליטו על המצב הזה.

קרן טרנר: זה מצב שהוא שנים, ואלה היקפי תקציב שהם לא לפקיד זה או אחר.

שלי יחימוביץ': זה גם לא קרן טרנר, זה שר האוצר.

דוד אזולאי: זה מה שרציתי להגיד.

מירי רגב: לכן אמרתי שהיא לא צריכה - - -

דוד אזולאי: רבותי, אתם כאן מכוונים את האש שלכם לקרן טרנר.

איתן כבל: זה כמו הטלר בבנק, למה הוא לא נותן את ההלוואה.

מירי רגב: אמרנו ש - - -

דוד אזולאי: היא מבצעת את המדיניות של שר האוצר.

קרן טרנר: שר האוצר הנוכחי הוא דווקא זה שכן נתן.

יואב גדסי: ניתן לו אות יקיר הכבאות...

דוד אזולאי: יואב גדסי, תעזרו לי לסכם את הדיון הזה.

דוד אזולאי: אני רוצה לסיים.

קרן טרנר: ה-100 מיליון שקלים מורכבים מ-70 מיליון שקלים מהמדינה, ו-30 מיליון מאצ'ינג, זו אחת הבעיות עם האיגודים.

קרן טרנר: ה-70 מיליון מורכבים מ-40 מיליון ממשרד האוצר ו-30 מיליון ממשרד הפנים, על כסף תוספתי שקיבל משרד הפנים.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: שאלה אחת לנציג המשרד לביטחון פנים, בלא כלום אי-אפשר.

דוד אזולאי: אדוני, אני בכל זאת רוצה לשאול שאלה.

דוד אזולאי: באיזו שעה הוכרז על אירוע אסון המוני והשר לביטחון פנים או המשרד לביטחון פנים לקחו את הפיקוד?

שמעון בוחבוט: אני מציע שנציג המשטרה יגיד לך בדיוק אם אתה רוצה את הסדר הכרונולוגי.

זאב צוק רם: לא הוכרז אירוע אסון המוני.

ג'מאל זחאלקה: ביבי נתניהו אמר שזה אסון לאומי, זו רטוריקה.

דוד אזולאי: חבל שהטרחתם את עצמכם לכאן.

יהודית פסטרנק: אני רק מבקשת להוסיף עוד מלה.

דוד אזולאי: בשם מי את מדברת?

יהודית פסטרנק: בשם הקרן הקיימת לישראל.

דוד אזולאי: בבקשה, משפט קצר.

יהודית פסטרנק: אני אגיד כמה משפטים מאוד קצרים.

יהודית פסטרנק: אני מבקשת לציין את הקרן הקיימת לישראל ואת העובדים שלה, שלקחו חלק מאוד פעיל בכיבוי השריפה בכרמל.

יהודית פסטרנק: עובדי הקרן הקיימת לישראל עבדו לילות כימים, הגיעו לכל נתיב, לכל שביל ביערות, מצוידים במיטב הכבאיות, במיטב המטפים ובמיטב האביזרים, חלק מהזמן הם גם סיפקו אביזרים לגורמים השונים שהיו צריכים, את המפות של השטח בימים הראשונים סיפקה הקרן הקיימת.

יהודית פסטרנק: יושב-ראש הקרן הקיימת לישראל הורה לכל עובדי הקרן הקיימת מכל המרחבים להתגייס ולהגיע לכיבוי השריפות וכך נעשה.

דוד אזולאי: תודה.

יהודית פסטרנק: עוד משפט.

יהודית פסטרנק: קרן הקיימת לישראל הפיקה לקחים מהשריפות שהיו במלחמת לבנון השנייה, היא רכשה כ-20 כבאיות חדשות, כבאיות שטח, רכבי שטח, שהגיעו והיו כאן בשריפה.

דוד אזולאי: תודה.

יהודית פסטרנק: עוד שני משפטים.

דוד אזולאי: אני מבקש.

קריאה: אל תשכחי להגיד שזאת תרומה.

יהודית פסטרנק: נכון, הקרן הקיימת מתרימה וחלק מהתקציב שלה הוא אכן מתרומות.

יהודית פסטרנק: הקרן הקיימת לישראל אינה מחויבת חייבת, לפי הדין, לכבות שריפות.

יהודית פסטרנק: למרות זאת היא עוסקת בשריפות, מקיימת דיונים רבים, כולל הגורמים הרלוונטיים בממשלה, היה דיון בקרן הקיימת לפני כשלושה חודשים.

יהודית פסטרנק: צריך לזכור בסופו של יום, שהשריפות בארץ הן לא מעשה של טבע, אלא מעשה ידי אדם, בין הצתה, בין רשלנות, וחלק של אמצעי הפקת הלקחים זה גם להגביר את האכיפה מבחינת חקירת נסיבות השריפה והענשת העבריינים.

דוד אזולאי: תודה רבה, אני מודה לך.

דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

דוד אזולאי: הוועדה משגרת תנחומים למשפחות ששכלו את יקיריהן, הוועדה משגרת ברכת רפואה שלמה לפצוע שנותר, הוועדה תמשיך ותעקוב בדיונים, כולל חקיקה וכולל כל נושא שיגיע לוועדה.

דוד אזולאי: הוועדה, אף-על-פי ששאלה שאלות, לצערי הרב לא קיבלנו תשובות בכל מה שקשור למשרד לביטחון פנים.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לממשלה להעביר הוצאות שהוציאו האיגודים והרשויות באסון הכרמל.

דוד אזולאי: הוועדה מאמצת את החלטת ועדת הכספים לא לאשר את תקציב משרד הפנים עד להסדרת תקציב הכבאות.

דוד אזולאי: הוועדה פונה ומבקשת שכל רפורמה, כל שינוי שאמור להתבצע, יהיה מחויב לשמוע את מפקדי השירות, שהם הראשונים לכל אירוע.

דוד אזולאי: מצדי שיקום צוות חשיבה בשיתוף פעולה עם הכבאים.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שיקיימו דיונים מבלי הגורמים המקצועיים, שהם יושבי-ראש האיגודים, נציבות שירותי הכבאות ומפקדי השירות.

דוד אזולאי: הוועדה דורשת שמבקר המדינה יבדוק את אסון השריפה בכרמל.

שלי יחימוביץ': וארגון העובדים.

יואב גדסי: וארגון הכבאים.

מירי רגב: ארגון הכבאים וארגון העובדים.

יואב גדסי: הוא אמר "מפקדים", לא ארגון העובדים.

דוד אזולאי: סליחה, טעיתי.

דוד אזולאי: טעיתי, סליחה.

דוד אזולאי: רבותי.

יואב גדסי: ארגון הכבאים.

דוד אזולאי: כל רפורמה, כל שינוי, מחויב לשמוע את מפקדי השירות, שהם הראשונים לכל אירוע, וכן צוות חשיבה בשיתוף פעולה עם הכבאים וארגון הכבאים.

דוד אזולאי: בסדר?

דוד אזולאי: ברור לי.

דוד אזולאי: יש לך ספק בעניין?

דוד אזולאי: אני ממשיך.

דוד אזולאי: הוועדה דורשת שמבקר המדינה יבדוק את אסון השריפה בכרמל, או לחילופין, שתקום ועדת בדיקה שתבדוק את כל האירוע החל מרגע שנתקבלה ההודעה ועד לסיום האסון הנורא הזה.

דוד אזולאי: אני ממליץ, ואני חושב שחברי פה יצטרפו להמלצה הזאת – מה שעלול לקרות כרגע, שיחליטו לעשות כל שינוי או רה-ארגון במערך הכבאות, ויש דיבורים שמערך הכבאות יעבור או לפיקוד העורף, או לרשות ממלכתית, או למשרד לביטחון פנים – אנחנו מבקשים שכל גורם שיקבל את שירותי הכבאות, שגם הוא יעסוק בקבלת ההחלטות לגבי השינוי הארגוני של מערך הכבאות במדינת ישראל.

דב חנין: ושזה ייעשה בהידברות עם הכבאים, אדוני.

דוד אזולאי: רק בהידברות עם הכבאים.

דוד אזולאי: אני מקבל את ההערה.

דוד אזולאי: מקובל עלי.

דוד אזולאי: הדבר האחרון.

דוד אזולאי: הוועדה דורשת – זה נשמע כאן בחלל האוויר מפי הרבה דוברים כאן – בדיקה של מותם של אותם 43 הרוגים, וכאן לא קיבלנו תשובות משום גורם איך קרה לנו אסון  ש-43 הרוגים הלכו, ויושבים כאן נציגים שאף אחד לא ידע לתת מענה, כאשר התשובה היא: הנושא ייבדק פנימית ואחר-כך נראה.

דוד אזולאי: רבותי, יש עוד הערות להוסיף?

דוד אזולאי: אני מודה לכם.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם.

דוד אזולאי: הישיבה נעולה.