הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 35, 2010-11-29 09:00

יעקב כץ: ברשותכם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים.

יעקב כץ: בנושא של היום דנו רבות והוא צרכי כוח האדם בענף החקלאות.

יעקב כץ: בנושא זה היו לנו פגישות רבות שהתקיימו כאן בוועדה.

יעקב כץ: אמרתי פעמים רבות בוועדה, אני שנתיים בתפקיד, אני לא יודע מה קידמנו בפועל כי את ההסכם אין להשיב, כמו שכתוב במגילת אסתר שהאיגרת נשלחה, ההסכם נחתם והמדרג הולך ופוחת לכאורה.

יעקב כץ: אני לא יודע איך עוצרים אותו.

יעקב כץ: אני אומר את זה באופן האמיתי ואני מבקש שגם אתם שם באוצר תקשיבו לעניין הזה.

יעקב כץ: הכל מתחיל בהגדרת המטרה, אמרתי מתחילת הדרך שלדעתי המטרה הייתה צריכה להיות איך שומרים על החקלאות בישראל.

יעקב כץ: היה צריך לשבת עם החבר'ה החקלאים ולבדוק איך שומרים על החקלאים, איך מגדילים את ההכנסה הכספית מהעבודה שלהם, איך דואגים שיותר ויותר קרקעות יושבו לידיה של הקרן קיימת לישראל, לידיים יהודיות.

יעקב כץ: הייתי פונה לחקלאים ואומר להם שאם הם מגישים תכנית שבה הם יכניסו לקופת המדינה מיליארד וחצי דולר,  הייתי אומר להם שאני רוצה שיכניסו שני מיליארד דולר ושואל מה אתם מבקשים שנעזור לכם.

יעקב כץ: לצערי, הכל נעשה הפוך, הגדרת היעדים השתבשה בגלל סיבות כאלה ואחרות ואני לא יודע מי אשם בדבר הזה אבל במקום להגדיר את היעד איך עוזרים לחקלאות, איך עוזרים למדינה, איך שומרים על הקרקעות, איך דואגים לאנשים שנשלחו דרומה, צפונה, מערבה ומזרחה כדי לשמור ולשמר את ארצנו, איך דואגים לכך שהחקלאים שהם מיטב בנינו וילדינו ירגישו טוב ושיקלטו עוד משפחות.

יעקב כץ: במקום זה הציבו יעדים אחרים.

יעקב כץ: היעד שהציבו הוא איך מורידים את מספר העובדים מתאילנד.

יעקב כץ: מזה כשנתיים אנחנו מתעסקים באיך משפחות יקלטו ידיים שסייעו להם, הצלחנו לבנות מערכת חקלאית כל כך יפה וכך ענפה ופורחת.

יעקב כץ: התחושה שלי מהמערכת, כל המערכת במקום להציב את היעדים של מדינת ישראל, הציונות, הלאומיות והבריאות, עוסקים רק איך לשבש לחקלאים את החיים.

יעקב כץ: תקשיבו טוב, איך לשבש לחקלאים את החיים.

יעקב כץ: ישבתי עם אייל גבאי מספר פעמים, הוא אמר לי "החקלאים הם מיליארדרים, הם הולכים עם שעוני רולקס, הם המיליארדרים של המדינה".

יעקב כץ: הכל הפוך על הפוך.

יעקב כץ: אני איני יודע איפה אני בא ואיפה אני נמצא.

יעקב כץ: ערכתי סיורים, בדקנו, לקחנו את יושב ראש הכנסת, קטפנו יחד, מה לא עשינו כדי להעמיד את היעדים בצורה הפוכה.

יעקב כץ: כשאני רואה חקלאי, עמית סדן  מהאוצר, אתה יחידי פה חוץ מישראל חסון שהוא לא נציג הממשלה, נציג הכנסת, נציג הקואליציה לשעבר, גברת יהודית כרמי ואחרים, הוא נציג הכנסת ואולי יהיה נציג הממשלה, הוא איש רב פעלים.

יעקב כץ: היעד היה צריך להיות בדיוק הפוך.

יעקב כץ: היעד צריך להיות איך אנחנו מסייעים לכם, איך אנחנו עוזרים לכם, איך אנחנו דורשים מכם יותר, איפה אנחנו יכולים לסייע לכם.

יעקב כץ: הכל הפוך על הפוך והראש שלי לא קולט.

יעקב כץ: בינתיים כשמדברים על הורדת 2,000 תאילנדים נכנסים לנו מהצד 15,000 או 20,000 מסתננים, 700 בכל שבוע.

יעקב כץ: במקום לעזור ולסתום פה מוציאים שם את כל המרץ שוכחים את הכאן.

יעקב כץ: אתמול ראש הממשלה רץ בעניין המסתננים, אבל לא יעזור לו כי ימשיכו להגיע כי כולם נמשכים לארץ הקודש.

יעקב כץ: הקדושה של ארץ ישראל מושכת את כולם, היופי של ארץ ישראל, תל אביב היפה, כל העולם רוצה להגיע אלינו.

יעקב כץ: 200,000, 300,000 שני מיליון ואנחנו נחזור לגור באירופה משאת נפשנו ונחייה שם ברווחה ובאהבה כמו שחיינו 2,000 שנה.

יעקב כץ: הדבר הזה לא יכול להיות.

יעקב כץ: קיבלתי את הדוח של מרכז המידע והמחקר של הכנסת שכתב דוקטור גלעד נתן שכולם מכירים.

יעקב כץ: אני לא יודע איך אתה מעביר כלפי מעלה את הבקשה שלי, בקשה שנמשכת כבר הרבה זמן.

יעקב כץ: איך אנחנו יושבים היום ועוצרים את ההסכם שנעשה על מדרג היורד של התאילנדים.

יעקב כץ: בנינו מערכת כזאת שהחקלאות הישראלית זקוקה לידיים האלה.

יעקב כץ: למרות המיכון, למרות הטכנולוגיה, למרות הבקשה שכותב לי מרכז המידע והמחקר שאנחנו מצטרפים ישראלים לעבודה, הוא ראה שהישראלים מסיבתם או שלא מסיבתם לא נקלטים כולם בעבודה הזאת.

יעקב כץ: התאילנדים מגיעים והולכים הם לא מתחתנים כאן, הם עוזבים אחרי חמש שנים, אני מדבר על רובם ולא על אחוזים קטנים שנשארים כאן.

יעקב כץ: התאילנדים הם הקבוצה היחידה שרובה ככולה עוזבת אחרי חמש שנים.

יעקב כץ: הם עוזבים עשירים למקום מוצאם, הם שמחים בעבודתם ואנחנו שמחים איתם.

יעקב כץ: אולי במקום לחשב איך אנחנו מורידים ל- 18,000.

יעקב כץ: אני יודע שזו החלטה ממשלתית ולא תלויה בי לצערי הרב, ושכולם חתמו על ההסכמים המטופשים האלה כולל אבשלום (אבו) וילן.

יעקב כץ: היה צריך לחשוב לשבת עם החבורה של החקלאים, נציגות שלהם על כל מרחביה ולהגיד להם בואו תגידו לנו איך במקום מיליארד וחצי אתם מכניסים שניים וחצי מיליארד.

יעקב כץ: אם לצורך העניין צריך 26,000 תאילנדים צריכים 30,000 אז נביא 30,000 תאילנדים.

יעקב כץ: ביג דיל עוד 4,000 תאילנדים כדי שיצילו את החקלאות.

יעקב כץ: החקלאים ירגישו טוב ולא ישבו כאן בוועדה אלא יעבדו, נמאס לראות אותם כל היום בוכים ומדברים "ברחנים ברחנים, לקחו לי שלושה, הורידו לי מהמספר, אני עומד עם הפירות והירקות, אני בוכה, סיימתי עכשיו מילואים, חזרתי עכשיו מהשייטת, הפירות נרקבים על העצים".

יעקב כץ: אי אפשר לשמוע את זה.

יעקב כץ: כשאתה יושב עם נציגי הממשלה אתה מדבר עם הקירות והאבנים.

יעקב כץ: זה פשוט לא נקלט הדבר הזה.

יעקב כץ: אני מבקש שה' ייתן לי כוח, ולו רק לזה הייתי מוכן להיות ראש ממשלה לשבוע אחד בלבד.

יעקב כץ: אני קורא לחקלאים ואומר להם שהם הבכירים והאהובים ביותר במדינה, בואו תגידו ואני מוביל בחוק שלא ניתן לשנות את זה.

יעקב כץ: הכל כדי להפריח שוב את החקלאות בארץ הזאת.

יעקב כץ: להפריח את המדינה.

ישראל חסון: ראשית תודה רבה.

ישראל חסון: אני בקשתי את וועדת החקירה הפרלמנטארית הזאת משום העדר ההיגיון בכל תהליך קבלת ההחלטה.

ישראל חסון: אני זוכר שקיבלו את ההחלטה הזאת בוועדת הכלכלה בנוגע למדרג היורד, היה לנו ריב עם החקלאים.

ישראל חסון: אני ביקשתי ממשרד החקלאות שיעשו דבר מאוד פשוט.

ישראל חסון: אמרתי "תאר לעצמך שהיינו קוראים כללים לפני המצאת הגלגל על איך ייסע האוטו".

ישראל חסון: אני לא יודע אם יש עדיין פיתוח טכנולוגי או אין פיתוח טכנולוגי.

ישראל חסון: אבל מי שמקצה את מספר הפועלים הוא משרד החקלאות.

ישראל חסון: מי שקובע את התקן הוא משרד החקלאות.

ישראל חסון: אני טועה?

יעקב כץ: המדינה קבעה את המכסה.

ישראל חסון: הקריטריונים לחקלאי הם הקריטריונים של משרד החקלאות.

ישראל חסון: מול הקריטריונים האלה שמשרד החקלאות יגיד איזה פיתוח טכנולוגי יודע לקצץ איזה מספר.

ישראל חסון: אם הוא לא יודע אז קודם כל לא להוריד את זה.

ישראל חסון: בואו נעבוד רגע בהיגיון - - -

יעקב כץ: אבל אין היגיון.

ישראל חסון: אנחנו לא בפוזיציה של לקטר, אנחנו בפוזיציה של להחליט ולהחליט מה אנחנו רוצים לעשות.

ישראל חסון: אני אישית אומר שלטעמי, דעתי האישית, או להביא לפה עכשיו את כל הגורמים שיבואו ויגידו אם הם מוכנים לאיזו נוסחה חדשה מוסכמת, נוסחה חדשה מוסכמת שהולכת בכל מכלול התעסוקה, גם במספר וגם בסוגיה של מס מעסיקים.

ישראל חסון: הקנס הזה שניתן הוא קנס.

ישראל חסון: אם אתה בא וחוסם את המכסה ואם האנשים עומדים בפחות מהמכסה אז למה אנחנו מטילים את הקנס הזה.

ישראל חסון: בואו נשאיר את הקנס על חריגה, לא נפעיל אותו על הנורמה.

ישראל חסון: אני חושב שאנחנו צריכים להביא אותם לפה לדיון אינטנסיבי ולהגיד להם רבותיי זה מה שאנחנו רוצים.

ישראל חסון: אני לא צוחק.

ישראל חסון: אפשר להניח הצעת חוק ואפשר לגמור את ההתדיינות הזאת מול הממשלה בשבועיים עבודה.

ישראל חסון: בואו ניכנס לשבועיים עבודה מולם, תביא לכאן את כל הגורמים.

ישראל חסון: ההגדרה שלך היא שאתה רוצה להגיע ל- 3 מיליארד ייצוא, בבקשה תגיד להם תנו לי את המפתח לזה.

ישראל חסון: בואו נבנה משוואה יצירתית.

יעקב כץ: כשאני ישבתי עם אייל גבאי, אני חייב לציין שהוא ישב אצלי בחדר הרבה שעות, הוא בדעה שהמטרה כרגע היא להוציא את העובדים הזרים, הוא אומר שהנושא של הקרקע לא מעניין אותו, החקלאים הם מיליארדרים הולכים עם רולקסים, כך הוא אמר.

יעקב כץ: אני מכיר את החקלאים, הם אהובי נפשי, הם שירתו איתי בצבא, יש לי בערבה ובמקומות אחרים חבר'ה שהיו יחד איתי, חבר'ה בגילאים שלנו שהיום הם סבים וסבתות, חבר'ה צעירים בגילאי 55, 64, הגילאים היפים ביותר אפילו שהם מסרו את נפשם.

יעקב כץ: לא רולקסים ולא כלום, חבר'ה עם ידיים מיובלות, עם אהבה ומסירות נפש למדינה.

יעקב כץ: במקום לאהוב אותם, לכבד אותם ולהעריך את מה שהם עשו בועטים בהם.

יעקב כץ: הם כל היום בוכים.

יעקב כץ: אני לא מבין את הדבר הזה.

יעקב כץ: אולי תעזור לי בזה ישראל חסון, אבל עוד מעט מכניסים אתכם לקואליציה ואולי בשביל נזיד עדשים תמכרו אותנו גם כן.

יעקב כץ: כך הולך בקואליציה.

ישראל חסון: בואו נהייה כבר עכשיו אופרטיביים ותביא אותם לפה, נשב איתם ונגיד להם מה אנחנו רוצים, אנחנו רוצים לעבד משוואה חדשה.

יעקב כץ: אני רוצה לבקש משלמה תירוש כי הוא עומד לסיים את תפקידו.

יעקב כץ: ראשית אנחנו רוצים להודות לך על השנים הטובות שעסקת באגרקסקו, אני מוכרח לציין שמאוד נהניתי מהסיור שערכתי איתו, צאו לסיור בהייטק החקלאי של מדינת ישראל, לראות את החקלאים, בחוות לראות את המשפחות הנהדרות שמסורות את הנפש על ארץ ישראל ומדינת ישראל, זה היה סיור מכונן כי הוא היה בתחילת הדרך שלי בוועדה כאן.

יעקב כץ: מאוד תחסר לנו.

יעקב כץ: אנחנו מברכים את המנהל הכללי החדש שנכנס במקומך שגם הוא יעשה ויצלח.

יעקב כץ: ה' יברך אותך ותצליח ותביא עוד הרבה פירות למדינה.

שלמה תירוש: ההסכם שהתאחדות חקלאי ישראל חתמה עם המדינה יחד עם משרד החקלאות ומשרד האוצר כל כולו היה מבוסס על דוח של הפרופסור צבי אקשטיין.

יעקב כץ: אין כאן נציגים מבנק ישראל?

שלמה תירוש: לצערי.

שלמה תירוש: אבל אני כבר אמרתי לו את הדברים.

יעקב כץ: והוא גם היה כאן כמה פעמים.

שלמה תירוש: לגבי הדוח שלו אני יכול לומר מילה עדינה שגוי.

יעקב כץ: תשאיר את זה כך ואל תגיד יותר.

שלמה תירוש: אם הוא אומר בדוח שהעסקת עובדים תאילנדים בישראל היא בממדים חסרי תקדים, חריגים בכל קנה מידה, בשיעור כפול עם שני סימני קריאה, מהמקובל בעולם המערבי ואף למעלה מזה, זה מה שהוא אומר בדוח שלו.

שלמה תירוש: אנחנו עשינו עבודה מאוד מסודרת שמבוססת על מחקר מסודר מכל העולם המערבי.

שלמה תירוש: מחקר ממש מסודר.

שלמה תירוש: מהנתונים שאנחנו העלינו אני אקריא "בהולנד 90% מהעובדים בחקלאות הם עובדים ממדינות אחרות" בהגדרה לא זרים בגלל שהם כאילו אזרחי השוק המשותף.

שלמה תירוש: אבל לצורך העניין הם מגיעים ממדינה כמו פולין מרמת חיים של 10,000 דולר לנפש למדינה כמו הולנד עם 38,000 דולר לנפש.

שלמה תירוש: ההולנדים לא עובדים בחקלאות אלא עובדים זרים.

שלמה תירוש: ההגדרה אם זה אזרח השוק המשותף או לא היא לא מעניינית.

שלמה תירוש: בארצות הברית 75% מהעובדים בחקלאות הם זרים, הם מקסיקנים.

שלמה תירוש: 75%.

שלמה תירוש: אפילו בירדן השכנה 46% הם מצרים.

שלמה תירוש: בארץ 31%.

שלמה תירוש: להגיד אמירה כל כך בוטה ועל סמך זה נעשה כל ההסכם.

שלמה תירוש: זה המוטיב להצעת החוק, זה היה המוטיב להחלטת הממשלה עוד בקדנציה של אהוד אולמרט, זה היה המוטיב של הצעת החוק שהגיש האוצר בחוק ההסדר שאמר לבטל תוך שלוש שנים את התאילנדים ולהגיע ל- 3,000 תאילנדים תוך שלוש שנים.

יעקב כץ: זה נשמע כמו בדיחה, כשאנחנו מדברים שבכל חודש נכנסים כ- 2,000 מסתננים.

גלעד נתן: בארצות הברית המקסיקנים הם מסתננים, רוצים קחו גם פה מסתננים.

קריאה: נכניס אותם דרך מצרים ותקרא להם מסתננים ושירשו להעסיק אותם.

שלמה תירוש: זה לא נכון, הם באים כעובדים זמניים, יש עובדים קבועים בסדר גודל של כ- 30% ועוד 45% עובדים זרים.

יעקב כץ: לשאול מה המטרה שלנו.

יעקב כץ: אני כרגע ראש הממשלה אני מכניס 6,000 עובדים שיעזבו אחרי שאני רואה איך זה מתקדם.

יעקב כץ: צריך לשבת ולבחון איתם מהם הצרכים שלהם, לא לפי המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה שחושב שהחקלאים הולכים עם רולקס.

שלמה תירוש: לכן אני אומר שכדי לפתוח דף חדש קודם כל צריך להכיר בעובדה שהדוח הזה פשוט הטעה את מקבלי ההחלטות במדינת ישראל, גם את האוצר - - -

יעקב כץ: צריך קודם כל לשבת מול הממשלה ולהחליט ראשית על עצירת תהליך המדרג היורד, צריך להפסיק אותו - - - איך מפסיקים את זה?

שלמה תירוש: אני רוצה להתייחס גם לנקודה הזאת.

שלמה תירוש: אדוני חבר הכנסת - - -

גלעד נתן: אף אחד לא יודע להגיד כמה עובדים צריך בישראל לחקלאות, אף אחד לא יודע כמה מגדלים היום, אף אחד לא יודע מי מגדל היום.

גלעד נתן: משנת 1995 לא סקרו את המשקים,  זה כמו שמס הכנסה יקבל דיווחים ולא יעשה ביקורות.

יעקב כץ: את הדבר הזה ניתן לברר.

שלמה תירוש: זה לא נכון.

שלמה תירוש: אני לא הולך לריב איתך וזו הפעם הראשונה שאני פוגש אותך.

שלמה תירוש: זו אמירה לא נכונה.

יעקב כץ: נכון שהצרכים של החקלאים לא מבוססים ולא ידועים.

שלמה תירוש: אני לא רוצה להתווכח, שיבדקו וזה מאה אחוז.

שלמה תירוש: יבדקו ואני מבטיח לך שהם יצטרכו כפול.

יעקב כץ: הוא כמרכז המידע והמחקר אומר שהוא צריך לתת איזו הצעה מחקרית של הכנסת שתהווה בסיס שעליה הממשלה צריכה להתבסס, הוא בא ובודק.

יעקב כץ: איזה גוף יאמר לי מה באמת הצרכים של החקלאות בישראל.

יעקב כץ: תנו תשובה לשאלה שלו.

שלמה תירוש: הנושא השני הוא שגם הכוונה בתחילת ההסכם הייתה שאם יהיה קיצוץ הקיצוץ יהיה על סמך התייעלות.

שלמה תירוש: כלומר הוא יתבסס על הכנסת מיכון חוסך כוח אדם, זו הייתה האמירה.

שלמה תירוש: וכמו שאמר חבר הכנסת ישראל חסון המשמעות היא באמת למדוד איזו מכונה נכנסה, באיזה ענף - - -

יעקב כץ: נכנסו מכונות?

שלמה תירוש: לא. אני חוזר ואומר שהן בהולנד והן בארצות הברית הן ביפן אין שום מכונה שיודעת לקטוף תפוז - - -

יעקב כץ: איזה מכונות כן נכנסו כתוצאה מהשקעה של 60% של החקלאים ו- 40% של המדינה.

יעקב כץ: יש מיכון שנכנס?

שלמה תירוש: נכנס מיכון אדיר בעיקר בתחום של מה שאנחנו קוראים גידולי אסיף.

יעקב כץ: זה כתוצאה מההסכם?

שלמה תירוש: חלק גדול גם מתוצאה של ההסכם, בוודאי.

שלמה תירוש: אבל לא זה מה שאנחנו עוסקים בו.

שלמה תירוש: חקלאות ישראל בכל מה שקשור למיכון היא המתקדמת בעולם.

שלמה תירוש: אין מכונה בעולם שאוספת - - -

יעקב כץ: את זה ראינו כשהיינו בערבה ובמקומות אחרים, אין מכונה שנכנסת לתוך החממה שמורידה את הפלפלים.

שלמה תירוש: אין מכונה כזאת.

שלמה תירוש: אין מכונה שיודעת לגזום את העץ, אין מכונה שיודעת לטפל בשיח, אין מכונה כזאת וזאת היא עבודת הכפיים.

יעקב כץ: יש משפחות ובנים ממשיכים שנכנסים פנימה והעסק הולך וגדל אז גם אם חסכנו באמצעות המיכון והוצאנו כמה פועלים אנחנו צריכים יותר פועלים בגלל הגידול.

גלעד נתן: יש פחות קרקע אתה מסתכל על הנתונים מלפני חמש עשרה.

שלמה תירוש: אבל הגידול הוא יותר אינטנסיבי.

שלמה תירוש: אנחנו מדברים על ידיים עובדות.

יעקב כץ: המציאות היא שיש כאן אנשים מאורגנים.

יעקב כץ: גלעד נתן אנחנו יושבים כאן כבר שנתיים בתוך עמי, מדובר באנשים מאורגנים, אידיאליסטיים, ציוניים, אוהבי הארץ.

יעקב כץ: הם אומרים שחסר להם.

שלמה תירוש: אתה מכיר מישהו שמחזיק תאילנדי שהוא לא מרוויח את השכר שלו?

שלמה תירוש: המשכורות שלהם לא בדיוק נמוכות.

יעקב כץ: הוא אמר שהוא רק רוצה לקטוף את הפרי.

שלמה תירוש: החקלאות ישראלית רוב רובה מבוססת, התחכום שלנו הוא על החקלאות האינטנסיבית.

שלמה תירוש: בעשרים השנה האחרונות גדלנו מ- 7.000 דונם מכוסים ל- 85,000 דונם מכוסים או ברשת או בחממות.

שלמה תירוש: המשמעות היא שכל החקלאות הפכה להיות חקלאות אינטנסיבית ולא אקסטנסיבית כמו באוסטרליה.

שלמה תירוש: בדוח הוא מציג השוואה לאוסטרליה.

שלמה תירוש: כל החקלאות האוסטרלית היא חקלאות פתוחה.

שלמה תירוש: כשחקלאות פתוחה היא ממוכנת.

שלמה תירוש: כל המיכון שנמצא באוסטרליה נמצא במדינת ישראל.

שלמה תירוש: אין מצב שלא.

שלמה תירוש: אם היו אומרים בדוח הזה באמת שיהיה קיצוץ בתאילנדים במקום שנכנסה מכונה אז מאה אחוז.

שלמה תירוש: אין על כך ויכוח.

יעקב כץ: יהודית כרמי אני רוצה לשאול תכליתית, ברור לי, לכולנו וגם לשר החקלאות שישבנו בישיבה של שדולת החקלאים השבוע, החבורה היא מאוד הגונה ואנחנו מכירים אותה, חבר'ה ממיטב בנינו, יש תחושה עם מועקה, אני לא יודע להסביר אותה, במקום שאנחנו נודה להם הם צריכים לזחול על גחונם כל שבוע, זה לא נורמלי.

יעקב כץ: נראה לי שמשהו כאן דפוק, עקום.

יעקב כץ: את מה שניתן לתקן מלמעלה נעזוב את זה ללמעלה, אבל אנחנו אנשים פשוטים, אנשים בינוניים ממוצעים, בואו נראה איך מסייעים להם.

יעקב כץ: השאלה הראשונה שאותי מעסיקה האם יש אפשרות חוקית לעצור את המדרג היורד?

יעקב כץ: שקודם כל נגיד לא יורדים מ- 26,000 למטה ומכאן נדבר למעלה.

יעקב כץ: אני רוצה לדעת ראשית אם זה אפשרי או לא?

יהודית כרמי: על זה אני לא יודעת לענות לך אם ניתן לעצור או לא.

יהודית כרמי: אני יודעת לענות לך שהצרכים בחקלאות הם 40,000, אני יודעת לענות לך שיש כן מיכון שחוסך כוח אדם.

יהודית כרמי: יש מיכון שכן חוסך.

יעקב כץ: אבל את מסכימה שיש עבודה שהמיכון לא יכול לעשות.

יהודית כרמי: נכון.

חיים חבלין: אם הצרכים הם 40,000 אז למה יש פחות?

יהודית כרמי: אני יכולה להגיד שיש לנו את המכסה שהממשלה קבעה והיא של 26,000, ואנחנו משרד החקלאות ממליץ כמה להקצות.

יהודית כרמי: גלעד נתן תיאר בצורה מדויקת איך אנחנו מקצים, איך אנחנו עושים את המדרגות, ועל פי זה אנחנו מקצים את העובדים.

יהודית כרמי: בגידולים שאנחנו יודעים שכן יש מיכון שחוסך בצורה משמעותית בכוח אדם, בגידולים האלה אנחנו מקטנים את מקדם ההקצאה.

יהודית כרמי: לדוגמה יש לנו את  גידולי גזר שמשתייך לגידולי שדה ואם יש לנו מכונה שיכולה לחסוך באופן משמעותי את כוח האדם אז בגזר אנחנו לאט לאט מפחיתים.

יעקב כץ: אין מחלוקת.

יעקב כץ: איפה שאין מחלוקת לא נריב.

יהודית כרמי: הראיה שלנו היא שבסוף יש את המכסה הממשלתית שאנחנו צריכים לעמוד בה כי אנחנו חתומים.

יהודית כרמי: ה- 18,900 הם יוקצו אך ורק לאיפה שצריך.

יעקב כץ: אני לא מדבר על החתימה עליה אנחנו מחויבים, אני מתייחס לצרכים.

יעקב כץ: את הרי נתקלת בהם ושומעת מה הצרכים שלהם ולא רק על מה את חתומה מצד הדין.

יעקב כץ: יש תורה שבכתב ויש תורה שבעל פה.

יעקב כץ: אומרים על התורה שלנו שהיא תורה קשה אז באו חכמנו ומצאו דרך להקל.

יעקב כץ: יש את התורה שבכתב, הנה יושבים כאן מהאוצר שהם יותר חרדים מהחרדים, כל הזמן אומרים "כזה ראה וקדש".

יעקב כץ: אני לא אומר כזה ראה וקדש, אנחנו מחפשים פתרונות לא לפי מה שכתוב אלא לפי הצרכים.

יעקב כץ: עם הצרכים שאומרים כאן האנשים את מסכימה?

יהודית כרמי: הצרכים הם 40,000 - - -

יעקב כץ: יש הסכמה שהיה שנמשיך במדרג היורד אנחנו עלולים להיתקל בבעיה שבמקום שהמיכון לא עוזר לא יהיו בעצם ידיים עובדות?

יהודית כרמי: לא. כי אנחנו כן נקצה את העובדים לגידולים שבהם אין לנו.

יהודית כרמי: יהיה קיצוץ אבל בגידולים בהם יש בעצם מיכון מלא הם כבר לא יקבלו את ההקצאה.

יעקב כץ: אם יתברר שנשב אחד לאחד, שנוספו משפחות מאז חתימת ההסכם, ההסכם היה לפני כחמש שנים?

יעקב כץ: הוא נחתם ב- 12 במאי 2009.

יעקב כץ: מי גברתי?

קריאה: אני מהאוצר.

יעקב כץ: זה מה שחשבתי.

יעקב כץ: אני נמצא כאן כדי לפתור ולא כדי שלכם  יהיה לדווח שעברתם את המכשול שנקרא יעקב  כץ בהצלחה.

יעקב כץ: לא זאת הבעיה שלנו כרגע.

יעקב כץ: אני ממשיך, אם יתברר כשנשב שלושתנו כמו שישבנו בנושא ענף הבנייה ובחנו איך פותחים קורסים בבנייה, כולם התכופפו ומצאו פתרון.

יעקב כץ: אני שואל, אם מחר יתברר שיש צורך מאחר ונוספו משפחות, כיוון שיש מקצועות שהמיכון לא נכנס, כיוון שלבעלי המיכון יש עוד חממות ויש תחומים שבהם הם זקוקים לידיים עובדות, ויתברר בפועל שצריך את כל ה- 26,000 או אולי יותר.

יעקב כץ: האם אתם תמליצו אז לעצור את המדרג הזה או שתגידו כזה ראה וקדש אנחנו חרדים, זאת התורה שנגזרה?

יעקב כץ: הרי זה דבר כל כך קל, כל כך פשוט, מה הבעיה אם מישהו בעל לב טוב יישב עם כמה אנשים שמבינים את העניין ולבחון את הצרכים באמת, לבחון מהם באמת.

יעקב כץ: תסביר לי ישראל חסון איפה אני נמצא.

ישראל חסון: אני חושב שאתה ממש צודק.

ישראל חסון: אני רוצה להגיד לך הגברת יהודית כרמי.

ישראל חסון: אני הייתי מאוד נזהר בקביעות ואני גם מאוד שמח שהנציגה של האוצר לחשה לך.

ישראל חסון: אני חושב שאנחנו צריכים לבחון את הקונספט שלנו.

ישראל חסון: אם הייתי בא אליך היום ואומר לך "תני לי בבקשה תשובות לשתי שאלות.

ישראל חסון: הקיצוץ של השנה מול איזה פיתוח טכנולוגי את שמה אותו?

ישראל חסון: זה אחד.

ישראל חסון: הדבר השני העובדה שאת דוחפת אותי רק לפיתוחים טכנולוגיים ולהשקעות בפיתוחים טכנולוגיים את מקטינה את הורסטיליות של החקלאות.

ישראל חסון: הוא לא מסוגל לעבור מענף לענף.

ישראל חסון: את מייצרת רגישות פי עשר יותר גובהה ממשבר כזה למשבר אחר.

ישראל חסון: מה אנחנו בעצם עושים בעניין?

ישראל חסון: – אנחנו צריכים למצוא את הבלאנס בין קו האופק שהיושב ראש דיבר עליו שאליו אנחנו רוצים להגיע, שנית לקחת את הפיתוחים הטכנולוגים ולא להיות בנויים עליו כדי שזה לא יחשק אותנו.

ישראל חסון: בסוף אני אומר לך, אני לא מכיר שני צדדים לשולחן הזה.

ישראל חסון: אני חושב שכולם נמצאים באותו סיר.

ישראל חסון: אני לא מכיר חקלאי, אני לא מדבר על אחרים, חקלאי שיחזיק תאילנדי בשביל הכיף שלו.

ישראל חסון: הוא משלם לו כסף, זה עולה לו כסף, זה יורד לו ישירות מהנטו, זה לא יורד לו ישירות מהברוטו אלא יורד ישירות מהנטו.

יעקב כץ: הוא משלם על זה עוד קנסות ומיסים.

ישראל חסון: בסוף אני יושב ושואל את עצמי, אם אנחנו לא שבעי רצון מהדבר הזה אז למה אנחנו באופן יזום לא מתיישבים עכשיו ברצינות בצורה בוגרת, אומרים לכם אנחנו רוצים להגיע, לא למספר, שימי את המספר בצד.

ישראל חסון: בואי נדבר על התהליך, על הקונספט ועל התכולה שלו.

ישראל חסון: כשאנחנו מדברים על מספר אנחנו שבויים.

יעקב כץ: להגיד שגינו.

יעקב כץ: הרי תוך כדי תנועה שינו את חוקי התנועה.

יעקב כץ: מי שהיה חייל יודע שיש תכנית מלכתחילה ואחר כך תוך כדי תנועה הדברים משתנים, חבר'ה פצועים, הרוגים, מעבירים מפה לשם, דוחפים מהצד ומאחור, החיים הם בתנועה.

יעקב כץ: כל הזמן אנחנו חושבים, חושבים, חושבים מפעילים את הראש ובגלל זה אנחנו שונים מבעלי חיים.

יעקב כץ: קבענו תכנית ועכשיו שייהרג העולם?

יעקב כץ: אני אומר שיש כאן צרכים.

יעקב כץ: אני יוצא מתוך נקודת הנחה שהאנשים שיושבים כאן הם הגונים, הם נחמדים, הם ישרים.

יעקב כץ: אני רואה על הפנים שלהם.

יעקב כץ: לשבת יחד, עזבו את המתווה, כמו שאומר ישראל חסון בואו נגיע למסקנה מה צריך ואחר כך נראה איך משכנעים את ראש הממשלה.

יעקב כץ: לא להחליט בגלל שראש הממשלה החליט.

יעקב כץ: הגברת יהודית כרמי אומרת וצריך להודות על יושרה, היא אומרת ,"אני חייבת להסביר את הממשלה" אני אומר שגם לאישה שעוסקת בממשלה מותר, חייבים לשבת ולעשות ישיבה עם כל הגורמים ולבחון מה באמת נחוץ.

יעקב כץ: בממשלה יושבים אנשים ולא מלאכים, אני מבטיח לך שמלאכים בטוח לא יושבים שם, הם לא מלאכים הם בני אדם מא' ועד ת'.

יעקב כץ: הם רוצים להיות מלכים אבל הם לא מלאכים.

יעקב כץ: הם טעו, מבינים ומשנים החלטה.

יהודית כרמי: זה לא בידיים שלי.

יהודית כרמי: אני יכולה להגיד לכם שבחודש מאי כשהודיעו לי שצריך לקצץ 1,500 שאלתי איך אני עושה את זה.

יעקב כץ: אני מבין, אבל לכנס ישיבה.

יעקב כץ: גברת יהודית כרמי, אבל לדעת את האמת ולהגיד "אני עושה את מה שאתם אומרים לי אבל זה לא בסדר?

יעקב כץ: .

יהודית כרמי: אני רוצה לציין שיש לנו כמה פתרונות.

יהודית כרמי: אני לא רוצה להתייחס לישראלים כי עם הישראלים אנחנו נתקלים בבעיה.

יהודית כרמי: יש לנו את התקציב להעסקת ישראלים שעדיין אנחנו לא מצליחים למצוא את הדרך להעסקה ויש כל מיני הצעות שלנו כדי למשוך יותר את הישראלים לעבודה.

יהודית כרמי: יש לנו את העובדים העונתיים שכן נותנים תשובה, כך אני חושבת, ובמיוחד בפיילוט הראשון.

יהודית כרמי: יצאנו לסיור אצל חקלאים שכן משתתפים בפרויקט וראינו את ההיענות שלהם לפרויקט הזה וכבר שואלים האם יהיה אפשר להביא אותם שוב.

יהודית כרמי: כן מחפשים פתרונות וזה לא שקבעו לחקלאים שאנחנו כל שנה מפחיתים ואין פתרונות.

יהודית כרמי: כן מחפשים פתרונות יחד.

יעקב כץ: אני אמרתי שאני רוצה לפחות בוועדה שלי לעשות את מה שלא נעשה במקום אחר, לנסות לברר את האמת.

יעקב כץ: אחרי הסרילנקים, ואחרי שהתאילנדים יורדים האם אנחנו באמת עומדים מול אזרחים ישראלים טובים והגונים ועושים את מה שעלינו לעשות כמדינה, כמחוקקים ועוזרים להם?

יעקב כץ: אני לא מרגיש כך.

יעקב כץ: אני מרגיש שאחרי שנתיים בסופו של יום אף אחד לא בוחן את הדברים.

יעקב כץ: אגב בנושא של הגדר נגד המסתננים אני צעקתי שנתיים ועכשיו הסחף הוא כזה גדול שאפילו ראש הממשלה החליט להתעורר כי 12,000 או 13,000 בשנה הוציאו גם אותו משלוותו.

יעקב כץ: למה להגיע למצב שכל החקלאות תקרוס כדי שנבין שאנחנו נמצאים בקטסטרופה?

עמית סדן: אני חושב שאנחנו קצת מפספסים את העיקר כאן.

עמית סדן: אני חושב שההסכם לא נועד כדי להתעלל חס וחלילה בחקלאים או להרע להם, המטרה הייתה לעודד ישראלים בענף.

עמית סדן: המטרה הייתה לקדם ענף שהתבסס על ידיים עובדות זולות - - -

שי חרמש: זולות?

יעקב כץ: סליחה, הוועדה אופיינה והצטיינה בזה שדברי חכמים בנחת נשמעים, אם כולם מדברים יחד או מקשיבים לטלפון בצורה חוצפנית באמצע הוועדה לא נגיע לשום מקום.

יעקב כץ: אני מבקש כשמישהו מדבר לאפשר לו לדבר.

יעקב כץ: אני מבקש שתאמר את כל מה שיש לך רק היזהר לא להעליב ולא להגיד דברים לא מדויקים כי זה מקפיץ את האנשים.

עמית סדן: זה ענף מבוסס על ידיים עובדות ולא על תיעוש וקידמה.

יעקב כץ: במקום שאי אפשר לעשות תיעוש.

שי חרמש: שלחו בחור צעיר ונחמד, מוכשר מאין כמותו, שולחיו שלחו אותו, מה אתם רוצים ממנו, לכו לשולחיו, הבחור למד כלכלה במוסד מכובד שגם אני למדתי בו והוא איש ראוי, מה אתם רוצים ממנו?

שי חרמש: אדוני היושב ראש תביא לכאן את שר האוצר מה אתה מביא את השליח, מה אתה רוצה מהשליח?

יעקב כץ: שר האוצר עם הנתק שלו.

שי חרמש: אני מוכרח להגן עליו.

עמית סדן: הבסיס של כל ההסכם הזה לא היה כדי להרע לחקלאים, והחקלאים חתמו עליו בהסכמה.

יעקב כץ: אבל מותר להיות קצת רפורמי ולהגיד מה לא בסדר ולבדוק מה ניתן לשנות.

עמית סדן: עד שלא יהיה מחסור בידיים עובדות לא יכניסו עובדים.

עמית סדן: יש עובדים ישראלים, גם לפי המסמך של מרכז המידע והמחקר שגם תומך בזה.

שי חרמש: אלף עובדי "מען", והתאילנדים באים לעבוד בטייבה.

שי חרמש: זה בסדר.

עמית סדן: אני חושב שאם ירצו וישתדלו הם גם יוכלו להביא עוד עובדים.

עמית סדן: העובדים האלה יתנו מענה למחסור שהמיכון לא יחליף.

עמית סדן: אנחנו גם יודעים שהמיכון לא יחליף את כולם ואנחנו לא מפחיתים לאפס כמו בבניין או בתעשייה.

יעקב כץ: שגם שם אנחנו בוכים.

עמית סדן: זה נושא אחר.

עמית סדן: אנחנו כן נותנים פתרונות, כן נותנים כספים לעידוד תעסוקת ישראלים, למיכון ולתיעוש.

עמית סדן: אבל כל הגישה הזאת שההסכם בא להרע, יש כאן מטרות חיוביות.

יעקב כץ: אני רוצה לתקן כאן את האווירה.

יעקב כץ: אף אחד לא חושב שלילית, אף אחד לא רצה להרוס, יש בתוך המערכת החברתית שלנו אנשים בעלי יכולות ובעלי גישות שונות וזה עניין לגיטימי ונורמלי במדינה דמוקרטית.

יעקב כץ: יש הרבה גם בתחום החשיבה הכלכלית ומותר ורצוי לשמוע דברים הפוכים.

יעקב כץ: תוך כדי שמיעת דעות שונות החברה מופרית ומרוויחה.

יעקב כץ: אם בא פרופסור צבי אקשטיין שהוא המשנה לבנק ישראל, הוא איש הגון ומוכשר שפעל הרבה למען עם ישראל, בא עם רעיון, בא עם רעיון שעל פיו נכנסה מדינת ישראל לאיזה מתווה, אני אומר ידידי עמית סדן מהאוצר שבודקים.

יעקב כץ: מדובר באנשים הגונים, הם אנשים זועקים.

יעקב כץ: אני אומר לך שיש זעקה מהשטח, הרי אני מקבל את הטלפונים מהבוקר עד הערב כי חושבים שאני המושיע, הם לא יודעים שאני לא בממשלה ויש לי רק את הוועדה הזעירה הזאת שחוץ מלהרים קול ולהגיד את האמת אני לא יכול לעשות שום דבר.

יעקב כץ: אבל אם אנשים זועקים, זה כמו ששלחת יחידה לשטח לאיזה מבצע והיא מדווחת מתוך השטח, זה מה שהוא מנסה לומר לך, יש הפגזות, יש פצועים, יש הרוגים, ואתה אומר "אני קבעתי שאתה מקבל רק את החומר הזה ואני יודע מה אני עושה".

יעקב כץ: אתה יושב מאחור בעמדה האחורית אבל הוא מדווח לך מהשטח שהוא סובל, אם רק אחד היה אומר את זה מילא.

יעקב כץ: אבל אם אני מקבל את זה מכל המגזרים החקלאים ואפילו ממגדלי הפרחים ומהחברים האחרים.

יעקב כץ: האנשים נמצאים במצוקה אז צריך להיות בעלי לב טוב וגם חכמים מספיק ולהגיד נשב ונבדוק.

יעקב כץ: אני אומר לך שאני מבקש, מבקש ולא בפעם הראשונה, צריך להיות בעלי לב טוב, לב טוב כולל את הכל כך הגמרא אומרת, אני אומר לכם שבו.

יעקב כץ: מדובר במיטב האנשים שלנו ואם הם אומרים שמשהו לא תקין מותר לחזור אחורה.

יעקב כץ: על החרדים אומרים "שנו את התורה, צריך להתאים את עצמנו לזמן, צריך לשנות, אי אפשר להיות דבקים במה שהיה לפני 2,000 שנה".

יעקב כץ: כשמדובר בהם שכולכם חושבים חשיבה ליברלית בכל כך הרבה תחומים, כשזה מגיע לתחומים האלה אתם נעשים מאוד חרדים ושמרניים.

יעקב כץ: לו אני הייתי מרגיש שמדובר כאן במשהו לא ישר הייתי אומר לך שלא הייתי מכנס את הישיבה.

יעקב כץ: זו ישיבה מספר חמש עשרה ועשרים שהיא בנויה על הבכי, על הצעקות והכאב של החקלאים.

יעקב כץ: הרי לא יעלה על הדעת דבר כזה שאתם כאלה שמרניים, חרדים שלא מוכנים לשמוע.

אסף אדיב: אני מייצג את עמותת "מען".

אסף אדיב: אנחנו חמש שנים נמצאים בשטח והאנשים שלנו נמצאים עם החקלאים.

אסף אדיב: אנחנו עובדים עם עשרות חקלאים ויש מאות עובדים והרבה מאוד נשים מהכפרים הערביים שהגיעו לעבוד ועובדים לשביעות הרצון של החקלאי, ויש גם שביעות רצון של העובדים.

אסף אדיב: הגשנו דוח שמופיע גם בדוח של מרכז המידע והמחקר, שבאזורים, אני לא מדבר על הערבה, אני מדבר על אזורים מפתח תקווה ועד גבול הלבנון, האזור הקטן הזה.

אסף אדיב: אני טוען שבאזור הזה אין מחסור בעובדים.

אסף אדיב: אין מחסור בעובדים.

אסף אדיב: אנחנו נכנסים למשקים, יש לנו נציגים שיושבים בשטח, מבקרים, דופקים על הדלת, אומרים "בואו נשתף פעולה ללא תשלום".

אסף אדיב: אני לא מדבר על ערבים או על יהודים, אני מדבר על חקלאים.

קריאה: למה העובדים האלה לא נרשמים בלשכה?

קריאה: זה מרגיז הם לא נרשמים בלשכה.

יעקב כץ: אני מבקש שאסף אדיב יסיים את מה שיש לו לומר.

יעקב כץ: סכם את הדברים.

יעקב כץ: אתה טוען שיש פועלים מאזור פתח תקווה צפונה, העסק מסודר.

אסף אדיב: ערבים או יהודים זה בכלל לא משנה.

אסף אדיב: אני אומר שברגע שיש היצע של עובדים זמינים בשטח כמו העובדים התאילנדים אין שום עובד ישראלי שיכול להתחרות איתו, זה עובד כל כך נוח, כל כך אידיאלי שאי אפשר להתחרות איתו.

אסף אדיב: לכן כשבאים ואומרים לחקלאי, והיה לנו כבר מקרה - - -

יעקב כץ: וזה שאין לו עובד תאילנדי למה הוא לא לוקח את העובד?

יעקב כץ: אין לו והוא הרי צריך לקטוף.

יעקב כץ: תענה לי רק על השאלה הזאת.

יעקב כץ: אדם שיש לו גידולים על העץ והוא צריך לקטוף את הפרחים שהוא צריך לייצוא ואין לו את העובד התאילנדי, היא עובדת לפי המכסה והיא כבר קיצצה לו, הוא ירד מעשרה לשניים או שלושה, למה הוא לא לוקח אותו?

יעקב כץ: תסביר לי למה הוא מוכן שהירקות, הפירות או הפרחים ירקבו ולא לקחת אותו?

יעקב כץ: תן לי תשובה.

אסף אדיב: אני אומר דבר מאוד פשוט שיש חקלאים שהורידו להם את המכסה - - -

יעקב כץ: אם הגעת אלי אתה תענה לי על השאלות שלי.

יעקב כץ: אני שאלתי שאלה ואתה לא עונה לי.

יעקב כץ: אני רוצה לדעת שהחקלאי שרואה את פירותיו נרקבים על העץ ורואה את פרחיו קמלים ואין לו כרגע עובדים תאילנדים כי היא לא נתנה לו, למה שהוא לא ייקח את העובדים שלך ולמה שהוא יעדיף שפירותיו ירקבו?

יעקב כץ: תן לי תשובה.

אסף אדיב: זו שאלה שצריך להפנות לחקלאים.

יעקב כץ: אני מפנה אותה אליך.

אסף אדיב: יש חקלאים חכמים עם ראש פתוח שעובדים איתנו, כשחסר להם עובדים הם פונים אלינו, יש חקלאים שחושבים שאם הם יצעקו וילחצו אולי לא ייתנו להם תאילנדים אז מוטב לייבש שנה אחת כי בשנה הבאה יבואו תאילנדים.

יעקב כץ: אתה אומר שחקלאי מעדיף שפירותיו ירקבו על העץ כי בשנה הבאה הממשלה תשנה את הדעה?

אסף אדיב: כן.

אסף אדיב: אני מבקש עוד משפט אחד.

יעקב כץ: התשובה לא נשמעת לי הגיונית.

אסף אדיב: משפט נוסף.

אסף אדיב: יש צעקה של חקלאים, אנחנו לא האויבים של החקלאים.

אסף אדיב: יש צעקה אחרת ותשמעו אותה, זו האבטלה ועוני קשה מאוד שיש בחברה הישראלית ובישובים הערביים.

אסף אדיב: אני אומר לכם שהצעקה הזאת היא לא פחות מסוכנת, לא פחות חשובה והמטרה האסטרטגית של החקלאים, אני אומר שחקלאות צריכה לתת פרנסה למי שעובד בה וגם לבעלים שלה והיא גם צריכה לייצר מקומות עבודה, וזה בהקדמה שלך היה חסר.

אסף אדיב: חקלאות צריכה לייצור את התשתית במדינה לחקלאות עצמאית, לחקלאים שעובדים ולייצור מקומות עבודה.

אסף אדיב: זאת מטרה אסטרטגית.

יעקב כץ: אני רוצה לסכם את הדברים.

יעקב כץ: אנחנו אומרים שפועלים  ערביים או פועלות ערביות עובדים בכל המגזרים ואף אחד לא מונע מהם להיכנס ואיפה שהם יכולים להתפרנס הם מתפרנסים.

יעקב כץ: תפסיק לבכות על הדבר הזה.

יעקב כץ: לא זאת הבעיה.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לך שאני לא מכיר חקלאי, מבלי לדעת את זה בפועל, אין חקלאי אחד שיראה את המערכת שלו קורסת כלכלית ויש לו פועלים זמינים והוא לא ייקח אותם, זו המצאה שלא שמעתי אותה.

חיים חדד: אני רוצה להתייחס לעמותת "מען".

חיים חדד: הייתה לנו פניה מחבר הכנסת ניצן הורוביץ בעניין - - -

יעקב כץ: "מען" היא חבורה פוליטית?

חיים חדד: כן.

חיים חדד: אני אומר לך שיצאנו לשטח עם חבר הכנסת ניצן הורוביץ, קיימנו פגישות עם הנציגות שלהם והוא היגע למסקנה שזה מניע פוליטי.

יעקב כץ: אני יודע שלך אין שום מניע פוליטי, הכל טהור, והכל צדיק והכל רק מתוך דאגה לציונות ולישראל.

חיים חדד: הנושא השני הוא ההסכם וכאן התשובה לנציגי הממשלה.

חיים חדד: אומנם חתמנו על ההסכם מרצון, אבל בהסכם הזה היו כמה כללים.

חיים חדד: ראשית הפחתה שתלווה על ידי בקרה מסוימת.

חיים חדד: אני אומר לך שהבקרה הזאת לא מומשה בהתאם להבטחות.

חיים חדד: לפני שבוע שלושת השרים, אוצר, פנים וחקלאות לאחר שהפצרנו בהם הם קיימו את הפגישה.

חיים חדד: בפגישה הם הודו שההסכם לא קוים.

חיים חדד: מר אהרון ברזני תאשר את מה שאמרתי בבקשה.

חיים חדד: אדון אהרון ברזני  מנהל אגף הזרים ברשות ההגירה, ישב בעצמו בדיון עם השרים והשרים הודו שהמדינה לא עמדה בהסכם.

חיים חדד: הם הודו.

חיים חדד: לכן הם דרשו להקים צוות שיקיים את ההסכם וייתן תשובה תוך מספר שבועות.

חיים חדד: כלומר המדינה הודתה שלא עמדה בהסכם.

יעקב כץ: אבל היא עדיין עומדת על כך שהמדרג ימשיך לרדת.

יעקב כץ: אגב הוא אומר דברים נכונים?

אהרון ברזני: כן.

אהרון ברזני: הוקמה וועדת מנכ"לים בראשות יוסי ישי שתדון בבקשות שלהם ותוך שלושים יום תיתן תגובה.

יעקב כץ: אגב גם בענף הבנייה כשראו שאי אפשר בלי הסינים עיכבו את ההוצאה שלהם.

ישראל חסון: היושב ראש, בדיוק בגלל מה שאמר אהרון ברזני עכשיו אני ממליץ לך אופרטיבית להביא לכאן את יוסי ישי להגיד מהם העקרונות שמנחים אותו.

ישראל חסון: יוסי ישי המנהל הכללי של משרד החקלאות, להביא אותו ולהגיד את המאמין שלך לעקרונות שצריכות להנחות אותו.

ישראל חסון: זה מה שאנחנו צריכים לעשות.

ישראל חסון: זה מה שאנחנו צריכים לעשות!

חיים חדד: אני רוצה לסיים ולא להאריך.

חיים חדד: אני אומר - - -

יעקב כץ: ישראל חסון אנחנו נקיים בעוד שבועיים עוד ישיבה.

יעקב כץ: תבוא גם לישיבה הבאה.

חיים חדד: אנחנו בעצם הגענו לכאן בגלל דוח אקשטיין.

חיים חדד: על סמך הדוח שלו הממשלה קיבלה החלטות.

חיים חדד: אנחנו אומרים שהדוח של אקשטיין לא מדויק.

חיים חדד: אני אגיע כאן לעניין שאנחנו רואים בוועדה הזאת כמקום שאנחנו החקלאים יכולים להביע את דעתנו ומבקשים לשמוע אותנו באופן אובייקטיבי.

חיים חדד: אנחנו מול הדוח של אקשטיין - - -

יעקב כץ: לא באופן אובייקטיבי אלא סובייקטיבי, אני מאוד לא אובייקטיבי כי אני מאוד רוצה שתצליחו ואם הייתי יכול הייתי נותן לכם את הכל.

חיים חדד: בלי אובייקטיביות.

חיים חדד: אנחנו מתמודדים עם הנתונים השגויים של פרופסור צבי אקשטיין.

חיים חדד: מצד שני אנחנו מגיעים פה לוועדה ומצפים שהוועדה תביע את דעתה דרך מרכז המידע והמחקר.

חיים חדד: הגעתי היום לוועדה ומצאתי ערימת דוחות ואני מנסה לקרוא את הנתונים ואמרתי שאנחנו מתמודדים עם אקשטיין נוסף.

חיים חדד: אני רוצה להגיד שמרכז מידע ומחקר היה צריך להתבסס על נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

חיים חדד: אני מחזיק את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, במקרה הבאתי אותם.

חיים חדד: אני מסתכל ואני אומר שאין כל קשר.

יעקב כץ: תציג את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

חיים חדד: בבקשה.

חיים חדד: מרכז המידע והמחקר אומר שבשנת 2009 היו פה  24,800 עובדים, אני קורא את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ומוצא שבשנת 2009 היו רק 22,000 עובדים, איפה האובייקטיביות פה?

חיים חדד: אני מדבר על נתונים מוחלטים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

יעקב כץ: גלעד נתן, תגיב על כך.

יעקב כץ: אתה אומר משהו אז תסביר.

חיים חדד: אדוני היושב ראש, אדבר על שנת 2010, שנת המחלוקת שלנו, מרכז המידע והמחקר אומר שיש פה 23,400 עובדים, נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מדברים על 21,000 עובדים.

גלעד נתן: אתה צריך להגיד שנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מבוססים על דיווח של רשות ההגירה.

גלעד נתן: אני מוציא את הנתונים מהאיש שנותן את הנתונים ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, איש המחשבים.

חיים חדד: דוקטור גלעד נתן תקשיב.

חיים חדד: אני אגיד לך משהו, אנחנו ברשות ההגירה בשלושה השבועות האחרונים בקשר ישיר ואנחנו מקבלים את הקבצים ישיר מהמערכות שלהם.

חיים חדד: אז אל תגיד לנו מאיפה הנתונים.

יעקב כץ: הוא אומר שנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שונים.

גלעד נתן: כשישבנו עם הקבלנים אמרת שנתוני הלשכה המרכזית לא טובים כי הקבלנים אמרו שהם לא טובים וצריך לקבל מהמקור.

חיים חדד: אני אגיד לך מה הבעיה שלנו?

חיים חדד: – אחר כך עם הדוחות האלה שכותב מרכז המידע והמחקר מסתובבים בבית הדין הגובה לצדק, מסתובבים בארגוני זכויות האדם ואומרים "מרכז המידע והמחקר של הכנסת כתב את זה" ועם זה צריך להתמודד.

חיים חדד: הדבר האחרון, לבחור החמוד הזה מהאוצר, שוב אני מחזיק את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בנוגע לשכר העובדים בענף החקלאות, 5,000 שקל נטו.

חיים חדד: אני מסתכל על מגזרים אחרים ורואה שעלות כוח האדם בממוצע 2,200 שקל.

חיים חדד: אני מסתכל על נתוני הלשכה המרכזית הסטטיסטיקה - - -

קריאה: לכמה שעות?

חיים חדד: אלו הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לא שלנו.

יעקב כץ: מה אומרים הנתונים של מרכז המידע והמחקר?

חיים חדד: שהם מקבלים שכר נמוך, הוא אפילו לא טורח להגיב.

חיים חדד: הנתונים שלכם לא אמיתיים.

יעקב כץ: אני אבקש גם את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

יעקב כץ: בפעם הבאה שתתנו נתונים תנו גם את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אלי פז: אני רוצה להפנות את שיחה שלי ישירות לאוצר.

אלי פז: כי עם כל החבר'ה פה באמת אין שום בעיה.

אלי פז: אני מפנה את דבריי לאוצר, לאנשים הנחמדים ואני בטוח שכל אחד עושה את העבודה שלו.

אלי פז: הבעיה שהם לא מעודכנים בפרטים הנכונים.

אלי פז: אני אומר שמחדר הישיבות המפואר הזה אי אפשר להוציא החלטות שנוגעות למישהו שבשדה.

יעקב נוימן: הגעתי לכאן אחרי שעתיים שלוש שעות בחממות הבוקר, עשיתי את העבודות שהייתי צריך לעשות והגעתי לכאן.

יעקב נוימן: אנחנו יודעים מאיפה אתה הגעת, הגעת מהבית ישיר.

יעקב כץ: אתה לא יודע מה הוא עשה.

יעקב כץ: למה לדבר כך.

יעקב כץ: אולי הוא עשה חסד.

יעקב כץ: מה אתה יודע.

יעקב כץ: למה אתה מחלק ציונים?

יעקב נוימן: יש לכם כאן חקלאי אותנטי, אמיתי, לא מזכיר ארגון, לא ראש וועדה חקלאית לא כלום, יש לכם משהו אמיתי מהשטח, נצלו אותו.

יעקב נוימן: אני אומר לכם שההשבתה הזאת של התוצרת החקלאית יצאה מהשטח.

יעקב נוימן: לא בא אף מזכיר ארגון ולא שר החקלאות ולא אף אחד שאמר בואו צאו ותשביתו.

יעקב נוימן: אני רוצה שתבינו שהשטח הקיא את מה שקורה.

יעקב נוימן: אותו חקלאי מהשדה - - -

יעקב כץ: מה אתם מרגישים בשטח?

יעקב כץ: תגיד ליהודית כרמי אולי היא תעביר את זה הלאה.

יעקב נוימן: אני לא מאשים את הגברת יהודית כרמי.

יעקב נוימן: אני אסביר הכל.

יעקב נוימן: נוצר מצב שהחקלאים הצליחו ליישר קו עם החוברת של משרד החקלאות.

יעקב נוימן: יש חוברת הגשת בקשה לעובדים זרים.

יעקב נוימן: תאמינו לי שלהגיש הצהרת הון למס הכנסה זה כלום וזו בדיחה מול החוברת הזאת.

יעקב נוימן: החוברת הזאת להגשת בקשה לעובדים זרים היא מאוד קשה, באמת מאוד קשה, אי אפשר לסבן אותה ואי אפשר לעשות תרגיל.

יעקב נוימן: אתה מצהיר כמה אדמות יש לך, יש הצלבה, כמה שתילים, כמה מים צרכת ומה הפדיון שלך.

יעקב נוימן: מזה אי אפשר לזוז.

יעקב נוימן: כמה אדמה, כמה שתילים, הבאנו חשבונות על קניית שתילים, כמה מים שאי אפשר לשקר, מה המחזור שלך במס הכנסה.

יעקב נוימן: לוקחים את ארבעת הנתונים האלה ועורכים הצלבה, מערבבים את זה ואז יוצא מספר.

יעקב נוימן: הגברת הנכבדה יודעת שזו חוברת מאוד קשה.

יעקב נוימן: אי אפשר לזוז בה, אתה חייב בול - - -

יעקב כץ: היא אומרת שהיא לא קשה.

יעקב נוימן: היא קשה מבחינת הנתונים כי בסוף לי יוצא על כל 50 דונם עובד אחד, תעשו חשבון שעל 50 דונם אני מעמיד עובד אחד, הוא לא יודע מאיפה להתחיל.

יעקב נוימן: החוברת קובעת לגבי כל מיני גידולים, לגבי כרובית היא קובעת שעל 120 דונם עובד, מילון - 180 דונם.

יעקב נוימן: קחו 180 דונם מילון תנחיתו עובד אחד באמצע ונראה מאיפה הוא מתחיל.

יעקב נוימן: אי אפשר.

יעקב נוימן: אני פונה לאוצר ואומר, לקחו את זה ומתוך 140,000 שצריך אמיתי זה באמת הישרדות, עשו חתך וירדנו ל- 28,000.

יעקב נוימן: 28,000 זה על הקשקש, זה על הקשקש, אי אפשר לנשום.

יעקב נוימן: קחו מחשב גדול ושימו משאיות עם ירקות, עגבניות, מלפפונים, חסה הכל, כל הפחתה כל שנה תפיל מהתמונה הזאת משאיות של מזון.

יעקב נוימן: חד משמעית.

יעקב נוימן: הציבור גודל ב – 1.5% או 2% בשנה.

יעקב נוימן: אנחנו מדברים על אספקת סחורה גם לאוכלוסייה שגודלת, במקום שלפחות יישאר אותו מספר עובדים אנחנו יורדים.

קריאה: למה חתמתם?

יעקב נוימן: קודם כל זה נכפה בכוח עלינו.

קריאה: באקדח?

יעקב נוימן: אתה יודע מה?

יעקב נוימן: ממש כך, ממש כך, זה הסכם שנכפה על החקלאים.

יעקב נוימן: אני אומר לך שההסכם הזה, ואני גם אומר לאוצר, ההסכם נכפה על החקלאים, זה הסכם בכוח, איימו שיהיו רק 3,000 איש.

יעקב נוימן: אני אומר לך שאם היו אומרים אפס עובדים והיו נותנים תאריך ואומרים תגמרו את העונה, עשרה חודשים או שנה כי עונה מתמשכת, היו מציינים תאריך מסוים כמו ה- 1 בספטמבר כל העובדים בנמל תעופה בן גוריון, החקלאים יעמדו בזה ואז נראה, אז נצא לחופש מאורגן.

יעקב נוימן: משפט אחד, היהודי הנחמד הזה אומר שבקרקעות ירדנו, הוא לא מבין והוא צריך לבקר בשטח.

יעקב נוימן: הוא צריך לדעת ששתיל עגבנייה מגיע ל -30 מטר, אז במקום קרקע עלינו לגובה.

יעקב נוימן: אנחנו בחממות נמצאים בחמישה מטר גובה עם החצילים.

יעקב כץ: כעת אני אתן לחיים חבלין ואחר כך לשי חרמש תכין את עצמך להסברים על כל הכישלונות שלך.

שי חרמש: אני לא מבין על מה אתה מדבר היום, אתה מדבר בצורה מחפירה לפרוטוקול, אתה מעליב ופוגע, אני יושב כאן רק להקשיב, אני לא אוציא כאן היום שום מילה.

שי חרמש: מה שהלובי החקלאי עושה בכנסת זה לא הפטפוטים שלך, ובזה גמרתי להגיד את מה שיש לי להגיד כרגע.

שי חרמש: בקרב אתמול על הקרקעות החקלאיות לא ראיתי אותך.

שי חרמש: דיבורים כמו חול וחול.

יעקב כץ: הכל נרשם בפרוטוקול, גם החורבן לחקלאים נרשם, אתם אחראים.

חיים חבלין: ההסכם שנחתם ב- 12 במאי 2009 יסודו בחטא.

חיים חבלין: מישהו בא ואמר ניתן כסף שיחליף את העובדים וככה נגיע למספר 19,800.

חיים חבלין: נכון שצבי אקשטיין אמר 3,000 והחקלאים אמרו 40,000 .

חיים חבלין: אף אחד לא הכריח את אבשלום (אבו) וילן לחתום על ההסכם.

חיים חבלין: אם היה חותם על הסכם של 3,000 אני חושב שמצבו היה הרבה יותר טוב.

חיים חבלין: מצבו היה היום הרבה יותר טוב.

חיים חבלין: איך אמר צ'רצ'יל, אני לא דואג איך אני אראה בהיסטוריה אני עומד לכתוב אותה, אם אתה מתכוון לשכתב את ההיסטוריה אני אעשה לך חיים קלים.

חיים חבלין: כשהיה דיון על העובדים הזרים אבשלום (אבו) וילן ישב לידי כחבר בוועדת הכלכלה, וצעק על החקלאים.

חיים חבלין: אני גם הייתי, ואני אומר לכם למה אתם מסכימים להורדות האלה.

חיים חבלין: למה אתם מסכימים, אני מדבר איתך מלפני שלוש שנים כשהתחילו הדיונים האלה.

חיים חבלין: אני רוצה להגיע לפואנטה כי יכול להיות שאני אומר דברים שלא נראים למישהו.

חיים חבלין: הפואנטה בעניין הזה שהמספר 19,800 אין לו שום קשר לכסף שניתן למיכון מחליף עובדים כי מישהו עשה חשבון שהכסף הזה יחליף את העובדים וניגע ל- 19,800 עם מיכון.

חיים חבלין: אם הכל היה נכון הכל היה בסדר.

חיים חבלין: אבל רבותיי אני שואל את יהודית כרמי שאלה ואל תעני לי עכשיו, אבל זו השאלה שצריכה להישאל.

חיים חבלין: האם הכסף הזה מקטין את הקריטריונים בצורה כזאת שמגיעים ל- 19,800.

חיים חבלין: אני אומר לך שהתשובה היא לא כי אם עכשיו תיקחי את הקריטריונים ותכפילי בדונמים, כי לפי זה נותנים את העובדים הזרים, אז במקום 40,000 תגיעי ל- 39,000.

חיים חבלין: אני צודק?

חיים חבלין: אני צודק.

יהודית כרמי: 18,900 לא 19,800.

חיים חבלין: זאת אומרת קחו את שנת הקיצוץ הראשונה, קיצצו לנו 1,500 עובדים, ובפועל הכסף הגדול שנתן האוצר הוריד 250 עובדים.

חיים חבלין: זאת אומרת שנוצר כאן פער של הפסד של 1,250 עובדים כבר בשנה הראשונה.

חיים חבלין: כל עובד כזה, ועכשיו זה על פי נתונים של שלמה תירוש שהציג למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, אני זוכר אותם מלפני ארבע שנים או חמש שנים, כל עובד כזה תורם לתוצר לאומי גולמי, 300,000, 400,000 שקל בלי אינפלציה.

חיים חבלין: עכשיו בואו נעשה את המכפלות.

חיים חבלין: 1,250 עובדים כפול 400,000 שקל זה יוצא הרבה מיליונים נכפיל את זה בשש שנים ותגיעו להפסדים הגדולים שנגרמים.

חיים חבלין: הכל רק כלכלה אבל איפה התיישבות, איפה קרקעות, איפה גורמים זרים שמשתלטים לנו על הקרקעות בלי שים לב, כל מיני גורמים שמשתלטים לנו על הקרקעות ואני לא רוצה לנקוב כי זה לא העניין.

חיים חבלין: רבותיי הנזקים הם אדירים ולכן אני אומר שהסכם הזה נחתם בחטא.

חיים חבלין: , ועכשיו מה שצריך לעשות, הוועדה הזאת שיושבת ואני מסכים חבר הכנסת ישראל חסון שיש להביא את יוסי ישי לכאן שיגיד מה האמת של משרד החקלאות.

חיים חבלין: אני כמשתמש הגדול בכסף הזה, אני חזיר גדול, הערבה חזירה גדולה ותגידו מה שאתם רוצים, הערבה יודעת לנצל כסף שהמדינה נותנת ואנחנו קונים המון מיכון, האמת שלי היא שאני מוכן לוותר על כל הכסף הזה ושיבטלו את ההסכם.

חיים חבלין: זו דעתי.

חיים חבלין: לא רוצה את הכסף מהמדינה.

חיים חבלין: אמר היהודי דברים חכמים, אנחנו מגדלים בערבה, 80% מהשטח הוא פלפל וכל המיכון שקונים הוא לפלפל.

חיים חבלין: מחר בבוקר תארו לעצמכם שלא נגדל פלפל ונגדל פרחים, מה עשינו עם המיכון הזה?

חיים חבלין: אלוהים אדירים, רבותיי החקלאים מובילים כצאן לטבח.

חיים חבלין: יהיה פה קטסטרופה במדינה, לא יהיו פה עובדים יהיה כאן מיכון ויהיו ערמות של ברזלים.

חיים חבלין: צריך לעצור את זה עכשיו, עכשיו, עכשיו, עכשיו.

יעקב כץ: ראשית אנחנו קודם כל בוועדה נקרא קריאה שעולה מכל הגורמים הנוגעים בנושא של החקלאות שאת ההסכם הזה צריך לעצור בכל מחיר.

יעקב כץ: אנחנו נעשה את המאמצים הגדולים ואם צריך לחוקק חוק נחוקק חוק.

קריאה: זה הכי טוב כי זה מה שהאוצר מבין.

יעקב כץ: את החלטת הממשלה הזאת לעצור, במדרג היורד שלה אנחנו נביא חורבן לחקלאות, לא יעזור שום דבר, יש לנו גם שר חקלאות, ואנחנו לא ניתן לחקלאות להיהרס.

דרור אלמגור: אני רוצה לומר כמה מילים למה הגענו להסכם של ה- 28.500, לא 28,000 אלא 28,500.

דרור אלמגור: זה היה בנוי על אותם 40,000 או 40,000 וכמה עובדים שצריך בפועל.

דרור אלמגור: הורידו מזה את בעלי המשקים שעובדים וקצת ישראלים שעובדים והגיעו בקיצוץ כמו שאמר יעקב נוימן, לקצה, על קשקש ל -28,500.

יעקב כץ: ואתם חתמתם על הורדה.

יהודית כרמי: זה היה 26,000 ועוד 2,500 עידוד ייצוא.

שי חרמש: ועידוד ייצוא לא קיים היום?

שי חרמש: פתאום אין ייצוא?

דרור אלמגור: ה- 28,000 היה בנוי על עבודה מסודרת של משרד החקלאות מול הריבונים החקלאיים, מול המדריכים של שע"מ, מול כל גידול בחנו בדיוק את ימי העבודה והגיעו למספר הזה שהוא מאוד קשה לחקלאות.

דרור אלמגור: התחלת ההסכם.

דרור אלמגור: המדרג היה מלכתחילה שגוי ואמרנו את זה, אמרנו את זה מראש.

דרור אלמגור: אני מייצג את ענף המטעים - - -

יעקב כץ: אמרתם וחתמתם.

דרור אלמגור: כן.

דרור אלמגור: אבל חתמנו תוך מחאה.

דרור אלמגור: אני אתן דוגמה מהענפים בהם אני עובד והם ענפי המטעים.

דרור אלמגור: יש שלושה ענפים מכלל 28 מיני מטעים בארץ שבאמת המיכון חסך מלא: בשקדים ושקדים לשמן וגם כרם יין.

דרור אלמגור: שם כבר המיכון היה לפני ההסכם והוא לא נוסף אחר כך.

דרור אלמגור: כלומר גם בענפים האלה החסכון לא היה גדול.

דרור אלמגור: יתר המיכון היה מעין פיתוי של משרד החקלאות לחקלאים.

דרור אלמגור: "40% קנו מרססים, "קחו 40% קנו מכסחות" כל מיכון חוץ מטרקטורים שבכלל לא חוסך שום ימי עבודה נקנה על ידי החקלאים.

דרור אלמגור: אני אומר לכם כחקלאי עשינו שגיאה.

דרור אלמגור: יעקב נוימן חקלאי גם אני חקלאי.

דרור אלמגור: עשינו שגיאה ולא היינו צריכים להסכים לקנות אף מרסס ושום דבר.

דניאל אברהם: אדוני היושב ראש אבל זה כסף שלנו.

דניאל אברהם: לוקחים לנו כל שנה 160 מיליון שקל ומחזירים לנו 40 מיליון, מרמים אותנו.

דרור אלמגור: בנושא הישראלים – המגבלות הבירוקרטיות - - -

יעקב כץ: אמרו לכם קחו צ'ק ותוכלו לקנות את המכסחת ב- 40%.

שלמה תירוש: אבל זה מאיתנו.

יעקב כץ: בסדר אתה יכול להגיד שזה מאיתך.

דניאל אברהם: זה מהקנס של התאילנדים.

דרור אלמגור: בנושא הישראלים הבירוקרטיה לכניסת הישראלים הייתה כל כך גדולה שאפילו כאלה שרצו, העיקר אומרים "הישראלים לא רוצים לעבוד בחקלאות".

דרור אלמגור: זה נכון אבל אם הייתה פחות בירוקרטיה - - -

יעקב כץ: מה אתה אומר ל"מען"?

דרור אלמגור: אני אענה לו.

דרור אלמגור: בירוקרטיה הייתה כזאת שאפילו בן משק שרצה לעבוד במשקו, השתחרר מהצבא, לא, שירמה ושיעבוד במשק אחר זה מותר, כל מיני דברים משונים וקטנוניים שדפקו את ההסכם הזה לגמרי.

דרור אלמגור: בפועל היו צריכים להוריד 1,200 על המיכון, אולי ירדו 100, 200 ועל ה- 300 ישראלים נכנסו 30.

יעקב כץ: מה אתה מציע?

דרור אלמגור: אני מציע לחזור לתחילת ההסכם שאומר  28,500, שיהיה מוסכם על כל החקלאים, חמש שנים ללא הורדה ובחינה משותפת.

דרור אלמגור: כל מיכון שנכנס אם הוא חסך להוריד.

דרור אלמגור: לא צריך יותר.

יעקב כץ: והחקלאים יצליחו לשכנע את שר החקלאות לבוא עם הצעה כזאת?

דרור אלמגור: יש ועדה ואני מקווה שבוועדה הוא יהיה שותף, אבשלום (אבו) וילן ינסה לשכנע אותו, הוא חבר וועדה, אבי יפרח נספח לוועדה.

דרור אלמגור: העובדים הערבים –אני בהחלט לא נגד, אני חניך השומר הצעיר, אני לא נגד עבודה של ערבים, להפך שייבאו לעבוד.

דרור אלמגור: בפועל בעבודות מסוימות כמו מסיק, קצת קטיף הדרים ובבתי אריזה יש עובדים ערבים.

יעקב כץ: לשומר הצעיר יש משקים ברמת הגולן?

דרור אלמגור: שניים שלושה.

דרור אלמגור: אני לא נגד, אבל באותן עבודות שהתאילנדים עושים אין לזה שום עתיד ושום יכולת, הם באים והולכים והם לא עושים את העבודות האלה.

דרור אלמגור: זו אשליה וזו אפילו רמאות.

דרור אלמגור: כעובדה, יש לי כאן את כל הנתונים, משקים בקלנסווה ובאזור מחזיקים כ- 250 עד 300 עובדים תאילנדים כי העובדות הערביות שהוא מציע לא רוצות לעבוד שם, הן לא מסוגלות.

אסף אדיב: מסיבה אחרת.

דרור אלמגור: אולי.

אסף אדיב: כמו שלך יותר נוח לך התאילנדי.

דרור אלמגור: זה לא יותר נוח לי, זה יותר יקר.

דרור אלמגור: הרבה יותר יקר, פי שניים יותר יקר.

דרור אלמגור: צריך לתקן את ההסכם, לא צריך לבטל את ההסכם כי זו תהייה טעות, יש הסכם צריך לתקן אותו.

דרור אלמגור: שום רע אין בתיקון ההסכם.

דרור אלמגור: ההסכם היה לא טוב, חתמנו עליו כי נלחצנו בגלל ה- 3,000 - - -

שלמה תירוש: לגבי ההסכם רק תיקון אחד קל להכניס.

שלמה תירוש: התיקון היחידי שצריך לעשות בהסכם הוא כמו שאמרה יהודית כרמי אבל לא השלימה את הרעיון.

שלמה תירוש: קיצוץ יכול להיעשות מה- 28,500, כשנכנס מיכון שחוסך יום עבודה אותו צריך לקצץ, זה הכל וזה מאוד פשוט.

יעקב כץ: זה יהיה נידון בוועדה?

שלמה תירוש: כן.

שלמה תירוש: עוד נקודה אחת, לחבר מ"מען" זה בדיוק כמו שאמרת, אין חקלאי שיראה בחיים שהעגבנייה שלו נרקבת על השיח והוא לא ייקח עובד שבא לעבודה, הוא יחטוף אותו בשתי ידיים, אבל, צריך להגיד את זה אחת ולתמיד ולשים את זה על השולחן בצורה אמיתית, רוב העובדים האלה באים דרך קבלנים והם חותמים אבטלה בלשכות.

שלמה תירוש: הם לא מקבלים  תלוש- - -

קריאה: הם לא מקבלים משכורת וזה שחור.

יעקב כץ: עובדים של "מען?"

שלמה תירוש: אני לא יודע ואני לא רוצה להגיב.

שלמה תירוש: ואת זה אני אומר לחבר'ה מהאוצר, הם חייבים למצוא פתרון לזה כי אם הנושא הזה שגם לעבוד דרך קבלן וגם לא לקבל תלוש וגם להמשיך לחתום אבטלה זה יעזור לנו מאוד לקבל עובדים, זה יעזור לנו מאוד מאוד.

אלי פז: לגבי הקרב שמנהלים בנושא העובדים הזרים יש בזה היגיון ויש גם היגיון מסוים במה שהאוצר אומר אבל צריך למצוא את הפתרון.

אלי פז: אנחנו כמשרד מבינים שהמשבר הוא משבר לא פשוט.

יעקב כץ: מהו המשבר?

אלי פז: המחסור בעובדים הוא משבר לא פשוט.

אלי פז: שר החקלאות, שר התעשייה, מסחר התעסוקה ושר הבטחון הגישו הצעת מחליטים לממשלה עם בקשה להגדיל מידתית את מספר העובדים הפלסטינאים שיהוו פתרון, ולו חלקי, למצוקה הקשה.

קריאה: אנחנו לא נעסיק אותם, תביא גדוד לשמור עליהם.

אלי פז: אנחנו מאמינים שבתוך התמהיל ניתן לצרף ולהגדיל.

אלי פז: המחסור הוא מחסור קשה ובתוך התמהיל הכולל ניתן לצרף אותם לסוגי עבודה מסוימות, לאזורים מסוימים, להגדיל במידה מסוימת, מוגבלת אני מדגיש לא בלתי מוגבלת - - -

יעקב כץ: מי מונע את זה?

קריאה: יש פיגוע הם לא נכנסים.

אלי פז: משרד האוצר במידה שקשה לחלוק עליה מנסה להוביל מדיניות שמטרתה לייתר עובדים ממקורות עובדים זרים.

אלי פז: לכן הגישה היא גישה מידתית.

אלי פז: בהצעת המחליטים שהוגשה על ידי שרי החקלאות, הבטחון ומשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה לממשלה אנחנו מבקשים להגדיל במידה מסוימת את מכסת העובדים הפלסטינים.

אלי פז: שוב זה לא בא במקום העובדים הזרים - - -

יעקב כץ: אתה מתכוון לעובדים ערבים, להביא אותם מירדן, מיהודה ושומרון.

אלי פז: לפי מיטב ידיעתי יש היום עובדים שחקלאים מאוד מרוצים מהם ולכן הם מבקשים להגדיל את המכסה במידתיות, הדגש הוא מידתיות, בהיקף נתון.

יעקב כץ: תודה רבה.

יעקב כץ: זה אפילו לא מרגיז.

אסף אדיב: שיהיה ברור, אנחנו מדברים על 80% נשים שלא נרשמות בלשכה, אין להן אפשרות להירשם בלשכה, בעלה עובד בשכר מינימום או 5,000 שקל, אין לה אפשרות לקבל קצבה.

אסף אדיב: בכלל זה לא בחשבון.

אסף אדיב: אנחנו עוסקים רק עם אנשים שעובדים עם תלוש שכר.

אסף אדיב: זה תנאי וזה בשיתוף פעולה עם החקלאי שהוא מוכן לשלם באמצעות תלוש שכר.

אסף אדיב: הראיסים האלה הם רעה חולה שצריך להילחם בה.

אסף אדיב: הבעיה היא להכניס כוח עבודה שיהיה מסור.

יעקב כץ: אני אומר לך באחריות ואין על זה מחלקות - - -

אסף אדיב: אנחנו מוכנים לשתף פעולה עם כל החקלאים, יש לכם חברים טובים שעובדים איתנו, חיים, ישבתי איתך כמה פעמים והבטחת לי שתיקח אותי לבית אריזה, לא לקחת אותי ואני מוכן לבוא.

יעקב כץ: אני אומר לך באחריות שבמקום שאין עובדים וחקלאי זקוק לידיים עובדות הוא ייקח את כל מי שמוכן לסייע לו ובכל מחיר.

יעקב כץ: המחיר של העובדות הערביות הוא עוד יותר זול מהמחיר של העובדים התאילנדים וזה יהיה כדאי לו, לכן אם הוא לא עובד איתן זה או שהן לא קיימות או שהתנאים לא מאפשרים.

יעקב כץ: אבל תיקח את הדברים שלך חזרה שהחקלאי מוכן שהעגבניות שלו ירקבו על שיחים ושהמערכת תקרוס רק כדי שבשנה הבאה הממשלה אולי תסכים.

יעקב כץ: את הדברים האלה תיקח בחזרה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לגעת בכמה מילים בעניין המיכון, למעשה אין מיכון כזה כמו שאחרים טענו.

יעקב כץ: מיכון למה?

אברהם מיכאלי: מיכון שחוסך ידיים עובדות, אני אסביר.

אברהם מיכאלי: אצל מתי מעט הוא נמצא לפי מה שאנחנו רואים וקונים, בעיקר מלגזות ומרססים ודברים שהם בשגרת היום מזה שנים.

אברהם מיכאלי: לכן המיכון לא קיים מבחינתי.

יעקב כץ: אתה מדבר על ענף הפרחים?

אברהם מיכאלי: מה שטוב לפרחים טוב לכולם.

יהודית כרמי: זה לא נכון.

אברהם מיכאלי: זה מדויק ואני אסביר גם למה.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת משרד החקלאות לא יצר תשתית על מנת שהחקלאי יוכל לקנות.

אברהם מיכאלי: למה אני מתכוון?

אברהם מיכאלי: – לא לכולם יש כסף לקנות מכונה ב- 600,000 שקל.

אברהם מיכאלי: יש כאלה שנזרקים מהבנקים ומי ייתן להם את האשראי הזה.

אברהם מיכאלי: משרד החקלאות לא דאג לתשתית הזאת, לא דאג.

אברהם מיכאלי: זאת אומרת שהיו צריכים לצד תכנית המיכון, אם הוא ישנו, גם לייצור מקורות אשראי כדי שהחקלאי יוכל לרכוש אותן.

אברהם מיכאלי: גם זה לא קיים.

אברהם מיכאלי: הייתי מציע לאדוני, ראשית מכסת עובדים זרים על פי הקריטריונים של משרד החקלאות ללא קיצוץ.

אברהם מיכאלי: שנית, אנחנו צריכים לבטל את הבירוקרטיה ולבטל את הענישה של האגרות ומיסים.

אברהם מיכאלי: 1,830 שקל אנחנו משלמים על כל עובד עבור אגרות כל שנה למשרד הפנים, משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ואחרים, אנחנו משלמים מס מעסיקים בשיעור של 10% ואנחנו הולכים לשלם, זה כתוב בהסכם, 500 שקל לעידוד העובד הזר לעזוב את הארץ.

אברהם מיכאלי: נשים על השולחן שהחקלאות לא יכולה לעמוד בזה וזו ענישה.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, כמו שאדוני אמר שהתאילנדים באים ועוזבים, הבעיה שלנו היא בסיעוד ואני לא רואה ששם קיימת הענישה שמוטלת על החקלאים.

אברהם מיכאלי: זה לא הוגן, זה לא הגיוני ואני לא יכול לעלות על הדעת כזאת התנהגות.

אברהם מיכאלי: אם עושים את זה מידתית תחילו את זה על כולם, נראה, תעשו את גם בסיעוד.

אברהם מיכאלי: דרך אגב אני אומר לאוצר שהם עובדים שעובדים 24 שעות ביממה, לא 7.5 שעות, הם עובדים 24 שעות והם מקבלים את שכר המינימום.

קריאה: איזה שכר מינימום, הם מקבלים פחות משכר המינימום.

אברהם מיכאלי: אוקיי, פחות משכר המינימום.

אברהם מיכאלי: אני בא ואומר שהעניין של העובדים הזרים בחקלאות הוא בלתי נמנע וזה בטל בשישים לעומת הסודנים שנכנסים לארץ.

עמית סדן: קודם כל בעניין ישיבת השרים שהתכנסו, תקן אותי אהרון ברזני אם אני טועה כי אני לא הייתי שם, כפי שאני מבין שלושת השרים תמכו בהמשך קיום ההסכם ולהישאר איתו ולהישאר במתווה היורד.

עמית סדן: הקימו וועדה שתבחן את כל הנושאים שמר חיים חדד ציין כאן.

עמית סדן: כל הבעיות שהיו בנוגע לעמידה במכסה - - -

קריאה: בעמידה בהסכם.

עמית סדן: בעמידה, בהגעה למכסה היו כמה בעיות.

עמית סדן: הייתה ישיבה מאוד בונה איתכם - - -

יעקב כץ: קבעו תאריך יעד?

אהרון ברזני: שלושה שבועות.

אהרון ברזני: אנחנו מתחילים מחר.

יעקב כץ: עמית סדן מאוד יכול להיות שאם יגיעו למשל למסקנות שהמדרג יפגע אז בהחלט יכול להיות שהם יבטלו את דעתם.

עמית סדן: הם אמרו שממשיכים במתווה היורד.

חיים חדד: לא זאת הייתה ההגדרה.

יעקב כץ: יכול להיות שהם יגיעו למסקנה כמו שהם הגיעו למסקנה בנושא הבנייה.

עמית סדן: תקנו אותי אם אני טועה כי אני לא הייתי שם.

יעקב נוימן: תרשום לפניך שתהייה השבתה נוספת.

חי בנימיני: יש פה עוד שני גופים סטטוטוריים, האחת זו הבחורה המנומסת שאני לא יודע מה אמרו לה להגיד אבל היא אמרה מאוד בזהירות שצריכים 40,000 ומיכון חוסך כוח אדם יחסוך 1,000 איש.

חי בנימיני: יש כאן עוד נציג ממשלה שאומר "השרים ישבו ותקפיצו לי, סליחה על הביטוי, אנחנו ממשיכים לרדת.

חי בנימיני: ביקשת העצות, תעשה מה שאתה רוצה ואני לא יודע מה בכוחך הדל כדי שלא תהייה שביתה, כי לאיומים זה לא המקום פה, צריך לעצור את הסחף הזה.

חי בנימיני: קבענו 28,000 התקפלנו, בואו נישאר.

חי בנימיני: דובר כאן על העלייה בייצור החקלאות, אני מייצג את ההדרים ואני יודע שאצלנו תוך שנתיים יש חוסר דרמטי בקטיף, אין לנו מי שיקטוף.

חי בנימיני: כאן אולי הנושא של שרי הממשלה בעניין השטחים שאמר שיעזור אבל זה לא יעזור כי צריך קטיפה איכותית, קטיף איכותי יעזור לנו מול השרים .

חי בנימיני: את המדרג לבטל.

יעקב כץ: בישיבת המנכ"לים אני רואה התקדמות משום שהם הגיעו למסקנה שאנחנו הגענו כאן לוועדה - - -

קריאה: אבל הוא אומר שהם החליטו לא - - -

יעקב כץ: הוא פקיד שנשלח אלינו.

יעקב כץ: אמרתי שוועדת המנכ"לים עניינה לבדוק את העניין שהחקלאות תשרוד.

יעקב כץ: גם המנהלים במשרד האוצר מבינים שהם יכולים לקבל החלטה שלא תהייה חקלאות בארץ.

יעקב כץ: רק שתדעו, אמרתי כאן לפני שנתיים בנושא הבנייה שאם יוציאו את כל הפועלים הסינים שנשארו פה, נשארו כאן עוד 8,000, אז לא יהיו בניינים.

יעקב כץ: השר יובל שטייניץ בכמה פגישות שהגעתי אליו אמר לי "ירדו ואתה תראה שהמחירים תוך שלושה חודשים ירדו" אחר כך הוא אמר לי "תוך חצי שנה המחירים ירדו" ובינתיים המחירים מטפסים מעלה.

יעקב כץ: אמרתי שאם לא יהיה מי שיעבוד וגם אם תיתן קרקעות מכאן ועד להודעה חדשה לא יהיה מי שיבנה.

יעקב כץ: נניח שיזם קיבל שטח אבל אין לו מי שיבנה.

יעקב כץ: אולי יבוא ויגיד את מה שהוא אמר "תכניס את הפלסטיניים או תעסיק את הנשים הערביות", אבל אלה לא באים ואלה לא באים, בתים יש?

יעקב כץ: –אני מודיע לכם שבתים אין ועוד מעט גם לא תהייה חקלאות.

יעקב כץ: העיקר יש דבר אחד בשפע והוא המסתננים שגם פה אמרנו איך למנוע, ולא מונעים.

יעקב כץ: אנחנו יכולים להיות כמו הנביא ירמיהו, אני למדתי רק היסטוריה ולא למדתי כלכלה, אני לא יודע איך מכלכלים.

יעקב כץ: אבל כל של אחד מהרחוב שמבין כמה זה אחד ועוד אחד, את זה אנחנו מבינים.

יעקב כץ: אני אומר שכמו שאין בתים היום, זה לא יעזור כי בתים אין גם אם תצעקו אלף פעם ששחררתם קרקעות לבנייה ותספרו את בתים הקיימים על פי היתרי הבנייה, אתם לא בודקים את המציאות בשטח, כל היתר בנייה אתם סופרים את כבית.

יעקב כץ: נכון?

עמית סדן: אני לא יודע.

יעקב כץ: אני אומר לך כי כשאומרים יש 10,000 יחידות דיור זה כולל היתרי בנייה של קבלנים, הוא אפילו לא היה בשטח, הוא רק קיבל היתר בנייה וכבר סופרים את הבתים.

יעקב כץ: אין בתים ועוד מעט לא תהייה חקלאות, לא יהיו פלפלים ולא שום דבר ואתם תמשיכו להגיד שאנחנו דבקים כמו החרדים של מאה שערים.

קריאה: אני רוצה להזכיר לכולם שמיכון חוסך כוח אדם זה לא שאין אף מכונה.

קריאה: 40% מענק שקיבלנו זה לא 40% מענק.

קריאה: קיבלנו כרגע 30% ובשנה הבאה אם יהיה תקציב ישלימו לנו.

קריאה: הכסף הוזה נכנס להכנסות המשק, המשק משלם על כך מס הכנסה ובפועל, איך אברהם דניאל אמר בדיוק, שאף אחד לא ייתן.

קריאה: אנשים ששדרגו מכונות לא חסכו בכוח אדם.

קריאה: אדוני מהאוצר אני רוצה לומר לך מילה אחת, משנת 2007 או 2006 הטילו עלינו תיק שנקרא 10% מס מעסיקים.

קריאה: קראו לזה בשם וזה היה מסומן כדי לעודד ישראלים לעבודה בחקלאות.

קריאה: אתה יושב כאן ואומר שמחפשים כל הזמן פתרונות למצוא איך להכניס אותם לחקלאות.

קריאה: למה הם על הגב שלנו?

קריאה: אנחנו מאבדים את השווקים בחוץ לארץ, אנחנו מאבדים חקלאים ועד היום כמה משקים נסגרו.

קריאה: כל משק כזה שנסגר לא ייקום.

קריאה: כאן אני מתחבר למה שהיושב ראש אמר, אין פועלים בבניין המחיר עלה, אין פועלים בחקלאות, אתה יודע כמה תשלם עבור ירקות ופירות בעוד שנתיים ושלוש חוץ מהשפעת מחסור המים בחקלאות?

קריאה: איפה המשוואה בכלל?

קריאה: חבר'ה אני רוצה שתבינו כללי המשחק השתנו, השטח התחיל לדבר, ההשבתה הזאת יצאה מהשטח, על כל השבתה ועל כל הפחתה מ- 28,5000 השטח מגיב ישר.

קריאה: שזה יועבר לכל המנהיגים.

יעקב כץ: אני מבקש לסכם.

יעקב כץ: אני שמח שבוועדה שלנו העלנו שוב את הנקודה ואת הגישה החד משמעית שכולם מסכימים איתה, החקלאות לנגד עינינו, שמירת הקרקעות לנגד עינינו, החקלאים היקרים לנגד עינינו, הורדת מחירי הפלפלים, הירקות והפירות לנגד עינינו, קטיפת התוצרת בזמן ובעונה חשובה לנו.

יעקב כץ: אנחנו נמשיך גם בחקיקה, גם בוועדות, כאן בוועדה הזאת נקבע דיון נוסף לעוד שבועיים.

יעקב כץ: אני לא אפסיק לדון על הנושא הזה עד שנוודא שנמצא פתרון.

יעקב כץ: כמו שחידשנו את העבודה העברית, פתחנו קורסים לעבודה עברית בענף הבנייה, הצלחנו עם כל המערכות לייצר קורסים וכבר נפתחו שישה שמונה קורסים כאלה, והשנה יפתחו כעשרים קורסים כאלה להכשרה לעבודה רטובה, טייחות, טפסנות, רצפות של ישראלים בוגרי צבא.

יעקב כץ: אנחנו פה נשבעו שנחדש את החקלאות, נחדש את הקרקע, נכבד את החציל ואת המלפפון ונביא גאולה לעם ישראל.

יעקב כץ: תודה לכולם.