הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 34, 2010-11-22 09:30

יעקב כץ: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים.

יעקב כץ: מכבד אותנו היום השר אלי ישי וגם נציגי משרדי הממשלה השונים.

יעקב כץ: אני מודה לכולכם שטרחתם ובאתם לישיבה שהיום בה נדון, אחרי ישיבות רבות שאנחנו מנהלים בשבעת החודשים האחרונים, בנושא ריבוי המסתננים מאפריקה שנכנסים דרך הגבול הדרומי שלנו, דרך מצרים.

יעקב כץ: חייב להיאמר שאם בתחילת הדרך ואולי בגלל מספר המסתננים הנושא הזה לא היה בראש הכותרות, בעקבות העובדה, שלדעת המקלים, ואין מחלוקת על כך שלמעלה משלושה רבבות כבר נכנסו לארץ והם רק הראשונים.

יעקב כץ: יש רבים אחרים שאינם ידועים.

יעקב כץ: בעיר אילת בין 12% ל- 15% מהתושבים הם מסתננים מאפריקה, בעיר תל אביב 6%, 7% מדובר בלמעלה מ- 22,000 מסתננים שגרים בעיר תל אביב או באזור השפלה.

יעקב כץ: המספר הולך וגדל.

יעקב כץ: בשנה הזאת "זכינו" לקבל למעלה מ- 12,000 שנכנסו לארץ.

יעקב כץ: כלומר למעלה מ- 1,000 איש בחודש, מספר של 12,000 עד אמצע חודש נובמבר ועוד היד נטויה.

יעקב כץ: היו שבועות שנכנסו כ- 700 איש בשבוע.

יעקב כץ: לדעתי בעקבות בניית המכשולים והחלטתו האמיצה של השר אלי ישי על בקרת יתר או הטיפול במעסיקים שמעסיקים מסתננים שלא כחוק מצד אחד, יכול להיות שזה יכביד את חייהם של אלה שכבר נמצאים כאן, ומצד שני אנחנו עדים לתופעה הפוכה והיא שיהיה מספר גדול יותר של מסתננים שינסו להיכנס עד גמר בניית המכשול.

יעקב כץ: ללא ספק וכפי שאמר הרמטכ"ל בישיבת וועדת חוץ ובטחון לפני כשנה, הבעיה הלאומית מספר אחת של מדינת ישראל היום היא הבעיה הזאת, כי מספר של 15,000 איש שנכנסים בשנה תמשיך, אנחנו מדברים על כ- 100,000 תוך שלוש שנים ותוך חמש או עשר שנים קרוב לי- 200,000 עד 250,000 מסתננים שיהוו שינוי דמוגרפי, שינוי חברתי, שינוי כלכלי ושינוי המציאות במדינת ישראל מבלי שתכננו.

יעקב כץ: אנשים ללא זהות, ללא שם, ללא רשות, שחדרו ארץ ישראל.

יעקב כץ: הייתי מבקש מכבוד שר הפנים גם מתוקף תפקידו וגם העבודה שהוא בין שרי הממשלה שיפתח בדברים.

יעקב כץ: אני מבקש להודות גם למנהל הכללי של משרד הביטחון שהגיע לישיבה.

יעקב כץ: שר הפנים יהיה איתנו כאן כשלושת רבעי שעה.

יעקב כץ: לאחר מכן אני ארצה לשמוע את ראשי הערים שיספרו על המתרחש בעריהם ואחר כך אבקש התייחסות של משרדי הממשלה.

יעקב כץ: ניתן גם רשות דיבור לאנשים שהגיעו מהשכונות והערים לומר את דבריהם.

יעקב כץ: תודה.

אליהו ישי: שלום לכולם, תודה רבה אדוני היושב ראש, אני מבקש לברך אותך שעם כניסתך לתפקיד לקחת את הנושא וראית אותו כמשימה לאומית, זה מאוד חשוב לי כשר הפנים שמוביל את המאבק הזה, זה עוזר לפחות בחלק מהתמודדות שישנה וועדה בכנסת שמגבה ומסייעת כל שניתן לבצע את המדינות.

אליהו ישי: שמעתם, ושמעתי וגם אתם עוקבים, אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו מאות פעמים על הסכנה הדמוגרפית, על סיכון הרוב היהודי במדינת ישראל.

אליהו ישי: אני אומר סכנה קיומית למרות שלא אוהבים לשמוע את זה אבל זו סכנה קיומית.

אליהו ישי: ישנם דברים שאני אומר אותם מתוך עומק ליבי ויש כאלה שלא אוהבים לשמוע, וזה אמיתי.

אליהו ישי: בעניין בניית הגדר אני שמח ואני מברך את משרד הבטחון שהחלו היום בעבודות הקמתה, אבל אני מבקש לשגר, אני גם אשגר מכתב, בנוגע למסירת העבודה לזכיין שיבנה אותה במשך שנתיים וחצי בינתיים ועד שהגדר תוקם תהיינה לי פה עוד שתי ערים סודניות.

אליהו ישי: יש לי כבר היום 30,000 איש ובעוד שנתיים במקרה הגרוע יהיו לי עוד 90,000 סודנים, ובמקרה הפחות גרוע יהיו לי 70,000 איש.

אליהו ישי: צריך למסור את בניית הגדר שלושה, ארבעה, שבעה, שמונה זכיינים שכל אחד יבנה קטע ושתוך כמה חודשים תהייה גדר.

אליהו ישי: קשה להבין מה קורה שם.

אליהו ישי: מי שלא מסייר בשכונות ולא רואה מה קורה שם ימשיך לדבר ולהתיפייף ולהיראות הכי נפלא בעולם, לקבל כותרות שאומרות שהוא מאוד סימפטי, מכובד ועדין לעומת אלי ישי עם הקרניים המאוד קיצוני.

אליהו ישי: בפתח דבריי אני מציע לכל האנשים לבוא לסיור ולראות את דמעות האזרחים, לראות איך אזרחי המדינה נשארים בבתים ולא יוצאים מהדירות כשמחשיך, נשארים בתוך ביתם ספונים מהפחד לצאת החוצה.

אליהו ישי: אני מציע לבוא לביקור בדרום תל אביב, אני ביקרתי  שם, אני מציע לבוא ולראות מקרוב איך האזרחים, הקשישים והקשישות, בני הנוער, לראות איך הכל מתרסק ומתמוטט לנו.

אליהו ישי: הייתי שם בסיור לפני פחות משנה עם שר האוצר, לבכות ממה שרואים שם.

אליהו ישי: אני מתבטא מעט שבמעט, כשאני מתבטא אני נשמע קיצוני, אני נראה עם קרניים ולכן אני מציע לכולם לבוא ולראות במו עינכם את מה שאני רואה, או אולי לבוא לגור במקומות האלה, הייתי משגר לו 40 סודנים מסתננים לשכונה בו הוא גר ונראה איך הוא ידבר.

אליהו ישי: ההתנהלות שלנו בכל מה שקשור בזרים ולא רק במסתננים -  הבעיה עם המסתננים עצמם והשיטה בא הם מגיעים לארץ ישראל.

אליהו ישי: ארץ ישראל מבחינת תוצר גולמי לנפש בהשוואה למדינות הסובבות אותה ובעיקר למדינות אפריקה היא לאין שיעור, ארץ ישראל היא הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, המצב בפוליטי, כלכלי, בטחוני גורם לכך שיגיעו לכאן יותר ויותר מהגרי עבודה.

אליהו ישי: אצלי אין הבדל בין מהגר עבודה שנכנס דרך האוויר, היבשה או הים.

אליהו ישי: כדי לשבר את האוזן – אם פעם היו מסתננים שהגיעו לבדם ובגפם היום מגיעות נשים הרות ועם ילדים.

אליהו ישי: מי שחושב שהם פליטים הוא טועה ומטעה משום שמדובר במהגרי עבודה.

אליהו ישי: מתוך רבבות שנבדקו נמצא שהפליטים הם בשוליים, 0.01% מוכר כפליט, מי שמוכר כפליט מקבל מעמד והוא מוכר כפליט.

קריאה: כי לא בודקים סודנים ואריתראים.

יעקב כץ: אני מבקש לא להפריע ולדבר רק כשניתנת רשות הדיבור, עוד הפרעה אחת אני אבקש שיוצאו אותך החוצה.

אליהו ישי: התנהגנו לא פעם כמו חכמי חלם, אני רוצה לברך את אמנון בן עמי המנהל הכללי של הרשות שעם כניסתו לתפקיד עשה סדר מופתי.

אליהו ישי: לפעמים לוקח שנה ואולי שנתיים כדי לבדוק אם הוא פליט או לא ובינתיים הוא נשאר כאן, מתחתן ומביא ילדים ורוצה מחר אזרחות.

אליהו ישי: לא רק זאת אלא גם עובדים זרים שנכסו לכאן כחוק ממדינות שונות בעולם, אחרי חמש שנים של עבודה בארץ ישראל כשהוא צריך לחזור לארצו הוא מגיש בקשה להכיר בו כפליט.

אליהו ישי: הבדיקה נמשכת שנה שנתיים.

אליהו ישי: כעת בדיקת מעמד פליט היא מהירה ביותר, באופן זריז ביותר ניתן לדעת אם הוא פליט או לא ולא לצריך להמתין יותר.

אליהו ישי: בעקבות גל ההתקפות, אני מוכרח להגיד שגם עלי, גם בעניין ילדי הזרים, מה קרה?

אליהו ישי: – מה שקרה שהיום המסתננים מדרום הארץ מגיעים עם ילדים.

אליהו ישי: הייתי בביקור ב"סהרונים" סיור מודרך לאורך הגבול, סיור צבאי ולאחר מכן סיור בעיר אילת, נכנסתי לבית הסוהר וראיתי ילדים שנכנסו בשבת לפני שהגעתי לשם שעברו את כל הגבול, ילדים בני שנתיים וגם נשים הרות.

אליהו ישי: שאלתי אותם למה?

אליהו ישי: – אמרו "למי שיש ילדים מקבל כאן אזרחות".

אליהו ישי: רבותיי ראו את חכמי החלם שלנו, כך אנחנו מתנהלים.

אליהו ישי: אני אומר דבר פשוט מאוד, כל הניסיון להדביק לי תואר של עוכר ילדי זרים, אני אומר כאן בצורה הכי כנה והכי ברורה, ילדים אינם מגן אנושי, הם אינם פוליסת ביטוח, מי שהסתנן לכאן שלא כחוק, מי ששוהה כאן שלא כחוק כמו בכל מדינה מתוקנת בעולם יצטרך לעזוב את הארץ.

אליהו ישי: אין דרך אחרת.

אליהו ישי: אם מישהו מאיתנו ינסה למצוא דרך להצטלם נחמד מול אותו אלי ישי הקיצוני, אני מציע לו  שידאג לטובת מדינת ישראל כי בעוד עשר, חמש עשרה, עשרים שנה, אולי נקבל תעודה מהאומות המאוחדות, תעודה מאוד גדולה ומכובדת שמדינת ישראל שמרה על כל הכללים מעל ומעבר, אקסטרה, על כללי הדמוקרטיה ואמנות בינלאומיות ועשתה מה שאף מדינה בעולם לא עשתה ועל כך היא קיבלה את התעודה המכובדת ביותר בעולם אבל איבדה את עצמה לדעת.

אליהו ישי: יש כמה דברים שעושים, כל מה שקשור למשרד הפנים אנחנו עושים, בניגוד למשרדי ממשלה אחרים.

אליהו ישי: אני אספר מעט על התהליך כדי שתבינו באילו דילמות אנחנו מתמודדים - - -

יעקב כץ: אולי תספר מעט על ההחלטה בנושא המעסיקים.

אליהו ישי: אני אדבר על זה בסוף.

אליהו ישי: השיטה  - הם עובדים את הגבול, יש רשת מבריחים שמעבירה אותם  את הגבול תמורת כסף, מקבלים כסף תמורת כל ראש, הם חודרים לארץ, מסתננים לארץ.

אליהו ישי: לקוריוז, היה מקרה שהמשטרה ראתה ואני באמת מעריך את הרגישות, שאחד המסתננים בדרך ממצרים התייבש וכנראה התעלף, הצבא שלח מסוק לחלץ אותו, הצבא חילץ אותו והביא אותו לארץ, אני לא אתפלא שמחר מחרתיים נפעל בתוך גבול מצרים ולא בתוך ישראל, אני לא אתפלא אם אני אקבל הצעה לשאילתא מדוע אנחנו לא עושים את המיונים מתוך גבול מצרים ולמה ממתינים עד שיחצו את הגבול לישראל - - -

אורית זוארץ: אנחנו חתומים על אמנות בינלאומיות - - -

אליהו ישי: אני אבקש שלא תפריעי לי.

אורית זוארץ: אני באמת באיפוק אבל אי אפשר רק חצי דרך.

אורית זוארץ: יש חוש הומניטארי- - -

יעקב כץ: כתוב לי שחברת הכנסת אורית זוארץ תקבל את זכות הדיבור בהמשך.

אורית זוארץ: אי אפשר רק OECD.

אורית זוארץ: עסק כלכלי, יש מחירים - - -

אליהו ישי: בדרך ובשיטה שלך אנחנו נמצא את עצמנו בעוד עשר או עשרים שנה שאיבדנו את המדינה.

אליהו ישי: מכל מקום, התהליך הוא כזה, הם מסתננים לארץ, ממתינים לצבא ולוקחים אותם לבתי סוהר, להבדיל, זה בעצם כמו בסיס קליטה ומיון, ממיינים, בודקים ומטפלים בהם רפואית והם מקבלים חיסונים ועוד.

אליהו ישי: תהליך שהולך וחוזר והכלא מתמלא, הם יוצאים לשוק העבודה ויש חדשים שנכנסים.

אליהו ישי: אין מקומות עבודה לישראלים, משקיעים מאות מיליונים בחינוך, רווחה, מלמדים אותם עברית בכלא כדי שיגידו מחר שהם יודעים עברית ואי אפשר לגרש אותם.

אליהו ישי: השיטה היא מאוד מסוכנת, השיטה  הזאת תגרום שהם יתקעו במדינת ישראל.

אליהו ישי: מה צריך לעשות?

אליהו ישי: – הדבר הראשון לבנות את הגדר באופן מידי ולא על ידי זכיין אחד שיעבוד שנתיים וחצי, זו קטסטרופה כי נקבל בפרק זמן הזה עוד 70,000 איש.

אליהו ישי: לאחר מכן לא ניתן להתמודד עם זה, העלות היא הון עתק למדינת ישראל.

אליהו ישי: לזכור שאין כסף לבטחון, לסטודנטים, לבריאות, לרווחה, לחינוך והכספים עוברים לשם.

אליהו ישי: מדובר בכסף רב.

אליהו ישי: צריך לבנות גדר באופן מידי ולא רק גדד פיזית אלא גם מכשול אנושי של הצבא במקום.

אליהו ישי: לבנות מתקני כליאה במעברים, לא מתקנים פתוחים אלא מתקנים סגורים שמי שמצליח להסתנן שיבדקו במקום אם הוא פליט או לא ואם הוא לא פליט יש להחזיר אותו למעבר הגבול.

אליהו ישי: מי שהוא פליט, אם הוא פליט וצריך לזכור שהפליטים הם בשיעור שולי שבשוליים.

אליהו ישי: צריך לדעת שמי שמסתנן לארץ ישראל לא יקבל כאן מקום עבודה, הם יודעים שהם יקבלו מקום עבודה ולכן הם מסתננים.

אליהו ישי: אם הם יבינו שאין כאן עבודה למסתננים אז שיטפון החדירה לארץ יפסק עד כדי מספרים שוליים או אפסיים.

אליהו ישי: אם תהייה גם גדר והם לא יקבלו מקומות עבודה אנחנו נמזער את התופעה.

אליהו ישי: לכן הנחתי את אמנון בן עמי שיתחיל לאכוף את החוק על המעסיקים.

אליהו ישי: היום אין להם אישורי עבודה והם מועסקים בניגוד לחוק, מי שמעסיק אותם עובר על החוק.

אליהו ישי: במסגרת החקיקה שעשינו מגבירים את האכיפה, מגדילים את צוות האכיפה והפיקוח ברשות כדי לאכוף באופן חריף.

אליהו ישי: ערכנו על זה גם קמפיין בתקשורת, אנחנו פונים לכולם "לא להעסיק עובדים זרים לא חוקיים, העונשים כבדים מאוד".

אליהו ישי: החוק מטיל עליהם עונשים כבדים מאוד, קנסות גבוהים.

אליהו ישי: המהלך יתחיל בחודש ינואר הקרוב.

יעקב כץ: ועד אז הם יכולים להיכנס.

אליהו ישי: גם אחר כך הם ימשיכו להיכנס כי ייקח זמן עד - - - -

יעקב כץ: עד לחודש ינואר ניתן להעסיק אותם ללא - - -

אליהו ישי: לא אמרתי שניתן להעסיק אותם.

אליהו ישי: מי שמעסיק אותם ללא רישיון הוא מעסיק בניגוד לחוק.

אליהו ישי: האכיפה והסמכויות היום לא כאלה שיוכלו להתריע מאוד, היום המצב לא מי יודע מה אבל אחרי שהחוק יעבור עם תיקוני החוק, כשיוגבר צוות האכיפה והפיקוח ונבצע את זה הלכה למעשה - - -

יעקב כץ: ניתן לסיים את תיקוני החקיקה עד תחילת ינואר?

אליהו ישי: אני מאוד מקווה שכן.

אליהו ישי: אתם מכירים את העבודה בכנסת, לצערי לפעמים היא איטית אבל מבחינתי אנחנו עושים ונעשה הכל כדי לבלום את התופעה הזאת.

אליהו ישי: הנתונים – היום יש לנו למעלה מ- 30,000 מסתננים, אם בעבר היו נכנסים עשרות בחודש, המספר עלה לעשרות בשבוע ולאחר מכן למאות בחודש וכעת מאות בשבוע וכמובן מגיעים לקרוב ל- 2,000 מסתננים בחודש.

אליהו ישי: המצב באמת חריף, חמור ובלתי נסבל.

אליהו ישי: זה מפורר את החברה, משנה את המצב דמוגרפי של מדינת ישראל.

אליהו ישי: ההתנהלות והאכיפה שלנו הן מהטובות בעולם, שיהיה ברור שאין מדינה בעולם שמתייחסת לזרים כמו מדינת ישראל.

אליהו ישי: נשמע כאן הרבה אנשים שיתקפו אותנו כדי לקבל כותרות אבל אין מדינה שמתנהגת באופן הומאני ומכובד כמו מדינת ישראל.

אליהו ישי: ביקשתי משגרירים וקונסולים שייבאו לבקר במתקני הכליאה שלנו כדי לבחון את התנאים שאנחנו מעניקים להם.

אליהו ישי: אבל אנחנו בדעה שיש לשלוח אותם חזרה הביתה.

אליהו ישי: נמצאים כאן שני גורמים מאוד חשובים ומשמעותיים, האחד – משרד המשפטים, והשני – משרד החוץ.

אליהו ישי: דיברתי גם עם משרד החוץ והוא בדעתי וגם משרד המשפטים בדעתי.

אליהו ישי: כדי להוציא אנשים לחוץ לארץ צריך להגיע להסדר עם מדינות זרות מהן מגיעים הזרים, גם מאריתריאה שאיתה יש לנו מערכת יחסים דיפלומטיים, אגב רוב המסתננים הם מאריתריאה, 60% הם מאריתריאה, ניתן להוציא 15,000 ולהחזיר אותם חזרה לאריתריאה במסגרת דיונים דיפלומטיים של משרד החוץ וממשלת ישראל עם ממשלת אריתריאה.

אליהו ישי: אותו הדבר עם מדינות אחרות נוספות.

יעקב כץ: אני מבקש לשאול את השר שאלה.

יעקב כץ: כמו שכבוד השר אמר מדובר כאן על גורמים שונים שמטפלים בעניין גם משרד המשפטים, גם משרד החוץ, גם משרד הבטחון וגם משרד הפנים ולכל אחד יש את הממלכה שלו ואין מלכות אחת נוגעת בחברתה, יש מישהו שמרכז את כל השרים ודואג שתהייה אחידות כי הרי מדובר בבעיה לאומית ממדרגה ראשונה?

אליהו ישי: שאלה מצוינת.

אליהו ישי: מי שמרכז את הנושא כרגע הוא המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, אתה גם תשמע כאן מהצוות המקצועי שנמצא כאן, תשמע את אמנון בן עמי - - -

יעקב כץ: יש כאן נציג משרד ראש הממשלה?

אליהו ישי: אייל גבאי מרכז את הנושא והוא עושה עבודה טובה ומצוינות.

אליהו ישי: גם משרדי הממשלה השונים, וגם והצבא נרתם והוא מבין את המשמעויות, אבל יחד עם זאת צריך לעבוד בנושא באופן מהיר ולקצר תהליכים, למשל אם יוצאים במכרז לזכיין אחד צריך לבקש הצעות מחיר ללא מכרז, לצאת בבקשה להצעות מחיר לכל קבלן.

אליהו ישי: לסיום, התהליך ודרכי הפעולה של משרדי הממשלה השונים, דהיינו, פנים, בטחון, משפטים ומשרד החוץ יחד עם בניית הגדר הפיזית והמכשול האנושי ואכיפת החוק על המעסיקים, בניית מתקנים שייבנו במקום, לעניות דעתי יעצרו את התופעה באופן דרמטי.

אליהו ישי: זה מה שנקרא "סור מרע" צריך לעצור את השיטפון הזה.

אליהו ישי: לפעול באופן מאורגן יחד עם משרד החוץ ומשרד המשפטים להחזיר בחזרה את כל מהגרי העבודה לארצם ולמולדתם.

אליהו ישי: שאף אחד לא ישתמש במושג פליט כי מישהו שהוא פליט, אני חוזר מדובר על 0.01%, הוא מוכר כפליט.

אליהו ישי: אנחנו לא עוברים על האמנה הבינלאומית.

אליהו ישי: מי שמעלה את האמנה הבינלאומית הוא פשוט עושה שקר בנפשו טועה ומטעה אחרים.

אליהו ישי: אנחנו לא עוברים על האמנה הבינלאומית, אנחנו מקבלים ציונים מהאומות המאוחדות על ההתנהלות שלנו מול אותם מהגרים.

אליהו ישי: אין מושג כזה, ואנא אל נאשים את עצמנו ונלקה את עצמנו על כך.

אליהו ישי: כמו שאמרתי הייתי בסיור באילת, צריך לראות עיר בלי אלימות, היו לי דמעות בעיניים, בנו מגרש בפרויקט של עיר ללא אלימות.

אליהו ישי: צריכים לראות מי נמצא במגרש.

אליהו ישי: אזרחי ישראל וילדיהם נמצאים בתוך הבית כי הם פוחדים, במגרש נמצאים המסתננים.

אליהו ישי: האם לזה אנחנו רוצים להגיע בעוד שנה שנתיים, חמש, עשר שנים עם 100,000 או 200,000 איש.

אליהו ישי: נפגשתי עם שגריר מצרים בישראל הוא אמר לי שאצלו יש כבר 3 מיליון במצרים והם בדרך אלינו.

יעקב כץ: והוא מעביר אותם אלינו.

אליהו ישי: הוא לא אמר שהוא מעביר אותם אלינו.

אליהו ישי: אבל הם בדרך אלינו כי בישראל יש תוצר גולמי לנפש גבוה, צמיחה ותנאים.

אליהו ישי: הם גם אומרים מראש שלמי שיש ילד מקבל כאן אזרחות.

אליהו ישי: אז למה לא לנסות?

אליהו ישי: המדיניות חייבת להיות קשוחה.

אליהו ישי: לא שנעים לי להתעמת מול התופעה לכאורה של הילדים, אני יותר רגיש ויותר רחמן מכל אותם אנשים שמדברים על אותם הילדים.

אליהו ישי: תאמינו שלא הילדים הם הבעיה שלנו כי עם ההורים שלהם.

אליהו ישי: אלו לא הילדים.

אליהו ישי: ההורים הם אלה שהביאו את הילדים לכאן שלא כחוק והם מתכבדים ולחזור בתום תקופת השהות החוקית שלהם, או שהם נמצאים כאן שלא כחוק, או שהסתננו שלא כחוק, הם מתכבדים לחזור לארצם ולמולדתם.

אליהו ישי: גם אנחנו שבנו לארץ, ההורים שלי לפני עשרות שנים בגילאים קטנים וצעירים הגיעו לארץ לייבש ביצות, הם לא אמרו "גרשו אותנו".

אליהו ישי: הם הגיעו בגפם לארץ הקודש.

אליהו ישי: אנחנו מבקשים מאותם אנשים בצורה מכובדת לקום ולצאת לארצם.

אליהו ישי: אם לא תהייה כאן מדיניות ברורה, קשוחה וחד משמעית, מדיניות שלא מגמגמת, מעבר לכל הפעילות שאנחנו עושים צריכה להיות מדיניות ברורה.

אליהו ישי: לצערי הרב ישנם הרבה אנשים, אישים וגם הרבה שרים שחושבים שאנחנו מתנהגים בתקיפות והם מנסים להיות יפי נפש, התוצאה היא התופעה הקיימת היום.

אליהו ישי: כדי למנוע את התופעה הזאת חייבים כל משרדי הממשלה השונים לשלב ידיים יחד עם כל הכוח והמרץ.

אליהו ישי: מבחינתי אני יודע שאני מאבד לכאורה הרבה מהפופולאריות שלי אבל אני לא מתסכל על הכותרת הרגעית של היום או מחר, אני מסתכל מה יהיה טוב לעתיד מדינת ישראל.

אליהו ישי: אם בעוד עשר שנים או עשרים שנה יבדקו מה עשתה מדינת ישראל כשהתופעה החלה, וישאלו איפה היו כל חכמי החלם, איפה היינו, ותהיינה תושבות ברורות ואמיתיות.

אליהו ישי: בעניין הזה אני מתכוון להמשיך לפעול במלוא הכוח כל שיהיה לאל ידי כדי לעצור את התופעה החריפה הזאת, לא רק לפעול לעצירת התופעה אלא גם לפעול להחזרת המסתננים חזרה לארצם.

יעקב כץ: תודה רבה לשר הפנים.

יעקב כץ: הדיון יהיה באופן של רשות דיבור לחבר כנסת דובר ואחר כך מישהו מהרשויות וגם מהקהל.

יעקב כץ: תודה לחברי הכנסת שטרחו וראו את חשיבות העניין.

יעקב כץ: לפני שנפנה לראשי הערים או לנציג משרד הפנים שיאמר כמה מילים הייתי מבקש מאודי שני המנהל הכללי של משרד הבטחון שיספר לנו, אולי גם בתשובה לשאלתו של שר הפנים, כמה זמן על פי התכניות שלכם ייקח לבנות את המכשול ואת הגדר.

יעקב כץ: מה בצעם זה יעשה כאשר הבדואים ינסו להיכנס צפונה או מערבה?

יעקב כץ: מה עושים כדי למנוע מהם להגיע לגבול?

יעקב כץ: במה הגדר תעזור אם יגיעו אלפים ורבבות ויישארו על הגדר?

יעקב כץ: איך בכל זאת נמנע את כניסתם?

יעקב כץ: ושוב, כמה זמן תמשך בניית הגדר ומה יהיה עד שתושלם בנייתה?

אודי שני: תודה רבה לכולם.

אודי שני: מכובדי שר הפנים.

אודי שני: כפי שהבנתם האירוע הזה יש לו ארבעה מרכיבי פתרון.

אודי שני: אין מרכיב אחד.

אודי שני: מרכיב אחד הוא כמובן המכשול, לא הייתי אומר שרק הגדר.

אודי שני: מרכיב שני הוא מתקן השהייה, שאתייחס אליו בהמשך.

אודי שני: מרכיב שלישי, הנושא של קנסות למעסיקים כפי שנאמר כאן.

אודי שני: המרכיב הרביעי הוא החזרתם של חלק מאלה שנכנסו למקום ממנו נכנסו, למדינתם או למקומות אחרים.

אודי שני: הנושא הזה הוא נושא כלכלי.

אודי שני: אני מניח שחלק מכם נחשף לכתבה שפורסמה בסוף השבוע באחד מהעיתונים.

אודי שני: משפחה משלמת טבין ותקילין לצאת מארץ היעד שלה, מארץ המוצא שלה, היא מוכרת את הבית ואת הרכוש, 3,000 או 4,000 דולר ויוצאת למסע לארץ המובטחת.

אודי שני: בדרך עוברת תהליכים עסקיים כאלה ואחרים, מי שקרא בכתבה למד שהיא אפילו מוסיפה כסף על מה שיצא איתו מארץ המוצא ובסוף מגיעה לישראל.

אורי אורבך: הם עוברים תהליכים עסקיים?

אורית זוארץ: סוחרים בהם.

אורי אורבך: נשדדים.

אורית זוארץ: בלי מכבסת מילים, מדובר כאן בסחר.

אודי שני: אני רק מסביר את התהליך.

אליהו ישי: אבל דווקא בגלל זה, אנחנו לא רוצים שיסחרו בהם ולכן אנחנו בונים כאן גדר ואת שאר הפעולות כדי שלא ימכרו את הדירה שלהם ורכושם ויסחרו בהם בדרך, אנחנו מגנים עליהם שיאשרו שם.

אודי שני: לכן ומכיוון שזה נושא כלכלי צריך לבלום את הכדאיות הכלכלית.

אודי שני: תאפשרו לי בכמה דקות כדי שאסביר.

אודי שני: אני אומר לכם שבסוף צריך לעצור את הכדאיות הכלכלית של המהלך הזה.

אודי שני: הכדאיות הכלכלית של המהלך הזה מצד אחד של הבדואים המפעילים רשת עסקית שתומכת בדבר הזה, כדאיות גם בצד השני של הגבול מבלי להיכנס כאן לפרטים, וכדאיות לאותו אחד עם משפחתו שהגיע למדינת ישראל ומוצא כאן מקום עבודה.

אודי שני: איך אנחנו בוועדה בין משרדית, כפי ששמעתם כאן היא מובלת על ידי המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה ופועלת.

אודי שני: אחד – הוא המכשול, החלטת הממשלה יצאה לדרך ביולי שנה זו.

אודי שני: אנחנו מתחילים לא עם קבלן אחד בשטח, אנחנו עובדים כבר עם שלושה קבלנים במקביל, מתחילים את התשתית.

אודי שני: אתם יודעים שנושא הקרקע הוא בעייתי, בין אם היא חולית ובין אם היא מצוקים מדבריים, מייצרים את התשתית כדי לבנות את המכשול.

אודי שני: המכשול הזה מורכב לא רק ממרכיבים פיזיים אלא גם עם מרכיבים אלקטרוניים באמצעותם הכוחות המבצעיים יוכלו לקבל התראה בטווח כזה או אחר לפי תנאי השטח על הגעתם של קבוצות מאורגנות, הרי אלו הן קבוצות ולא בודדים, קבוצות מאורגנות - - -

יעקב כץ: קיבלת התראה.

יעקב כץ: מה אתה עושה?

אודי שני: מיד נראה.

אודי שני: לכן המכשול הזה מורכב גם ממרכיבים פיזיים וגם ממרכיבים אלקטרוניים.

אודי שני: התכנית נכון להיום בכסף שהוקצה, ממשלת ישראל החליטה להעמיד כמיליארד וארבע מאות אלף לפרויקט הזה.

אודי שני: אני כבר אומר ופותח סוגריים, אנחנו כולנו מעריכים, כל האנשים שעוסקים בזה, שבסופו של דבר נגיע למכשול לכל האורך.

אודי שני: במיליארד ארבע מאות רק חלק מהשטח ייסגר - - -

יעקב כץ: איזה חלק?

אודי שני: נסגור כ- 140 קילומטר מתוך 250 קילומטר.

אודי שני: דרך אגב חלק מהשטח ייסגר בלי במרכיבים פיזיים, חלק ייסגר במרכיבים אלקטרוניים - - -

יעקב כץ: מתוך ה- 140 או מתוך 250 קילומטר.

אודי שני: מתוך ה- 140  קילומטר.

אודי שני: אנחנו מעריכים שיחסית תוך תקופה קצרה הממשלה תחליט על סגירת כל השטח.

אודי שני: רק לצורך העניין זו הערכה של למעלה מ- 4 מיליארד שקלים.

יעקב כץ: אני חושב שכל אחד מהקהל כאן אומר שהם יגיעו לקצה הגדר ויכנסו מסביב, זה כמעט כמו במגרש כדורגל שכשאי אפשר להיכנס מהחומה אומרים לכולם שם פתוח וניתן להיכנס.

אליהו ישי: אני הקטן יכול לרמוז לך שיגידו שזה 4 מיליארד וזה כסף אז בואו נחכה, אבל זה לא נכון.

אליהו ישי: צריך לתת למספר זכיינים לבנות את הגדר ולגמור עם זה מיד.

אליהו ישי: הנזק היום של עשרות אלפים יעלה למאות מיליונים.

אליהו ישי: כי הכסף שמדינת ישראל תשלם על המסתננים כאן בטיפול בהם וכדומה יעלה יותר מעלות בניית הגדר.

יעקב כץ: כבר היום הוא עולה יותר.

אודי שני: המרכיב הזה של המכשול יבנה על פי התכנית נכון לעכשיו במשך למעלה משנתיים.

אודי שני: אנחנו עושים כל מאמץ לקצר את התקופה ולהשלים בתוך שנה פלוס.

אודי שני: זה תלוי אך ורק ביכולת התקצוב שהמדינה תתקצב, לזרז את התקצוב, להקדים את התקצוב וכדומה.

אודי שני: מבחינת היכולת יש יכולת לקצר את לוחות הזמנים.

אודי שני: אבל אין הוקוס פוקס כי מכשול כזה לוקח זמן.

יעקב כץ: אני עדיין לא הבנתי.

יעקב כץ: נניח שראיתם קבוצה מתקרבת שכוללת נשים וילדים, מניקות, זקנות ורואים אותם חיילי צבא ההגנה לישראל ההגונים, הנחמדים והמתוקים, מה עושים?

יעקב כץ: יורים מהאוויר ומתריעים?

אודי שני: תכף אני אתן לראש מטה פיקוד הדרום לומר איך סוגרים את המעגלים המבצעיים , אבל תן לי להסביר את התפיסה כולה של המכשול ואת ההרכב שלו.

אודי שני: אנחנו מעריכים שתוך שנה וחצי נשלים את המכשול במה שתוקצב, אם אכן נקבל זירוז.

יעקב כץ: וזה רק ה- 140 קילומטר.

אודי שני: נכון.

אודי שני: מתקן השהייה – אני מעריך שבעוד חודשיים נצא לדרך בעבודתו, הוחלט עליו בשבוע שעבר.

אודי שני: מתקן השהייה לכ- 10,000 איש.

אודי שני: נזכור מה יהיה במתקן השהייה הזה, ישהו בו נשים, ילדים, קצת מגיפות, קצת מטרנה, קצת חינוך, קצת קצת מכל דבר, אנחנו נהייה באירוע אבל זו ההחלטה.

אודי שני: מתקן השהייה יופעל על ידי שירות בתי הסוהר.

אודי שני: ייקח פחות או יותר כחצי שנה לבנות אותו באזור קציעות.

אודי שני: מטרתו של מתקן השהייה היא שאותו אחד שמגיע ושעבר את כל התלאות לארץ המובטחת לחפש עבודה ישהה במתקן כליאה ולא בדיוק באחת הערים בישראל.

אודי שני: קנסות למעסיקים – שלא יהיה כדאי למעסיק להעסיק את אותו מהגר בלתי חוקי.

אודי שני: מבצע של החזרה – מבלי להיכנס לפרטים, בדבר הזה עסוקים גם משרד החוץ וגם גורמים ממשלתיים אחרים.

אודי שני: אני חושב שיהיה לזה הפנמה לא קטנה בהבנה, הרי יש תקשורת בעסקים האלה, בין נקודת המוצא לנקודת הסוף, "מחזירים אותי חזרה", וזה כנראה ייתן את הנקודה שלו אבל יש לזה כל מיני בעיות והיבטים שאנשי המקצוע בוחנים.

אודי שני: אני מציע שראש מטה פיקוד דרום ייתן עכשיו על התפיסה המקצועית.

יעקב כץ: עוד קודם אני מבקש לומר שלצערי הרב בישיבות הרבות שהתנהלו כאן ובשיחות הרבות שניהלנו גם עם אייל גבאי וגם עם ראש הממשלה ואחרים, אנחנו אמרנו שהעבודה צריכה להיות משולבת.

יעקב כץ: אני למשל חושב שהגדר והמכשול לבד, במיוחד שמדובר על קטע קטן וכשאין מדיניות ברורה איך נוהגים במסתננים.

יעקב כץ: אני עדיין לא אומר מה צריך לעשות, אבל זה ברור לי שבמדינת ישראל שהיא בעלת ערכים, אני לא רואה בדיוק איך הטיפול נעשה בפועל גם אם יש התרעה על קבוצה גדולה שמגיעה.

יעקב כץ: אסביר.

יעקב כץ: כמובן העבודות צריכות להיות משולבות.

יעקב כץ: דיברנו כאן פעמים רבות, אני אומר לך ראש מטה פיקוד דרום משום שהיינו אצלך לפני כשנה וחצי, אתה הייתה הראשון ששמענו ממנו שעומדים כמיליון איש להיכנס לישראל.

יעקב כץ: כשאמרתי שמיליון איש יכנסו לישראל, צחקו ואמרו מה הוא אומר, ואנחנו רואים את המיליון איש מגיעים בטפטופים של עשרות איש.

יעקב כץ: הכל צריך להיעשות במגביל.

אליהו ישי: זה לא טפטופים.

יעקב כץ: אנחנו שומעים מהשר שלא פשוט להפסיק את העבודה.

אורי אורבך: אני לא מבין משהו.

אורי אורבך: לפני כחמש שנים לא היו המונים שהגיעו לפה, עם חומה ובלי חומה.

אורי אורבך: כלומר הסיבות שמגיעים לכאן המונים לא קשורות לגדר או לא גדר.

אורי אורבך: הגדר זו סוף הדרך.

אורי אורבך: אנחנו מנסים לעשות משהו שבכלל לא יהיה משתלם, אתה אומר עניין כלכלי.

אורי אורבך: אם לא יהיה משתלם לצאת לדרך אתה גם לא צריך גדר.

אורי אורבך: לפני כחמש שנים היו אריתריאים והיו סודנים ואני חושב שבאריתריאה לא היה שוויץ, ובכל זאת הם לא באו לכאן.

אורי אורבך: יכול להיות שאתה עושה גדר חסרת תועלת.

אורי אורבך: גדר היא תוצאה של כשלון בפרמטרים האחרים, באמצעים האחרים שאתה נוקט.

יעקב כץ: נכון.

יעקב כץ: צריך לציין מהם האמצעים האחרים, למשל.

יעקב כץ: למשל הנושא של ההעסקה - - -

אליהו ישי: סליחה, בנושא ההעסקה אני רוצה לומר משהו שלא אמרתי, משרד המשפטים מתנגד שלא נאפשר להם לעבוד.

אליהו ישי: הוא טוען שאם הם לא יעבדו הם יגנבו וכדומה.

אליהו ישי: אני טוען שזה לא נכון וזה בדיוק עניין הביצה והתרנגולת.

אליהו ישי: אנחנו חוזרים על זה כל הזמן וחלילה תהייה קטסטרופה.

אליהו ישי: אם לא יאפשרו להם לעבוד זה יעצור את רבבות המסתננים ומי שנמצא כאן ונכנס שלא כחוק יוחזר חזרה - - -

יעקב כץ: גם אם יהיה מחנה מעצר הוא יתמלא, אם יגיעו יותר מ- 10,000 איש - - -

אליהו ישי: אם ניתן להם מקומות עבודה יגיעו מאות אלפים.

אליהו ישי: נקודה.

יעקב כץ: אני מבקש לומר שבאמת כמו שאמרנו הבעיה של ההעסקה היא בעיה אחת והיא הבעיה החשובה ביותר, את זה צריך למנוע, לא הבנו מדברי השר שזה מה שהולך להיות, גם אם תיתן הוראה הם ילכו לבית משפט, יש לנו מספיק ארגונים שדואגים להם ושרוצים שהם יכנסו לפה ועושים את כל המאמצים שהם ירגישו פה טוב.

יעקב כץ: הם יכנסו והם ימשיכו לשהות כאן.

יעקב כץ: לא הבנתי איך ההוראה של כבוד השר לאי העסקה, אני רואה בה את ההחלטה הכי חשובה שמחר מעסיק שמעסיק  עובד לא חוקי משלם קנס והאדם שנזרק מהעבודה מסמס לחבר שלו "אל תבוא כי אין לי עבודה".

אליהו ישי: ההוראה תתבצע עד לבית הדין הגובה לצדק.

אליהו ישי: אספר אנקדוטה על אישה סיעודית, ממש במצב סיעודי מורכב שיש לה עובדת זרה, העובדת הזרה התעברה והסיעודית אמרה לעובדת הזרה "תחזירי חזרה למדינה שממנה הגעת, הגעת לכאן בדעת שאת באה לעבוד ולא הגעת לכאן כדי להקים משפחה" מדובר בנכה מוגבלת שצריך לקלח, להאכיל, לשרת אותה והכל, העובדת הזרה אמרה לה "אני מצטערת עכשיו את צריכה לתת את כל השכר שלי, כעת אני גם בשמירת הריון".

אליהו ישי: היא נגשה לבית המשפט, בית המשפט חייב את אותה סיעודית שמשלמת את רוב משכורתה כדי שיאכילו, יקלחו אותה וישרתו אותה, מאיזה סכום היא תיקח עובדת אחרת?

אליהו ישי: ההחלטות כאן מאוד מורכבות ומסובכות, גם כאן צריכים תיקון חקיקה ואנחנו מגדירים שאישה שמגיעה לעבוד כאן ונכנסת להיריון להחזיר לארץ שלה, היא לא יכולה להישאר כאן כשהיא בהיריון.

יעקב כץ: זאת אומרת שגם באי העסקה של המסתננים כרגע, גם אחרי הוראת שר הפנים, אני שואל כאן גם את עוזרי השר, בעצם אין על מי להחיל כי יש מספיק חורים במסננת  המחוררת וימשיכו להעסיק אותם ואי אפשר להפסיק את העסקתם.

אליהו ישי: ש מקרה של עובדות זרות שביקשו גם טיפולי פוריות.

יעקב כץ: כבוד המנהל הכללי של משרד הבטחון אודי שני, עם גדר של 140 קילומטר הם ילכו לקילומטר ה- 145 ויכנסו, וגם ב- 140 קילומטר כל זמן שיש להם עבודה אז מה איכפת להם כי נמשיך לטפל בהם יפה, נכניס אותם ל"סהרונים" נמלא אותם.

יעקב כץ: כל עוד שהבדואי שמוביל אותם לא נפגע - - -

אליהו ישי: צריך להבין ש"סהרונים" זה בית מלון חמישה כוכבים.

יעקב כץ: כל עוד שהבדואי שמוביל אותם לא נפגע, כרגע אין הוראה לפגוע בבדואי שמוביל אותם, אז הבדואי מוביל אותם עד לגדר הוא מביא עשרים ויותר, ואומר שכעת רואים אותם ברשת הלוויינים הישראלית, רואים אתכם אז תחילו לבכות.

יעקב כץ: אני טוען שכנגד גונב גבול במדינות אחרות בעולם מותר לפעול עליו ביד קשה כדי שהבדואי לא יוכל להוביל את החבורה.

יעקב כץ: אני מדבר על הבדואי המצרי שמוביל אותם במצרים, אם יפגעו בכמה בדואים, זו הפקודה שאני הייתי נותן, לפגוע במי שמוביל אותם.

יעקב כץ: לא פוגעים בהם אז הם ממשיכים הלאה, ואז צבא ההגנה לישראל יערך, תגיע קבוצה של 300 או 400 אנשים, לא יאכילו אותם, לא ישקו אותם, לא ייקחו אותם לטיפולים?

יעקב כץ: לא הבנתי מהי הפעולה שנעשית כאן, אני לא מבין איך זה מתנהל.

יעקב כץ: מצד אחד אי אפשר למנוע את העסקתם פה למרות ששר הפנים נותן הוראה, מצד שני לא פוגעים בבדואים, ומצד שלישי הגדר היא רק על קטע של 140 קילומטר והיא תסתיים רק בעוד שנתיים וחצי, את המתקן מתקינים.

יעקב כץ: אני לא מבין איך בפועל אנחנו מונעים כניסתם של עוד 200,000 או 400,000 איש לארץ.

יעקב כץ: מה ימנע מהם להגיע לישראל?

יעקב כץ: לא הבנתי.

אודי שני: מי שנכנס על אף הכל יכלא, יוחזר והמעסיק יקבל קנס.

יעקב כץ: יוחזר לאן?

אודי שני: המערכת בודקת מספר אפשרויות לאן להחזיר, זה מה שאתה יכול לעשות.

יעקב כץ: אני מודה לך, ולפני שאני אפנה לראשי העיר, נמצא איתנו כאן ראש עיריית אילת, אני רוצה לשאול את משרד המשפטים, האם ניתן בישראל לקחת מהגרי עבודה, אנשים שהם בוודאות מהגרי עבודה, להעמיס אותם ולהחזירם, או האם הם יפנו לבית המשפט והדבר הזה ייעצר?

אביטל שטרנברג: התשובה היא אינדיבידואלית לכל אדם, אתה צריך לבדוק את נסיבותיו של כל אדם.

יעקב כץ: כמה אנשים כאלה העברנו עד היום מעשרות האלפים שמדינת ישראל רצתה להעביר אותם חזרה את הגבול?

אביטל שטרנברג: אני מציעה שאת השאלה הזאת נשאל את משרד הפנים?

יעקב כץ: יוסי אדלשטיין, כמה אנשים החזרנו עד עכשיו, מסתננים שהגיעו מאפריקה, הגיעו 32,00 איש עד לפני כמה שבועות.

אורי אורבך: ממתקן "סהרונים" הורחקו מאז יולי 2009 - 373 אנשים, מהמתקן.

יעקב כץ: אבל מהחבר'ה שכבר עברו לארץ, כמה מהם הורחקו?

יולי יואל אדלשטיין: מעט מאוד.

יעקב כץ: מהי הסיבה שרק מעט מאוד ולא הרבה מאוד?

יולי יואל אדלשטיין: הסיבה העיקרית שרובם הם מאריתריאה ומסודן שכרגע אין לנו יכולת - - -

יעקב כץ: אין לנו אפשרות.

יעקב כץ: זאת אומרת שאם אין אפשרות היום גם לא תהייה אפשרות מחר.

יעקב כץ: חזקה על הארגונים של הגברת סיגל רוזן ואחרים שילכו לבית המשפט העליון.

יעקב כץ: לפי ניסיוננו בית המשפט העליון ייתן להם גיבוי כפי שהוא נתן גיבוי בעבר.

יעקב כץ: לכן הסיכוי שהבעיה הלאומית הזאת תיפתר במישור הזה ידידי אודי שני, הוא סיכוי קלוש.

יעקב כץ: סליחה ראש העיר אבל קודם  דברייך, הוא ביקש מראש מטה פיקוד דרום לומר לנו מה קורה היום בגבול, איך אנחנו מונעים, איך אנחנו סוגרים בבקשה הדיווח שלך.

הראל כנפו: היום מסובך למנוע בגלל שאין את אותו מכשול פיזי והעסק מתבצע בצורה של מרדפים וניסיון בכל פעם להגיע לפניהם, למקום אותו הם רוצים לחצות כי באופן עקרוני כשמגיעים לפניהם למקום אותו הם רוצים לחצות ועושים פעולה פיזית כזאת או אחרת הם מתרחקים חזרה לתוך מצרים.

הראל כנפו: הם לא חודרים פנימה.

הראל כנפו: הבעיה היא שההסתננות היא כל כך רחבה - - -

אמנון בן עמי: הם דוחים ביום יומיים את החדירה שלהם.

הראל כנפו: נכון.

הראל כנפו: הבעיה היא שהסתננות היא כל כך רבה ואין מכשול פיזי שיצמצם אותה, לרוב המקומות אנחנו לא מצליחים להגיע לפני שהם נכנסים.

הראל כנפו: מרגע שהם נכנסים למעשה כבר נגמר הסיפור כי הם בתוך שטחנו ומאותו רגע פועלים כמובן על פי החוק ועושים את מה שהחוק מחייב.

הראל כנפו: לדעתי לא נאמר כאן בדיון על מרכיב נוסף שקיים בשיטה והוא הצד המצרי.

הראל כנפו: גם הוא חלק מהעניין, אנחנו יכולים להגיד שבאזור מסוים, באזור החולות במקום שבו הם פועלים, הם פועלים בצורה יעילה ומצליחים למנוע כניסה.

הראל כנפו: הכניסות דרך מרחב החולות שהוא מרחק של 40 קילומטר פחות או יותר, החדירות הן ממש בבודדים.

אמנון בן עמי: אבל כשהמצרים יורים במישהו פציעה קשה מעבירים אותו אלינו והוא מטופל אצלנו ועל חשבוננו.

הראל כנפו: אנחנו מצליחים להודיע להם באותו מרחב בדרך כלל מספיק בזמן, גם במקומות שאנחנו פועלים בצורה מוארת הם באים מיד לכל מקום שצבא ההגנה לישראל מגיע, הם מגיעים באופן אוטומטי ומצליחים למנוע חלק מהחדירות של חלק מהאנשים.

הראל כנפו: אם היינו יכולים להחיל את הדבר הזה על כל הגזרה זה היה טוב.

הראל כנפו: הדרך היחידה להחיל את זה בכל הגזרה זה באמת לעשות מכשול פיזי - - -

יעקב כץ: אבל אם המכשול הזה יקום רק בעוד שנתיים וחצי והוא רק על 140 קילומטר, מה ימנע מהם ללכת קצת יותר צפונה?

הראל כנפו: אני לא רוצה להיכנס לכל הנושא של המימון כי זה לא מענייני.

הראל כנפו: הייתי רוצה שמחר בבוקר תהייה כל הגדר וכל המכשול.

יעקב כץ: גם אתה מסכים שאם זה יהיה רק על 140 קילומטר פתרנו רק חלק.

הראל כנפו: אני אסביר.

הראל כנפו: אני חושב שאם יגמרו את ה- 140 קילומטר האלה מאוד מהר, וכולם יראו שמהמקום של המכשול הפיזי הזה שקיים אנשים לא מצליחים להיכנס, מהר מאוד יקבלו את ההחלטה גם לגבי הקילומטרים האחרים.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: אני אבקש מראש עיריית אילת מר מאיר יצחק הלוי שהוא הסובל העיקרי היום  לספר כעיר, אצלו התופעה באה לידי ביטוי בצורה הקשה ביותר, הוא מופיע כאן הרבה, והוא אפילו העלה פעם תשדיר ברדיו, הוא נוהג בצורה ממלכתית.

יעקב כץ: חוץ מלבכות הוא לא יכול לעשות שום דבר, אנחנו בוכים יחד איתך.

יעקב כץ: בוא תבכה עכשיו עם ישראל רואה אותך.

אליהו ישי: אני רוצה לומר ליושב ראש הוועדה, נפסיק לבכות, אנחנו נצליח בכל הכוח נצליח לעשות סדר בדברים האלה, זה יהיה קשה, לא פשוט, נפעל בכל הכוח, לא נתפשר.

אורית זוארץ: כבוד השר אני אשאל את על מקומו, מתי?

אורית זוארץ: מתי כבוד השר?

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה ברשותכם להציג שוב, חשוב שנדע איך מתנהלת עיר עוד טרם אנחנו מייצרים מהלכים אינטנסיביים של סנגוריה לאותם מסתננים בלתי לגאליים.

מאיר יצחק הלוי: לפני שנה וחצי אדוני השר משרד האוצר אישר בעיר אילת לקלוט 20 משפחות מהונגריה, הודיעו לי בצורה רשמית, אצלי יש מושג שנקרא קליטה קהילתית, כשקיבלתי את האישור זימנתי אלי את כל הגורמים הרלוונטיים כדי להיערך נכונה לקליטתם.

מאיר יצחק הלוי: הקליטה הייתה אמורה להיות חצי שנה אחרי האישור שקיבלתי.

מאיר יצחק הלוי: זימנתי את אנשי שירות התעסוקה, זימנתי את גורמי החינוך, גורמי הרווחה, גורמי הקליטה, הסוכנות היהודית, כל גורם רלוונטי על מנת שיקלוט את 20 משפחות.

מאיר יצחק הלוי: אם תרצו זה משהו בסדר גודל של 50 איש.

מאיר יצחק הלוי: זאת משום שחשבתי שכראש עיר ראוי לטפל באנשים האלה בצורה מסודרת.

מאיר יצחק הלוי: אני מדבר על 50 איש מתוך עיר המונה כ 60,000 תושבים.

מאיר יצחק הלוי: כששאלו אותי על תכנית המתאר שאנחנו יושבים עליה "איזו עיר אתה רוצה?"

מאיר יצחק הלוי: אמרתי "אני רוצה עיר מצוינת, עיר שתתפתח"  ישבנו שנים לתכנן עם משרד הפנים עיר מתפתחת, עם שמאי וחבריו תכננו איך העיר תיבנה ותגדל ותהייה עיר טובה, איכותית ומשדרגת את הרף הדמוגרפי שלה.

מאיר יצחק הלוי: נוצר מצב שבשנתיים האחרונות יש איבוד שליטה מוחלט, פתאום באופן לא צפוי, לא מבוקר, ללא הכנה, בצורה אגרסיבית ואלימה נכנסים לעיר מעל ל- 12% מתושביה.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה לכל מי שרוצה לצאת במגננות ובהגנות.

מאיר יצחק הלוי: חברים זה מצב שהוא מצב לא נורמלי.

מאיר יצחק הלוי: בשנה וחצי העיר מקבלת פתאום שינוי צורה מבלי שהיא יודעת על הדברים, לא על הפארקים, לא על הגנים, לא על מוקדי התעסוקה, לא על הדיור, יש כאן כאוס מוחלט.

מאיר יצחק הלוי: עיר צריכה להיות מתוכננת, בונים עיר, מתכננים אותה, יש אג'נדה, יש חזון, יש אמירות.

מאיר יצחק הלוי: אבל  היום זה קורה בצורה בלתי מבוקרת, ואני מזמין את כל מי שיושב כאן לסייר איתי בבוקר של איזה יום שתרצו, נלך להר יואש, להר חזקיה, לעין נטפים ונראה גלים של אנשים מסכנים ואומללים, לי אין שום בעיה עם אף אריתריאי, עם אף סודני, עם אף איש מחוף השנהב, עם אף סיני, עם אף גיאורגי, מדובר בסינים וגיאורגים כי כולם מצאו דרך להיכנס.

מאיר יצחק הלוי: חברים, מדובר כאן במפעל כספי  שמגלגל מאות מיליוני דולרים, תקשיבו למספרים שאני נוקב, מדובר במפעל כספי, אל נא נתבלבל !

מאיר יצחק הלוי: אל נא נתבלבל !

מאיר יצחק הלוי: . מדובר כאן במפעל.

מאיר יצחק הלוי: כל מסתנן מסכן, הוא או רעייתו עליו מגלגלים אלפי דולרים אותם בדואים שעליהם דיבר יושב ראש הוועדה.

מאיר יצחק הלוי: אחרי זה הוא נאלץ לחזור למדינה שלו וחלק מהמדינות אומרות תחזיר חלק מהכסף.

מאיר יצחק הלוי: מה קורה אצלי בעיר?

מאיר יצחק הלוי: שכונות שלמות, טיילתי עם השר, נכנסנו לבית, בית פרטי וראינו איך הבית הזה הפך להיות מועדון/בית תפילה מוסלמי שבו שהו בזמן שהשר ואני ביקרנו עשרות אנשים.

מאיר יצחק הלוי: מה אני אומר לתושבי השכונה?

מאיר יצחק הלוי: מה אני אומר לשכנים שאומרים לי "אדוני, קניתי כאן בית שמוגדר כקוטג' ומוצא ביום בהיר אחד שלושים וארבעים שכנים שמבלים בגילופין, שיכורים אלימים, סליחה אני אומר את הדברים מהכרות אישית ואני לא מייצר כאן סטיגמות.

מאיר יצחק הלוי: מדובר בתופעות שאנחנו נתקלים בהם יום יום, הטרדות, הצקות, זה מה שקורה, ואני מצטער.

יעקב כץ: כשאמרת 12% תנקוט במספר כדי שאנשים ישמעו את המספרים.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מדברים היום על סדר גודל של כ- 7,000 איש.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לספר לכם שלקחתי את מנהל אגד באילת, איתן, הוא אומר לי "מאיר, בשבוע שעבר שלושה אוטובוסים מתחנה מרכזית תל אביב הגיעו לאילת מלאים באותם מסתננים".

מאיר יצחק הלוי: יש כאן מסחרה - - -

יעקב כץ: יש להם אצלכם עבודה?

מאיר יצחק הלוי: אני לא יודע.

יעקב כץ: אתה לא יודע מה קורה בעיר?

מאיר יצחק הלוי: אני יודע, אני מומחה לעניין.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לספר לך שיש כאן מצב שמתחילה להיווצר קהילה, אני בא מתחום אחר, עסקתי כל חיי בחינוך ואני אמשיך לעסוק בזה.

מאיר יצחק הלוי: יש כאן דינמיקה של קהילה, מתחילה להיווצר כאן מנהיגות, יש קבוצות תומכות.

מאיר יצחק הלוי: יש כאלה שעובדים וכאלה שאינם עובדים, הם מגבים אחד את השני, הם שותפים לבעיה.

מאיר יצחק הלוי: יש כאן מועדונים חברתיים, יש בתי תפילה, יש כאן את כל אותם מרכיבים שהופכים את הבודדים לקהילה מאוד מגובשת ונוצר מצב שחבר מביא חבר.

מאיר יצחק הלוי: כשאחד לא עובד, גרים בבית של 57 מטר, 15, 20 איש שאחד תומך בשני.

מאיר יצחק הלוי: חלקם עובד וחלקם לא עובד וזה המצב.

מאיר יצחק הלוי: אמר השר ואני אומר לכם בצורה מאוד ברורה, אדוני השר אני אומר לך את זה פה, אני מגבה את הפעילות שלך.

מאיר יצחק הלוי: נקודה.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר בצורה ברורה שמדובר כאן במצב שמהווה סכנה אסטרטגית.

מאיר יצחק הלוי: אני מדבר על העיר אילת, אני לא מדבר על המדינה, ואני לא רוצה על עצים גובהים, העיר אילת מאבדת מצביונה כעיר שיש לה תכנית, כעיר שיש לה אג'נדה, שיש לה רצון להתפתח.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו נמצאים ברגרסיה בלתי אפשרית.

מאיר יצחק הלוי: אני מציע לכל האנשים, אל תקנאו לרגע אחד במה שעובר על תושב אילת.

מאיר יצחק הלוי: היום תושבי אילת שמהם אני מקבל הודעות, בשכונת יעלים יש תושבים שאומרים "אדוני ראש העיר אנחנו לא יכולים לשלוח את הבנות שלנו לחוגים, הם מוטרדות בדרך".

מאיר יצחק הלוי: ההטרדה היא הטרדה מילולית, זו אינה הטרדה פיזית, הן מוטרדות בכל מיני דרכים וצורות.

מאיר יצחק הלוי: אתמול מנהל מתנ"ס שנקרא קולייר, יש שם בית ספר למחול, אומר לי "מאיר, מדובר בבנות בגילאי 5, 6, 7, 8 לסדנא שמגיעות עם טייצים, מאוד יפות, מאוד מרשימות, פוחדים לשלוח אותן".

מאיר יצחק הלוי: מה עוד נשאר.

מאיר יצחק הלוי: אני מצטער אם אני בוכה, אני זועק כאן זעקה, כל מה שאני מבקש הוא בואו נחזיר את השליטה לידיים.

מאיר יצחק הלוי: רוצים שהעיר תקלוט 300,  400 איש, אני אומר לכם כאן שאני אעשה את זה באהבה גדולה מאוד.

מאיר יצחק הלוי: בתנאי שנתכנן את הקליטה, נטפל בעבודה שלהם, במגורים שלהם, בחינוך שלהם, בבריאות שלהם.

מאיר יצחק הלוי: אבל במצב - - -

יעקב כץ: איפה לומדים ילדיהם בעיר אילת?

מאיר יצחק הלוי: יש לנו חלוקה, ילדי גילאי הגן לומדים בשני - - -

יעקב כץ: שאלה אחרת, כמה ילדים יש מתוך ה- 7,000 איש?

מאיר יצחק הלוי: נכון להיום מדובר במאות, אני לא רוצה להיתפס במספרים, אני יכול לספר לך שנכון להיום יש לנו בין 10 ל- 15 לידות בחודש, מדובר במאות ילדים שפזורים ראשית אצל הוריהם, חלקם בגיל הרך, שני גני ילדים שעיריית אילת הקצתה לטובתם בהנחיית משרד החינוך, לומדים שם עשרות ילדים, ילדי בית ספר יסודי לומדים גם בקיבוץ איילות במסגרת כפר הנופש שנמצא שם והיותר מבוגרים לומדים גם ביוטבתה.

מאיר יצחק הלוי: זה פחות או יותר החלוקה.

מאיר יצחק הלוי: צריך לזכור שבתחילת הדרך הגיעו האבות ובעת הזאת מתחילות להגיע משפחות.

מאיר יצחק הלוי: אם תרצו אוכל לצייד אתכם בתמונות, תמונות בצהרי היום של כלה מסתננת, ישבו וארגנו חתונה בצהרי היום, הכל אפשרי, אני מאחל ברכה וסימפטיה לזוג אבל אני חושב - - -

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: אני אבקש מחבר הכנסת אורי אורבך בבקשה.

אורי אורבך: תודה.

אורי אורבך: אדוני היושב ראש, אדוני השר.

אורי אורבך: קודם כל צריך לזכור שהמסתננים עצמם באופן אישי אינם אויבים, הם עושים מעשה לא חוקי, מסתנני עבודה אגב ולא מהגרי עבודה וכדאי להשתמש במונח הזה כי זה יוריד את הלגיטימציה, הוא מהגר שבחר.

אורי אורבך: הביטוי שאני מציע לדעתי הוא נכון יותר.

אורי אורבך: זה חלק מבעיה.

אורי אורבך: הגדר, אם היא פותרת משהו היא באה רק בסוף הדרך והיא הפתרון הכי יקר.

אורי אורבך: אם לפני כמה שנים, כפי שאמרתי לא הייתה הבעיה, ובעיקר בגלל דברים שקרו באריתריאה ובסודן, צריך לראות איך אנחנו יכולים להשפיע גם באמצעות משרד החוץ על דברים כאלה.

אורי אורבך: יש לנו הסכם שלום עם מצרים.

אורי אורבך: הסכם שלום לא אומר שהחיילים המצרים מקבלים שוחד ואנחנו מקבלים את האנשים שהם נותנים להם לעבור.

אורי אורבך: כלומר אנחנו מספיק סובלים במנהרות שיש לנו בעזה מנפלאות הצבא המצרי, אנחנו לא צריכים לסבול את זה גם מהגבול הדרומי שלנו.

אורי אורבך: אני חושב ששר הפנים לא צריך לפחד כלל, אם אפשר להשתמש בסיסמה של מפלגה אחרת, ולהיאבק בתופעה.

אורי אורבך: להיאבק בתופעה ולא בהכרח להיאבק באנשים האומללים עצמם.

אליהו ישי: תודה לאל לא פוחד, פועל כמעט יחיד.

אורי אורבך: זה כדי שלא תצא מפה רק עם מחמאות.

אליהו ישי: אני אומר לך שתהייה רגוע, הייתי גם חבר כנסת עם פחות עשייה ויותר דיבורים, אני באמת מעריך את הדברים, זה בסדר וזה נחמד.

אליהו ישי: אנחנו פועלים ואמרתי בדיוק מה המכלול והיקפי המשרדים השונים.

אליהו ישי: לי אין שום כוונה להתיפייף ולהיות אדיש, אני אפעל ואלחם בכל כוחי, בכל הכלים שיעמדו לרשותי.

אורי אורבך: היה ראש ממשלה אחד שאמר פעם "אל תדאגו יכול להיות יותר גרוע", את זה הוא אמר לשרים שלו והם לא דאגו, ובאמת נהייה יותר גרוע.

אליהו ישי: אני אומר הפוך, אני אומר המצב גרוע.

אורי אורבך: התפקיד שלנו הוא לדאוג.

אורי אורבך: אני חושב שגדר לבדה אפילו היא לא הפתרון העיקרי, לכן גם בקשרים שלנו גם עם מצרים וגם בכל כוח צבאי במקומות שנכשלנו בכל המקומות, הצבא בא בסוף.

אורי אורבך: בכל מקום שנכשלנו צריך גם צבא חזק וגם קשיחות.

אורי אורבך: אם סילקו/גירשו/העבירו רק 400 איש מהמתקן זה כלום.

אורי אורבך: זה כמו לא לעשות כלום, זה משהו סמלי לחלוטין.

אורי אורבך: יש אמנות בינלאומיות שאנחנו חתומים עליהן, אבל צריך לזכור שיש אמנה לאומית בין ממשלת ישראל לאילת, לערד, לתל אביב, זו האמנה הלאומית.

יעקב כץ: יש אמנה לאומית בין עם ישראל לממשלה.

אורי אורבך: המחויבות של הממשלה לערים האלה ולאזרחים האלה היא קודמת, היא קודמת לאמנות בינלאומיות ששם זה מכלול שלם.

אורי אורבך: אנחנו צריכים להתנהג כמו בני אדם לאנשים האלה, ואנחנו צריכים להתנהג כמו ממשלה לאזרחים שלנו.

אורי אורבך: לכן המחויבת של אדוני שר הפנים ושל ממשלת ישראל היא להיאבק בתופעה לפני שאנחנו נהייה עם מאות אלפי מסתנני עבודה שיכולים להרוס כאן ערים שלמות.

יעקב כץ: תודה רבה לשר הפנים.

יעקב כץ: האלוף במילואים עמוס גלעד, בבקשה.

יעקב כץ: מאוד נשמח לשמוע אותך.

עמוס גלעד: הבעיה הזאת על שולחננו כבר הרבה זמן והיא באמת מתעצמת.

עמוס גלעד: אנחנו צריכים למצוא פתרון מעשי.

עמוס גלעד: מה שאמר חבר הכנסת אורי אורבך הוא נכון - - -

יעקב כץ: אנחנו יושבים כאן בוועדה הזאת כבר שנתיים וגם במקומות אחרים, אני אומר לך את האמת, לי יש אינטליגנציה של אדם מהרחוב אני לא בעל כשרון, ואני לא מהרמות שלכם, אבל מהפתרונות שמציעים כאן נראה שהבעיה תלך ותתעצם ולא תלך ותקטן.

עמוס גלעד: אני רוצה לומר קצת מה ניתן לעשות.

עמוס גלעד: כמו שתיאר המנהל הכללי של משרד הבטחון בסופו של דבר זו בעיה שצריך למצוא לה פתרון מקיף במובנים הבאים: זה עסק כלכלי אדיר, אני מזכיר שיש גם הברחות אמצעי לחימה גם לעזה שלא נמנעות.

עמוס גלעד: המצרים יעשו ככל יכולתם אבל התוצאה לא תשתנה.

עמוס גלעד: היא לא תשתנה בגלל הרבה מאוד סיבות וזה תלוי גם  במידת השליטה בסיני, כוחם האדיר של הבדואים בסיני  והעובדה שאתה לא יכול באמת לפעול בסיני.

עמוס גלעד: צריכים להיות ריאליים.

עמוס גלעד: אם לא יבוטל התמריץ הכלכלי אני משוכנע או מעריך שהבעיה תמשך ואף תתעצם.

יעקב כץ: גם כבודו מסכים שהפסקת עסקתם הוא האלף בית?

עמוס גלעד: מה שתיאר ראש עיריית אילת זה איום לאומי ממש.

עמוס גלעד: מתחת לכותרת הזאת יש כאן מנגנון אדיר.

עמוס גלעד: הכתבה הזאת שצוינה כאן מתארת מנגנון כלכלי אדיר שמתחיל מאריתריאה, יש לו חשבונות בנק באירופה, הוא מנוהל בשיטת מאפיה משוכללת, הכושר הארגוני שלהם עולה על היכולות למנוע את זה.

עמוס גלעד: אנחנו כפותים כביכול בכל מיני אמנות, אלו לא פליטים כמו אנשי דרפור שהיו באמת נתונים להשמדת עם בגלל המוצא שלהם.

עמוס גלעד: הרוב הם מערכת שיטתית שמניעה ותניע יותר.

עמוס גלעד: ככל שקיים הרווח הזה לא נמנע את התופעה.

עמוס גלעד: אף חייל צבא ההגנה לישראל לא יירה בשום מסתנן.

יעקב כץ: מה אתם מציעים?

עמוס גלעד: מה שצוין פה הוא הפתרון.

יעקב כץ: כבוד האלוף צוינו הרבה דברים, אמר חבר הכנסת אורי אורבך בחכמה, שהגדר היא הדבר האחרון כי הם יגיעו לגדר, אנחנו לא יורים, אנחנו לא יורים בבדואי בצד השני שלהם, השאלה האם זה אפשרי?

עמוס גלעד: כל עוד יש כאן תמריץ כלכלי אפילו הגדר לא תועיל.

עמוס גלעד: היה ולא יהיה תמריץ כלכלי והגדר תעמוד על מקומה אז אפילו המצרים - - -

יעקב כץ: פירושו של דבר היא לא להעסיק אף אחד ומי שמעסיק אותם ייקנס, יכנס לכלא, איסור בצו מוחלט להעסיק מסתננים שנכנסים ארצה.

עמוס גלעד: למה רק 30,000 שקל, זה צריך להיות מיליון שקל.

עמוס גלעד: זו לא בעיה של חוק התעסוקה, זה איום שאין לנו מענה לו.

עמוס גלעד: ניסינו עם המצרים והגענו איתם לשורה ארוכה של הבנות, אבל לא הגענו איתם להבנה שמאפשרת יישום ההבנות ולכן התופעה נמשכת.

עמוס גלעד: אם לא יבוטל, אני מתבונן שסיני כבר הרבה שנים, הבדואים שם מאוד חזקים, המערכות שלהם כמעט אוטונומיות אבל כן יש כללי משחק.

עמוס גלעד: אתן דוגמה.

עמוס גלעד: לא מבריחים אמצעי לחימה בצירים האלה כל עוד הם חושבים שהם עלולים להינזק.

עמוס גלעד: הרי יש כאן כללי משחק.

עמוס גלעד: הבדואים אין כמותם שיודעים להעריך מה נכון ומה לא נכון, מה רווחי ומה לא רווחי.

עמוס גלעד: פה הרווחים עצומים.

עמוס גלעד: בכתבה הזאת העניין הזה מתואר יפה, יש כאן שתי מערכות רווח.

עמוס גלעד: האחת עד שמביאים אותך והשנייה סוחטים אותך ואחר כך שולחים אותך.

עמוס גלעד: אני לא בטוח שאין גם מניעים אחרים.

עמוס גלעד: אין כאן אפשרות לפעול כמו שאתה פועל נגד רשות פח"ע (פעילות חבלנית עוינת), ועל כן זה עסק רווחי.

עמוס גלעד: אם זה עסק רווחי צריך לבטל את הרווחיות.

עמוס גלעד: תבטל את הרווחיות, זו פעולה אינטגרטיבית.

עמוס גלעד: הגדר תהייה מצוינת כאשר היא תעמוד כאחד מהאדנים שעליהם תשען הפעולה שבראשה ביטול המוטיבציה.

עמוס גלעד: אסור שהם ירווחו כאן אגורה.

עמוס גלעד: צריך להתייחס לזה כאיום ולא כבעיית פליטים או אמנות אחרות.

עמוס גלעד: אני חושב שכך אנחנו צריכים לעבוד.

עמוס גלעד: אם לא נעבוד אינטגרטיבית ונבטל את המוטיבציה הכלכלית זה גם יתעצם.

עמוס גלעד: יש מספרים שנעים בין שניים שלושה מיליון אנשים שנמצאים כרגע בקהיר, הם יכולים לנוע בגלים הולכים וגדלים.

עמוס גלעד: למה?

עמוס גלעד: – יכול להיות שנתיבים אחרים נחסמו, זה עניין כלכלי.

עמוס גלעד: יש כאן הערכת שווי כלכלי.

יעקב כץ: בתוך הערכת השווי הכלכלי מופיע המניעה של הרשויות הישראליות לפעול נגד העסקתם בגלל בתי המשפט, בגלל בית המשפט העליון, צריך גם את הדברים האלה לומר.

עמוס גלעד: אני לא אומר מילה אחת רעה.

יעקב כץ: זה נמצא בבית המשפט העליון.

יעקב כץ: כאן השאלה שאני רוצה לשאול את איש משרד הפנים לפני שנעבור לחברת הכנסת אורית זוארץ.

יעקב כץ: מה הפתרון לאי העסקתם?

יעקב כץ: אני מבקש למקד את הנקודה כי אני רואה בה את עיקר הבעיה.

יעקב כץ: ברור שאם מחר יפוטרו מהעבודה, אלפים יסמסו אוטומטית למצרים "אין לכם עבודה, תחשבו פעמיים לפני שאתם מגיעים".

יעקב כץ: מה מונע מכם היום לקחת את מה שאמר שר הפנים ולהעביר לגלים מעשיים באלפים.

יעקב כץ: פעם אחת לעשות את זה.

יעקב כץ: לגדר יש ערך והיא תסתיים, בעתיד נראה מהו ערכה ובוודאי שההוצאה הכספית היא עצומה.

יעקב כץ: מה אתם באמת עושים מחר כדי למנוע את העסקתם של אלפי אנשים ושהמהלך יכניס אותם להלם?

יעקב כץ: אולי זו השאלה החשובה מכל השאלות.

אמנון בן עמי: קודם כל מי שדחף את נושא האכיפה נגד מעסיקים זה אנחנו.

אמנון בן עמי: גם אני בשיחה שלי איתך מלפני כשמונה חודשים ביקשתי שתנסה לעלות לדיון שוב את העניין של מתקן השהייה.

אמנון בן עמי: הוא באמת יכול לפגוע במוטיבציה להגיע, מכיוון שאם שם יסופקו להם הצרכים הבסיסים יחד עם כל מה שאמר המנהל הכללי של משרד הבטחון, אני מסכים לחלוטין, הגדר ומשא ומתן עם המדינות השלישיות - - -

יעקב כץ: זה לא יפתור את הבעיה.

אמנון בן עמי: זה תמהיל של פתרונות וצריך ללכת גם על הכל יחד.

אמנון בן עמי: ההעסקה -  ההעסקה היא חד משמעית, אני חושב שאמר את זה גם ראש העיר אילת בביקור שלנו אצלו.

אמנון בן עמי: קראנו למלונאים להתכונן כי אנחנו מתכוונים לעשות אכיפה.

יעקב כץ: כלומר אני יכול לומר כאן בשידור משודר, שהמלונאים באילת ידעו להם שאתם הולכים לתפס עליהם והם יקנסו בקנסות גובהים ושיתחילו להיערך לפיטורי העובדים המסתננים באילת.

יעקב כץ: אפשר להודיע את זה כאן?

יעקב כץ: עם ישראל רואה אותנו.

אמנון בן עמי: מה שאתה יכול להודיע תודיע.

אמנון בן עמי: אני אומר שרשות ההגירה מוכנה לבצע אכיפה לא בינואר, היא מוכנה לבצע אכיפה כבר היום.

יעקב כץ: מה מונע?

אמנון בן עמי: מה שמונע זה איך נותנים לאותם מסתנני עבודה את הצרכים הבסיסיים שלהם.

יעקב כץ: תן לכל אחד מנת אוכל, אבל איך מונעים?

אמנון בן עמי: זה בדיוק הרעיון של מתקן השהייה.

אמנון בן עמי: כדי להרגיע את החברים, יש מתקני המתנה כאלה עשרות באירופה, ראש מנהל האכיפה שלנו יוסי אדלשטיין חזר מסיור - - -

יעקב כץ: סליחה, אני יושב ראש ואני רוצה לדעת כי כל כך הרבה ישבנו ודנו, אנחנו טוחנים מים ולכן אני רוצה לדעת.

יעקב כץ: אם מתקן של 10,000, וכמו שאמר האלוף עמוס גלעד יגיעו 50,000.

יעקב כץ: מה תעשה עם ה- 40,000 הנותרים?

אמנון בן עמי: אנחנו סבורים שאם יהיה מתקן  - - -

יעקב כץ: תתקין בארץ מתקנים של מיליון, שני מיליון איש.

אמנון בן עמי: אם יהיה מתקן פתוח ומוכן של 10,000 ואפילו ל -5,000 איש ונתחיל לבצע את האכיפה המסר יעבור.

יעקב כץ: אתה אומר שניתן  לבצע אכיפה אבל אתה לא מבצע כי אתה שואל מה אני אאכיל אותם מחר.

אמנון בן עמי: לא אני שואל, מדינת ישראל שואלת.

יעקב כץ: ואם אני כיושב ראש וועדה אציע כאן שאנחנו נארגן להם מנות אוכל ושהם לא יעבדו, ניתן להם מה שניתן במינימום אפילו איפה שהם נמצאים היום?

אמנון בן עמי: האכיפה מטעם הרשות לא מתבצעת רק מתוך דאגה לתנאים הבסיסיים של מסתנני העבודה.

אמנון בן עמי: לא משום סיבה אחרת.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: חברת הכנסת אורית זוארץ.

יעקב כץ: בבקשה.

אורית זוארץ: היושב ראש חבל שהשר יצא.

יעקב כץ: אני מבטיח להעביר אליו את הפרוטוקול.

אורית זוארץ: נקודת המוצא שלי שלכל מדינה יש זכות להגן על עצמה.

אורית זוארץ: ולכל מדינה יש חובה להגן על גבולותיה.

אורית זוארץ: במקרה שלנו הדברים של השר והדברים של המנהל הכללי של משרד הבטחון, והדברים שנשמעו כאן לאחר מכן מתארים מצב כאוטי, מתארים כשל מערכות, מתארים באמת איזו התנהלות שאינה ראויה במדינה מתוקנת.

אורית זוארץ: לפנות את האצבע המאשימה לשר הפנים זה לגלגל את האחריות.

אורית זוארץ: אני חושבת שהכשל הזה הוא של ראש הממשלה, הוא כשל של שר החוץ, אני מצפה בדיון שכזה שיהיו נציגים מהשגרירות המצרית.

אורית זוארץ: יש לנו יחסים עם מצרים ואין שום סיבה שהם לא יהיו שותפים לדיונים האלה ויוזמנו לדיון ויגיעו.

אורית זוארץ: אני לא יודעת אם יש כאן נציגים ממשרד החוץ כי מדובר כאן בסוגיה ברמה הבינלאומית.

אורית זוארץ: בואו לא נהפוך את הבעיה הזאת לבעיה של מדינת ישראל.

אורית זוארץ: גם מלטה סובלת, הייתי לא מזמן באו"ם ודיברו איתי על הנושא הזה במסגרת הוועדה שאני עומדת בראשה הוועדה למאבק בסחר בנשים, העלו את הסוגיות האלה והם אמרו "כן, גם מלטה מדינה קטנה במזרח תיכון שסובלת מאותה בעיה".

אורית זוארץ: לכן בואו לא ננכס לעצמנו את הבעיה הזאת, בואו נפעל בכלים שעומדים לרשותנו בזירה הבינלאומית.

אורית זוארץ: אנחנו לא יכולים מצד אחד לחתום על אמנות בינלאומיות - - -

יעקב כץ: חברת הכנסת אורית זוארץ, אם אומר לך האלוף עמוס גלעד שבסופו של יום מהניסיון של העבר מאנשים בעלי ניסיון - - -

אורית זוארץ: אחריות של ראש הממשלה ושל שר הבטחון, בואו לא נגלגל את הבעיה - - -

יעקב כץ: אבל אם הם אומרים שבסופו של יום מצרים לא תפתור לך את הבעיה.

יעקב כץ: מה שלא תעשה פה אף אחד אחר לא יעשה.

אורית זוארץ: אני רוצה ששר החוץ של מדינת ישראל שהוא צריך לטפל בזה.

אורית זוארץ: אני מרגישה כמו בחלם.

אורית זוארץ: אתם מכירים את הסיפור על הגשר?

אורית זוארץ: היה מפגע על הגשר אנשים עברו  על הגשר ונפצעו, הקימו בית חולים בצד השני במקום לטפל בבעיה, זה מה שקורה כאן.

אורית זוארץ: יש כאן כשל מערכות - - -

יעקב כץ: ולכן אני מבקש שתגידי מה את מציעה?

יעקב כץ: כן לפטר אנשים או לא לפטר אנשים?

יעקב כץ: תרשה לי לדבר ולסיים את דבריי והכל יהיה ברור.

יעקב כץ: מדובר פה בצביעות ובמוסר כפול.

יעקב כץ: הרבה מאוד שנים מדינת ישראל העלימה עין מהעובדה שהמסתננים האלה נקלטו במערכות התעסוקה שבהם ישראלים לא רצו לעבוד, בואו נודה בזה.

יעקב כץ: היינו באילת והיינו בסיור עם ראש העיר ובאמת אנחנו מודעים למצוקות המאוד קשות.

יעקב כץ: ראש העיר מתמודד במציאות בלתי אפשרית כי המדינה לא מסייעת לו, לא רק בנושא מסתננים אלא גם בנושאים אחרים.

יעקב כץ: אני אומרת שיש כאן אחריות של המדינה, כמו שאמר ידידי אורי אורבך, לאזרחיה, אבל מצד שני היא צריכה לפעול בזירה הבינלאומית ולטפל בסוגיה הזאת.

יעקב כץ: ישנה כאן בעיה שאני מזהה אותה והיא ההתנהלות ובשיתופי פעולה עם גורמים בינלאומיים והפעלת לחץ על גורמים בינלאומיים.

יעקב כץ: את אותו לחץ להפעיל גם על המצרים, אין מה לעשות אנחנו לא צריכים  לצאת באמירות כאלה ואחרות ולנתק את היחסים עם מצרים.

יעקב כץ: אנחנו צריכים להפעיל לחץ על המצרים כמו שאנחנו יודעים לעשות.

יעקב כץ: זו אחריות של ראש ממשלה, שר החוץ ושר הבטחון.

יעקב כץ: בואו לא נתבלבל מר עמוס גלעד לא יכול לתת לי את הפתרון, הוא גם לא מאשר תקציב.

יעקב כץ: אני באמת מעריכה את עבודתו אבל לא הוא האדם אליו צריך לפנות.

יעקב כץ: הדבר הכי קל זה לגלגל את זה על שר הפנים.

יעקב כץ: הכי נוח כי הוא באמת נתפס כמי שיוצא נגד העובדים.

יעקב כץ: ומה עם התעסוקה?

אורית זוארץ: עכשיו בואו לפתרונות.

אורית זוארץ: יש כאן שני צירים.

אורית זוארץ: כמו שטיפלו בנושא הסחר בנשים, קודם כל יש לנו אחריות לטפל במסתננים פליטים, לתת להם מענה הומניטארי נקודה, כמו שאמרת נחלק להם אוכל, נסייע להם ונעמוד באחריות מאחורי ההתחייבויות שלנו.

אורית זוארץ: הציר השני היא חזרה בטוחה.

אורית זוארץ: חזרה בטוחה זה לא משרד הבטחון וגם לא משרד הפנים.

אורית זוארץ: יש את משרד המשפטים, ויש את משרד החוץ, ויש את משרד ראש הממשלה.

אורית זוארץ: הם צריכים לקדם פרויקט לאומי לחזרה בטוחה לכל אותם מהגרי עבודה, מסתנני עבודה, ולגורמים שמגיעים למדינת ישראל ולטפל בהם בצורה הכי ראויה.

אורית זוארץ: להגיד לא לאפשר להם לעבוד זה לא פתרון, צריך לדאוג לחזרה בטוחה וזו עבודה בזירה הבינלאומית.

אורית זוארץ: אני מצפה שבדיון הבא יהיה כאן שר החוץ, אי אפשר לקיים את הדיון הזה בלעדיו.

יעקב כץ: את לא היית בכל הישיבות של כל הוועדות, וחבל.

אורית זוארץ: לא שמעתי על פרויקט לאומי, אין כאן עבודת מערכתית, שר הפנים אומר משהו אחד, נציגי משרד הבטחון אומרים דבר אחר.

אורית זוארץ: אין כאן תכנית לאומית לטיפול בבעיה הזאת.

אורית זוארץ: נקודה.

יעקב כץ: על זה אנחנו מלינים כולם, וזו הייתה טענתי.

יעקב כץ: צריך למנות שר לטיפול בנושאים האלה.

יעקב כץ: אבל אני רוצה לומר לך שבדיונים שהיו בוועדה ומהסיורים ובפגישות שהיו ללא סוף התברר בוודאות שכפי שאמר גם האלוף עמוס גלעד, כפי שאמר המנהל הכללי של משרד הבטחון, כפי שאמר השר וגם כפי שאמר אמנון בן עמי, שהעסק הוא כלכלי.

יעקב כץ: כשעסק הוא כלכלי צריך לפגוע בנקודה הכלכלית.

יעקב כץ: כל עוד שאנחנו לא ניישר מבט לנקודה המרכזית הזאת שום פתרון מסביב לא יפתור את הבעיה.

יעקב כץ: ההערכה היא שלא המצרים יפתרו לנו את הבעיה, ולא האמריקאיים יפתרו לנו את הבעיה, למרות שזו בעיה בינלאומית לא אלה שיפתרו את הבעיה.

יעקב כץ: רק העובדה שהמסתנן שהגיע לישראל יסמס לחבר שלו ויגיד "אין לי עבודה" תמנע את הכניסה של השני.

יעקב כץ: כל עוד הוא יתקבל לעבודה והוא עובד בישראל כל מצרים תבוא אחריו.

יעקב כץ: ברגע שנפסיק את עבודתם באותה שנייה לא יגיעו יותר אנשים.

יעקב כץ: זו ההתחלה.

יעקב כץ: נשמע את נציג עיריית תל אביב, בישיבה הבאה חברת הכנסת אורית זוארץ אני מבטיח לתת לך ראשונה.

אורית זוארץ: המציאות הזאת היא כאוס.

יעקב כץ: תמני אותי לראש ממשלה ואז אולי הבעיה תיפתר.

אורית זוארץ: לא באה אליך בטענות.

יחיאל מחדון: אני מבקש לומר רק שלושה ארבעה משפטים משום שכל האין אונות - - -

יעקב כץ: רק אל תפחד, תהייה ישר ותהייה אמיץ.

יעקב כץ: תאמר לנו מה הבעיה בעיר תל אביב ומה להערכתך הולך להיות בעוד חמש שש שנים בקצב הזה.

יחיאל מחדון: כל האין האונות שמשתקפת כאן בהתנהלות הממשלתית סביב העובדים הזרים בסופו של דבר מתנקזת לשלטון המקומי - - -

יעקב כץ: תתייחס למסתננים.

יחיאל מחדון: לאילת, לתל אביב, לערד.

יחיאל מחדון: אגב יש בתל אביב מעבר למסתננים ממצרים, אנחנו נושקים היום את ה- 50,000 איש של עובדים זרים מהגרי עבודה, כ- 10,000 מהם הם המסתננים ממצרים.

יעקב כץ: רק 10,000 איש כי לפי החשבון שלנו למעלה 20,000 איש.

יחיאל מחדון: ועוד 40,000 עובדים זרים.

יחיאל מחדון: זה רק כדי לתת את הנתונים.

יחיאל מחדון: 2,000 ילדים - - -

קריאה: העירייה מעסיקה אותם.

יחיאל מחדון: נכון, יש רשויות לא בסדר.

קריאה: אני לא רואה שראש עיריית תל אביב יוצא כמו ראש עיריית אילת נגד התופעה.

יעקב כץ: לכן אמרתי שצריך גם אומץ, זה לא 10,000 איש אלא למעלה מ- 20,000 מסתננים מאפריקה.

קריאה: לפחות 16,000 יש בתל אביב, הם לא יודעים מה יש אצלם.

יחיאל מחדון: יש לנו 2,000 ילדים רשומים במערכות התל אביביות, 700 מהם הם ילדי מסתננים, של מבריחי הגבול המצרי.

יחיאל מחדון: הם רשומים בטיפות חלב, רשומים בבתי ספר, רשומים במעונות.

יחיאל מחדון: יש פתיחה של מסגרות ייעודיות לעובדים זרים.

יחיאל מחדון: יש מועדוניות לילדי העובדים הזרים בשותפות של עיריית תל אביב, כי אי אפשר שהם יהיו פה ולא יקבלו מערך שירותים אלמנטארי ובעיקר לא הילדים.

יחיאל מחדון: זו התבונה של עיריית תל אביב ואנחנו אומרים את זה לאורך כל הדרך.

קריאה: מה הם ילמדו בחנוכה, חג המולד או על החנוכיה?

יחיאל מחדון: אי אפשר לשים 2,000 ילדים אצלנו ולבקש שלא לתת להם שירותים שהם שירותי בסיסי.

יחיאל מחדון: אי אפשר.

יחיאל מחדון: הם ילדים ואנחנו מלווים את התופעה הזאת שנים, והיא לא מצטמקת אלא מתרחבת.

יחיאל מחדון: אלו ילדים שיהיו אצלנו בעוד חמש שנים ובעוד עשר שנים.

יחיאל מחדון: שהמדינה תקום ותעשה מעשה.

יחיאל מחדון: עיריית תל אביב לא נוקטת עמדה  - - -

יעקב כץ: שאלו למה ראש עיריית תל אביב לא צועק.

יעקב כץ: הייתי אצלו מספר פעמים ודיברתי איתו.

יעקב כץ: למה הוא לא עומד וזועק את הזעקה שזועק ראש עיריית אילת?

אורית זוארץ: למה ראש הממשלה שותק?

אורית זוארץ: למה פונים לשלטון המקומי?

אורית זוארץ: למה ראש הממשלה שותק?

אורית זוארץ: למה הוא לא עושה כלום?

יחיאל מחדון: עיריית תל אביב לא מקימה את גדר הגבול עם המצרים, עיריית תל אביב לא שולטת על מעברי הגבול, עיריית תל אביב לא יושבת בשדה התעופה בן גוריון, עיריית תל אביב משלמת בסופו של דבר את המחיר של אין האונות הממשלתית.

יחיאל מחדון: התופעה כללית ולא עירונית.

יחיאל מחדון: העיר משנה את אופייה,  וכדאי לדעת את זה.

יחיאל מחדון: העיר בחלקים מסוימים משנה את פניה.

יחיאל מחדון: התיאורים שתיארו את אילת נכונים גם באזור התחנה המרכזית, בנווה שאנן, בשפירא ובפריפריה הזאת.

יחיאל מחדון: אנחנו מנסים לא למקד את התופעה באזורים אחרים ויש היום הסעות לילדים המפוזרים בכל העיר.

יעקב כץ: אז אתה מביא אותה לכל העיר.

יחיאל מחדון: לכל העיר.

יחיאל מחדון: יש אזורים בעיר שמשנים את האופי שלהם.

יעקב כץ: אגב לבתי ספר יהודיים, זאת אומרת שבתי הספר היהודים החילונים היום הם בתי ספר של יהודים ושל שאינם יהודים.

יעקב כץ: זו החלטה של משרד החינוך שהחליט שלהיות ילדים לא דתיים זו סיבה מספקת ללמוד עם ילדים לא יהודים.

יחיאל מחדון: זו מציאות שיצרה את עצמה.

יחיאל מחדון: זו לא החלטה של משרד החינוך.

יחיאל מחדון: אנחנו מחויבים על פי אמנות בינלאומיות ועל פי השכל הישר להכניס אותם למערכות החינוכיות.

יחיאל מחדון: חלק מבתי הספר בחלק הזה של העיר הפכו להיות בתי ספר שהם רב לאומיים.

יעקב כץ: אגב, כמה בתי הספר המוסלמים קיבלו אריתראים כאלה?

יחיאל מחדון: זניח.

יעקב כץ: אני אגיד לך שזה שואף לאפס.

יעקב כץ: רק בתי הספר יהודים קלטו אותם.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה להגדיר מחדש את הבעיה.

מיכאל בן-ארי: את הדברים שנאמרו כאן צריך מעט לחדד יותר.

מיכאל בן-ארי: שמעתי כאן ביטויים כמו "הם לא אויב", זה נכון שכל אחד ואחד בנפרד יכול להיות מאוד נחמד ולשרת אותי במסעדה או לעבוד אצלי כעובד זר, כמובן שאצלי אין כאלה ואני נותן את זה כדוגמה.

מיכאל בן-ארי: זה מאוד נחמד, זה מאוד נוח הוא חייכן וכן הלאה.

מיכאל בן-ארי: כשאנחנו מדברים לא על אחד ולא על שניים אלא אנחנו מדברים כאן על זרם של אנשים שעבורם חיפשו כאן הגדרות שונות, בין פליטים בין מסתננים בין מהגרים.

מיכאל בן-ארי: הדבר בכלל לא משנה לאנשים שצריכים להתמודד עם שינוי מאוד משמעותי בסביבתם התרבותית, בסביבתם הכלכלית ובסופו של דבר משפיע על אופייה של מה שאנחנו מכנים המדינה היהודית.

מיכאל בן-ארי: בשבוע שעבר נקראתי לבוא לכנס בשכונת התקווה שבה היו האנשים היקרים האלה שאתם רואים מימיני.

מיכאל בן-ארי: אני מכיר את האנשים ואני יודע במה יאשימו אתכם ובמה יאשימו אותם.

מיכאל בן-ארי: ישנו שיח שנקרא גזענות, שנאת הזר וכן הלאה.

מיכאל בן-ארי: אמרתי להם "אני גדלתי בשכונת התקווה, אלו מחוזות ילדותי".

מיכאל בן-ארי: למרות כשהסתובבתי שם בלילה ראיתי שאני כבר לא מכיר את השכונה, ולא בגלל המבנים שלה.

מיכאל בן-ארי: אני יודע שאין לכם שנאת הזר, ואני יודע שאתם לא גזעניים, אבל אני יודע שכמו שההורים שלי כך ההורים שלכם וכך אתם, ישבתם על המזוודות 2,000 שנה ובאתם לארץ הזאת שהיא שלנו מאז ומימים, ואת השממות ואת הוואדי שהיינו הולכים בו ברגל, מה שנקרא היום איילון, היינו הולכים ומדלגים על אבנים.

מיכאל בן-ארי: לקחנו ארץ שוממה לקחנו ארץ שאמר עליה מרק טווין "הארץ הזאת לעולם לא תהייה ארץ נושבת" הערבים מספרים שהם היו פה, הם לא היו פה.

מיכאל בן-ארי: רוב הערבים הם מהגרי עבודה, אלו עובדות היסטוריות.

מיכאל בן-ארי: מהגרי עבודה כי ברגע שהגיעה לכאן הציונות היא הביאה לכאן גם פרנסה.

מיכאל בן-ארי: זו העובדה שאנחנו מתמודדים איתה היום.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה שנביט על הבעיה בשורשה.

מיכאל בן-ארי: מדובר כאן על מקום שיש בו פרנסה, יש כאן שפע, לקחנו שממה והפכנו אותה למכרה זהב, זה קורה למקומות שיש בהם את אותה נכשלות, למרות שאפריקה מרובה במשאבי טבע, אבל יש שם נכשלות.

מיכאל בן-ארי: האו"ם משקיע את כל מה שיש לו בפליטים האינסופיים, הוא משקיע כאן הוא לא משקיע שם.

מיכאל בן-ארי: לכן אני מצדיק את חברת הכנסת אורית זוארץ, ואני מסכים לכל מילה שאמרת שמי שהיה צריך לשבת כאן הוא ראש הממשלה.

מיכאל בן-ארי: להפסיק להתעסק בסכסוך הישראלי פלסטיני בזמן שיש לנו כאן בעיה שהולכת ומתעבה.

מיכאל בן-ארי: כולם יודעים ששם לא יהיה פתרון וכאן אנחנו יודעים שהולך להיות אסון.

מיכאל בן-ארי: זה אסון שרובץ לפתחם של ילדנו.

מיכאל בן-ארי: ראש הממשלה שיהיה מהדור של הילדים שלנו יתמודד כל היום וכל הלילה עם המלחמה התרבותית שתהייה כאן.

מיכאל בן-ארי: זה מה שהולך להיות.

מיכאל בן-ארי: כל הפתרונות שאני שומע כאן הם פתרונות ילדותיים.

מיכאל בן-ארי: כפי שאמרו נכון, וגם את אמרת, זה לעשות בית חולים מתחת לגשר, לעשות גדר, אז הם ימצאו דרך כזאת או איך לפרוץ את הגדר.

מיכאל בן-ארי: היום הייתי משקיע את כל המשאבים לצבא ההגנה לישראל ומוריד לשם כדי שאף אחד לא יעבור את הגדר בסנטימטר.

מיכאל בן-ארי: נותן להם להסתובב בסיני במשך שבועות שלמים על חשבונם, הייתי משקיע את כל מה שיש לי כי אנחנו מדברים כאן על אסון.

מיכאל בן-ארי: תכף נשמע את האנשים הנכבדים האלה משכונת התקווה.

מיכאל בן-ארי: הייתי שם בשבוע שעבר ישב שם יהודי יקר, חבר מועצת  העיר שלמה מסלוואי,  אני רוצה לומר לכם שהייתי בהמון כנסים בחיים שלי, לא הייתי בחיים שלי בכזה כנס אותנטי.

מיכאל בן-ארי: ישבתי שם למעלה משעה, היהודי הזה יהודי פשוט, משפחת לויים משכונת הפחים, משכונת התקווה משפחה ענפה מהבסטות בשוק, נתן לכל אחד לספר את הסיפור שלו.

מיכאל בן-ארי: אם אתם הייתם שומעים שם את הסיפורים של האנשים, את הסיפורים של הקשישים שלא יכולים לצאת מהבית עם הארנק, את הסיפור של בחור שאומר "אני פוחד לצאת בערב שבת לתפילה בבית הכנסת, בית הכנסת סגור".

מיכאל בן-ארי: את הסיפור של הילדות שרודפים אחריהן ערומים ברחובות האריתריאים, הסודנים וכן הלאה.

מיכאל בן-ארי: אם הייתם שומעים את הסיפורים האלה היית מבין חבר הכנסת, ידידי היקר חבר הכנסת אורי אורבך, שאולי אחד או שניים, פלוני או אלמוני, אני לא בקיא בשמותיהם, אולי הוא לא אויב, אבל מצטרף כאן סוג של אויב שלא שמשתמש בנשק, לא משתמש באמצעי לחימה למינהם, הם משתמשים בכמויות.

מיכאל בן-ארי: בידע ההיסטורי שלנו אנחנו יודעים שהמדיינים שפשטו, אגב זו אותה תופעה בדיוק, השיטה שלהם הייתה כארבה לרוב.

מיכאל בן-ארי: הם אומרים "אנחנו יוצאים לגן הציבורי לשחק, הכל מלא" אני לא רוצה להשתמש בביטויים שהשתמשו בהם שם כי הביטויים גזעניים.

מיכאל בן-ארי: מדובר כאן בהפקרות פושעת ואני מסכים עם חברת הכנסת אורית זוארץ שזו האחריות של ראש הממשלה.

מיכאל בן-ארי: כל הפתרונות האלה הם פתרונות דמה של מי שלא מבין שאסון רובץ לפתחנו.

מיכאל בן-ארי: האסון היחידי שמעניין אותו הוא מי יהיה בוועדת הכלכלה והחוץ, הוא לא רואה את הדור הבא, הוא לא רואה את הילדים שלנו, איזה אסון רובץ לפתחם.

מיכאל בן-ארי: לכן האצבע שלנו צריכה להיות מופנית אליו, כל העוזרים וכל המסייעים שלו היו צריכים לדאוג לדור הבא.

מיכאל בן-ארי: מה שמתרחש כאן זו תוצאה של זלזול.

מיכאל בן-ארי: אגב גם אתם בקדימה אשמים, גם לכם יש חלק בזלזול שלא טיפלתם בבעיה במשך שנים.

מיכאל בן-ארי: אבל עכשיו זה רובץ לפתחו של ראש הממשלה שצריך לגייס את מיטב המשאבים, את מיטב הכוחות, את מיטב המוחות כדי לומר שהעניין הזה חייב להיפסק.

מיכאל בן-ארי: יש המון דרכים והדברים שנאמרו כאן הם רק קצה הקרחון.

מיכאל בן-ארי: זה צריך להסתיים בדבר אחד.

מיכאל בן-ארי: ברגע שנתחיל לעבוד יגיע השיח של גזענים, שונאי זרים, אכזריים, היינו בשואה, כל הדברים האלה.

מיכאל בן-ארי: אם לא נאטום את האוזניים שלנו ונלך בשיח הזה נביא את אסוננו עלינו במו ידינו.

מיכאל בן-ארי: תודה רבה.

חביבה עזרא: ילידת ירושלים, בטעות הגעתי לתל אביב.

חביבה עזרא: אני 30 שנה בתל אביב והיום לא ניתן לחיות בתל אביב.

חביבה עזרא: היום אני מכה על חטא איך הגעתי לעיר הזאת, העיר המפורסמת בעולם.

חביבה עזרא: לצערי הרב אין לעיריית תל אביב מענה לתושבי דרום העיר.

חביבה עזרא: כל הזרים נמצאים אצלנו בבתים.

חביבה עזרא: ברחוב מקביל אלי נרצחה אישה ושקט דממה מסביב, לא קרה כלום.

חביבה עזרא: למה?

חביבה עזרא: – כי הם מהגרי עבודה, וצריכים לעזור להם.

חביבה עזרא: מי עוזר לנו?

חביבה עזרא: כשפתחו קו לעובד הזר הם אומרים  שרק לעזור להם.

חביבה עזרא: אני פונה לעיריית תל אביב והתשובה שאני מקבלת "בזה תם טיפולנו בנושא".

חביבה עזרא: בזה באמת נגמר הנושא.

חביבה עזרא: הזרים גנבו לי את כל תכולת הבית, אין לי גז, אנחנו מגיעים לשנת 2011 יהודיה במדינת ישראל שאין לה גז ולהם יש.

חביבה עזרא: הם מתקינים לעצמם גז וגונבים מהשכנים.

חביבה עזרא: אין איפה לחיות בדרום תל אביב.

חביבה עזרא: הוסטלים הקימו, כל בית הוסטל, עולים יורדים, מי שמשכיר דירה משכיר מיטה, לא צריך יותר, מיטות הם משכירים ללילה.

חביבה עזרא: בתי מלון לא צריך באילת הם בתל אביב.

חביבה עזרא: רצוי שראש עיריית תל אביב יתעורר וידע שיש גם יהודים בדרום תל אביב.

מיכאל בן-ארי: הוא התייחס לזה קודם ה "פריפריה".

חביבה עזרא: אני גרה בתל אביב, בדרום ולא בצפון, וכל הצפון נזעק לשמיים כי הגיעו חב"ד לשם.

חביבה עזרא: כולם נזעקו.

חביבה עזרא: למה אתם לא נזעקים שמגיעים אלינו ולנו אין איפה לחיות?

חביבה עזרא: אנחנו פוחדים לצאת מהבתים.

חביבה עזרא: אם אני הולכת לסופר מרקט אני חוזרת בלי כסף, בלי תיק גם, אנשים חוזרים בלי תיקים.

חביבה עזרא: לי כבר אין תכולת בית, השקעתי מספיק, ולקנות בית זה לא קל.

חביבה עזרא: 26 שנה שילמתי משכנתא והיום אין לי בית.

חביבה עזרא: כשאני פונה לעיריית תל אביב "בזאת תם טיפולנו בנושא, את היחידה שמתלוננת".

חביבה עזרא: אף אחד לא מתלונן, רק אני.

יעקב כץ: תסכמי את הדברים במשפט אחד בבקשה.

חביבה עזרא: אני מבקשת מכל אלה שיושבים פה, האנשים כולם מאוד מכובדים, גם מחברת הכנסת אורית זוארץ את ששה לעזור להם, תעזרי גם לי בבקשה.

חביבה עזרא: תעזרו בבקשה גם לנו כי אנחנו אובדי עצות ואין לנו למי לפנות.

יעקב כץ: את צודקת, אנחנו אחרייך, ולכן ביקשנו שתגיעי לכאן ותציגי את הדברים.

יעקב כץ: דעי שהסבל שלך כפי שהציג האלוף עמוס גלעד, כל המדינה יודעת שהבעיה שהתחילה אצלכם היא סרטן ממאיר שמתפשט בכל הארץ.

יעקב כץ: זו בעיה שצריך לעצור אותה.

יעקב כץ: בעזרת ה' אנחנו נעצור אותה.

יעקב כץ: חבר הכנסת דב חנין בבקשה.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דב חנין: שמעתי את דברי התושבת מדרום תל אביב.

דב חנין: אני רוצה לפתוח אדוני היושב ראש באמירה שהמצב בדרום תל אביב הוא מצב מאוד קשה, מאוד קשה.

דב חנין: המצוקה שם היא מצוקה אמיתית, אני חושב שהיא מצוקה כוללת כי יש שם בעיות של בטחון, יש שם בעיות של חינוך, יש בעיות של תשתיות.

דב חנין: הגיע הזמן שכולנו מסביב לשולחן הזה נבין שפריפריה יכולה להיות גם במרכז הארץ, ממש בעיר הגדולה והעשירה.

דב חנין: יש שכונות ויש אזורים שסובלים מהזנחה לאורך שנים רבות וההזנחה הזאת הולכת ומעמיקה.

דב חנין: כמובן שכאשר מטילים על השכונות האלה, הכי חלשות, הכי מוחלשות גם אוכלוסייה שהיא בכלל חסרת פתרונות וחסרת יכולת, אנחנו יוצרים מצוקה שהיא מצוקה איומה ונוראה.

דב חנין: לכן צריך אדוני היושב ראש לטפל באופן דחוף במצוקות החברתיות, הכלכליות, הבטיחותיות, הבטחוניות, החינוכיות שקיימות בשכונות דרום תל אביב.

דב חנין: זה נושא לדיון מערכתי ודיון מאוד מאוד כולל.

דב חנין: הבעיה בשכונות תל אביב לא נוצרה בגלל הפליטים, היא קיימת.

דב חנין: העובדה שאוכלוסיית הפליטים מרוכזת בשכונות האלה רק מחמירה בעיות ומצוקות - - -

יעקב כץ: הגדרנו אותם מסתננים ומהגרי עבודה.

יעקב כץ: כשאתה קורא להם פליטים אתה נותן לזה טעם חוקי.

דב חנין: אדוני היושב ראש אני משתמש במינוחים שאני מכיר, אדוני בוודאי ישתמש במינוחים שהוא מכיר.

דב חנין: אדוני היושב ראש אני רוצה להתחיל מהנושא הרחב יותר שנוגע לצורך לחדד קצת בפנינו גם את העובדות וגם את ההתייחסות העובדתית בנושא הזה שהוא נושא מאוד מאוד טעון.

דב חנין: למדינת ישראל מגיעים לא מעט אנשים, אנחנו קוראים שמדי חודש שמגיעים כאלף איש - - -

יעקב כץ: בין 1,200 ל- 1,500 איש.

אורית זוארץ: כמה בשנתיים האחרונות?

יעקב כץ: עד סוף 2006 – 170 איש.

יעקב כץ: בשנת 2007 – 5,005, בשנת 2008 – 8,698, בשנת 2009 – 4,837 בשנת 2010 ועד לרגע זה – 12,166 איש, כאמור מדובר עד לאמצע נובמבר.

יעקב כץ: אגב, אלו המספרים של אלה שהגיעו ונתפסו ועברו דרך המערכות של צבא ההגנה לישראל.

יעקב כץ: לא מדובר על כל מי שנכנס, אנחנו לא יודעים את המספרים של אלה שנכנסו ולא התקבלו או נקלטו ב"סהרונים" הושקו וטופלו והגיעו ישירות לשוק.

יעקב כץ: עד אמצע נובמבר 2010 כ- 32,000 מסתננים.

דב חנין: זה מספר גדול.

דב חנין: בסוף השבוע האחרון התפרסם בעיתון ידיעות אחרונות תחקיר מאוד מקיף ומאוד קשה על מה שקורה לפליטים או למבקשי המקלט האלה בדרכם לארץ.

דב חנין: התחקיר הזה מראה תמונה מזעזעת שמתחרשת מעבר לגבולנו הדרומי - - - -

יעקב כץ: אגב, זה לא יהודים שם.

יעקב כץ: אלה שתוקפים הם לא יהודים כי בדרך כלל מאשימים אותנו בכל הצרות.

יעקב כץ: שם מדובר לא בחבר'ה שלנו.

יעקב כץ: דב חנין תגיד שלא מדובר ביהודים.

דב חנין: אדוני כל כך נלהב שהוא לא נותן לי להשלים משפט.

דב חנין: אדוני מכיר אותי מספיק טוב כדי לדעת שאני משתדל להציג את הדברים בצורה כוללת.

דב חנין: מה שקורה מעבר לגבולנו הדרומי בחצי האי סיני, זו תמונה איומה ומזעזעת.

דב חנין: מסתבר שזו ממש תעשייה, תעשייה של הברחות שנעשית על ידי חלק מהתושבים המקומיים, הבדואיים בסיני שהפכו את התחום הזה לתחום כלכלי, מרווחים ממנו כסף אבל במקביל גם עושים דברים איומים ונוראים.

דב חנין: הם מתעללים, יש מקרי אונס, יש כליאה בלתי חוק, דברים זוועתיים, איומים ונוראיים.

דב חנין: הדברים האלה מתרחשים מחוץ לגבולנו הדרומי אבל כאשר הם מתרחשים מחוץ לגבולנו הדרומי אנחנו צריכים להבין מאיפה באים, מאיפה בורחים אותם אנשים שמגיעים אלינו.

דב חנין: אדוני פתח בשאלה הזאת, האנשים האלה שמגיעים אלינו מתוך 31,000 הם משתי קבוצות עיקריות, האחת מאריתריאה שהם 17,000 איש, ומסודן דרפור שהיא דרום סודן מגיעה קבוצה של אלפים.

יעקב כץ: צריך להגיד פה את מה שאמרו אנשי משרד הבטחון, זה אחרי שהות של כמה שנים במצרים.

יעקב כץ: רובם לא מגיעים ישירות.

דב חנין: אדוני יאפשר לי להציג את הדברים שלי כי אחרת אני אקח את כל זמן הוועדה וזה לא יהיה הוגן.

דב חנין: אדוני יהיה בטוח שאני אעשה את בזה באופן מאוד תמציתי.

דב חנין: 31,000 מבקשי מקלט בישראל, הקבוצה הגדולה היא מאריתריאה, הקבוצה השנייה בגדולה מסודן, דרפור ודרום סודן.

דב חנין: אין חולק על כך שבדרפור ובדרום סודן מתנהל רצח עם נורא ואיום, כמו שאמר היושב ראש והוא בוודאי יוסיף ויאמר, ואני אוסיף שלא באשמתנו ולא באחריותנו אבל זה מתנהל שם - - -

עמוס גלעד: סליחה שאני מפריע לך, בכל זאת לנתונים יש משמעות.

עמוס גלעד: בדרום סודן לא מתנהל שום רצח עם, אני אומר לך את זה באחריות.

עמוס גלעד: בדרפור התנהל רצח עם, פשע מוחלט ומתועב על פי כל קריטריון, אבל כרגע שקט שם.

עמוס גלעד: בדרום סודן צפויות התפתחויות, אבל זה לא נכון, אלה כולם מהגרי העבודה והם לא קושרים לשום לטבח.

עמוס גלעד: אין שום טבח שמתנהל, אין הוכחות שמתנהל, אף אחד לא מכיר את זה.

דב חנין: אדוני האלוף עמוס גלעד, אני מודה לך על הערתך.

דב חנין: אכן יש הבדל בין דרפור לבין דרום סודן, אתה צודק בדיוק הזה.

דב חנין: בדרום סודן מתנהלת מלחמה, יש שם רציחות - - -

עמוס גלעד: אין מלחמה.

דב חנין: יש בינינו מחלוקת עובדתית.

עמוס גלעד: אין מחלוקת.

דב חנין: יש מחלוקת כי אתה טוען דבר אחד ואני טוען דבר אחר ולזה קוראים מחלוקת.

יעקב כץ: את זה אפשר לבדוק.

דב חנין: את זה בהחלט ניתן לבדוק.

דב חנין: באשר לאריתריאה אני רוצה לצטט מתוך דוח פנימי של משרד המשפטים שתיאר את "אריתריאה כמדינה שבה הפרת זכויות האדם והרדיפות הפוליטיות במדינה נרחבות וכוללות אסירים מצפוניים ללא אישום או משפט, רדיפות על רקע דתי, העלמה בפועל של אזרחים ועוד".

דב חנין: האנשים האלה בורחים על נפשם מהמקומות האלה בין אם זה דרפור ובין אם מדרום סודן, אריתריאה, מגיעים למצרים וממצרים מגיעים אלינו - - -

יעקב כץ: אתה כזה מתוק, כזה מתוק, איך אתה עושה את זה?

יעקב כץ: כל העולם יגיע אלינו כי בכל העולם יש בעיה מצפונית.

יעקב כץ: כל אפריקה תגיע לישראל.

אורית זוארץ: אדוני היושב ראש, באמת בבדיקה מאוד פשוטה ניתן לאמת את הנתונים האלה.

קריאה: אם הנתונים האלה נכונים אז נקבל לכאן 2 מיליון אפריקאיים?

אורית זוארץ: לא את זה אנחנו אומרים.

דב חנין: לא נקבל 2 מיליון אפריקאיים.

דב חנין: אדוני היושב ראש אני מבקש לתת לי לסיים את דבריי.

דב חנין: אני מבין שהם לא מקובלים על  כל חברי הכנסת, זה בסדר - - -

יעקב כץ: הם לא מקובלים על האלוף עמוס גלעד.

דב חנין: זה משמח אותי שהם לא מקובלים גם על האלוף עמוס גלעד.

יעקב כץ: הוא מביא דוח של הכנסת, של מרכז המידע והמחקר של הכנסת.

דב חנין: אני אשמח לקבל את הדוח ואני אשמח לדבר איתך.

דב חנין: אתם לא מאפשרים לי להשלים את הדברים.

דב חנין: אם אתם לא מאפשרים לי לדבר בוועדה הזאת אני לא חייב לדבר בה, אבל אם אתם רוצים שאני אומר את דבריי אז אני אומר את דבריי מההתחלה ועד הסוף והם לא יהיו ארוכים.

דב חנין: אנשים מגיעים ממצרים, אתם חושבים שמצרים היא מקום בטוח, תקראו את התחקיר ב"ידיעות אחרונות" ותראו שמצרים היא מקום זוועתי ולא בטוח.

דב חנין: לכן כשאנשים בורחים ממצרים לארץ הם לא בוחרים ממצרים בגלל שהם פשוט אוהבים - -  -

אורי אורבך: גם כאן נורא, כאן יש כיבוש.

אורי אורבך: אני באמת לא מבין מה הטיעון.

אורי אורבך: בכל סביבתנו יש צרות צרורות.

אורי אורבך: המתח פשוט מכרסם בבשרי, במצרים יש צרות, ירדן היא לא דמוקרטיה, סוריה היא בכלל נורא.

אורי אורבך: מה אתה מציע?

דב חנין: לכן הם מגיעים לארץ, הם מגיעים לארץ כי הם בורחים, הם בורחים גם ממצרים והם מגיעים לארץ.

דב חנין: השאלה מה אנחנו עושים עם זה ואיך אנחנו מתנהלים עם זה.

דב חנין: ישנה שאלה אחת שהיא זכותה של מדינת ישראל כמו כל מדינה בעולם לקבוע גבול לעצמה ולקבוע גדר בגבול אם זה בתחומי הגבול, ולהחליט מי נכנס ומי לא נכנס למדינה.

דב חנין: על זה אין ויכוח.

דב חנין: אולי יש ויכוח עם משרד הבטחון אבל לא איתי.

דב חנין: ישנה שאלה אחרת שהיא שאלת יחסיה של מדינת ישראל לפליטים שמגיעים אליה.

דב חנין: אנחנו כמדינה שהוקמה על ידי פליטים, הוקמה למען פליטים כתוצאה מהקטסטרופה האנושית הגדולה ביותר במאה ה- 20.

דב חנין: אנחנו מחויבים לעצמנו בגישה אנושית, יהודית ומוסרית לפליטים כמו שציפינו שיתייחסו לפליטים יהודים ולא התייחסו אליהם כך לאורך המאה ה- 20 כשהם ברחו על נפשם.

דב חנין: לכן אנחנו צריכים התייחסות שהיא התייחסות כוללת, אי אפשר את הנושא הזה להטיל על העיר תל אביב, למרות שהיא עשירה, ולמרות כל הביקורת שיש לי, ויש לי ביקורת על ראש העיר תל אביב, הוא לבדו בוודאי לא יכול לתת מענה לעניין.

דב חנין: זו שאלה של מדיניות כוללת, זו שאלה של הקצאת משאבים.

דב חנין: גם אם נעצום את העיניים האנשים האלה לא ייעלמו, הם נמצאים כאן.

דב חנין: אם הם נמצאים כאן אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מה אנחנו רוצים שיקרה איתם.

דב חנין: הרי אם לא נאפשר לאנשים לעבוד, הרי אי אפשר לגרש אותם מכוח החוק הבינלאומי, אי אפשר לגרש אותם גם אם מדינת ישראל תרצה לגרש אותם, היא לא יכולה לגרש אותם כי אסור לגרש אותם.

יעקב כץ: זה לא מה שנאמר כאן, זה מה שאתה אומר.

דב חנין: זה מה שאני יודע לפי החוק הבינלאומי.

יעקב כץ: דב חנין, אנחנו נקבל  בברכת ברוכים הבאים 6,7, 8 מיליון ותמיד נגיד שאסור לפגוע, רק ביהודי מותר לפגוע ונחזור לאירופה שם ליד אושוויץ, שם נגור.

דב חנין: חס ושלום, חס ושלום.

יעקב כץ: אבל זה מה שאתה אומר, זה ממש מה שאתה אומר.

יעקב כץ: אתה אומר שכל מי שמגיע משם צריך לטפל בו, לתת לו לעבוד, לתת לו לחיות.

דב חנין: ממש לא.

דב חנין: אני אומר שמי שנמצא בישראל כפליט או כמבקש מקלט צריך להתייחס אליו באופן אחר - - -

יעקב כץ: אומרים שהפליטים הם רבע אחוז.

דב חנין: כי לא בודקים, אין מדיניות, עוצמים עיניים.

יעקב כץ: אני אומר שאחרי הכל יש לנו מדינה מסודרת, יש בית משפט - - -

אורית זוארץ: זה סדר?

יעקב כץ: יש לנו מדינה מסודרת, יש לנו בתי משפט, יש לנו חוקים, מה נעשה שהם קבעו מי פליט לפי הכללים של היושבים במשרד המשפטים, מדובר על פחות מאחוז מאלה שנכנסו - - -

דב חנין: כי אין בקרה .

יעקב כץ: אתה חולק על זה, אז תביאו ראיות אחרות.

קריאה: אסור לזכויות אדם לומר דבר, מי שלא חושב כמונו - - -

יעקב כץ: חברת הכנסת אורית זוארץ, בעוד כמה חודשים יהיה יושב ראש אחר לוועדה, ניצן הורוביץ, אני מבטיח לך שהוא ייתן לדבר פה.

יעקב כץ: אבל כרגע אני יושב הוועדה ואני לא רוצה לשמוע איך כל האפריקאיים מגיעים לכאן.

דב חנין: רבותיי, כאשר לא נותנים לאנשים האלה שנמצאים בישראל ואין אפשרות לגרש אותם, תאמינו לי שזה המצב כי אחרת היו מגרשים אותם, כאשר יוצרים מצב שהם נמצאים בישראל אבל אין להם פתרון, אין להם עבודה כי אסור להם לעבוד, מה הם ייעשו?

דב חנין: הם ישתכרו ברחובות העיר?

דב חנין: מהם הם יעשו?

דב חנין: איך אנחנו מצפים שהאנשים האלה יתנהלו ולא ישבשו את הסדרים של החברה שאנחנו מאמינים.

דב חנין: לכן אדוני היושב ראש, משפט הסיכום שלי כולל שלושה מרכיבים.

דב חנין: האחד - חייבת להיות מדיניות כוללת, חייבת להיות מדיניות כוללת שבהחלט יכולה להתחיל עם השאלה של הגבול, אבל צריכה להתייחס לשאלה מה קורה למי שנמצא כאן, וצריכה להתייחס למי שנמצא כאן לפי קריטריונים של חוק בינלאומי, לפי קריטריונים של מוסר יהודי, לפי קריטריונים של היגיון פשוט וברור שאומר לנו שאנחנו לא רוצים להחריף את הבעיה אלא אנחנו רוצים ליצור מציאות אפשרית לאנשים שנמצאים כאן.

דב חנין: הנקודה האחרונה אדוני היושב ראש, יש פה בעיה אמיתית.

דב חנין: אני חוזר לנקודה בה התחלתי, שהציבור הזה בתוך ישראל שנמצא ומגיע למקומות מאוד מאוד מוחלשים.

דב חנין: בשכונות בדרום בתל אביב אבל גם המציאות במקומות אחרים, שמעתי שראש העיר אילת היה פה והביע את מצוקתו.

דב חנין: המקומות האלה חייבים טיפול מערכתי.

דב חנין: אי אפשר לחשוב שמטילים את האוכלוסיות האלה על המקומות המחושלים והכל יהיה בסדר והכל יבוא על מקומו בשלום.

יעקב כץ: אני מודה לך מאוד.

יעקב כץ: אני אבקש משמעון הלוי שהוא עורך דין.

יעקב כץ: שמעון הלוי     	משפטן עם שני תארים, ביקשו ממני מהפורום פרופסורים למען בטחון להגיע, אבל אני לא קשור אליהם.

יעקב כץ: אני מביא איתי לוועדה דוח שהגיע אלי ממש אתמול בלילה, דוח אמריקאי שנכתב בשביל האמריקאים, דוח אקדמי שניתח את סוגיית המסתננים שם.

יעקב כץ: לאחר שקראתי את הדוח אני חייב להסכים עם כמה מהאנשים כאן.

יעקב כץ: ראשית הגדרת פליט מתבצעת או על ידי רשויות ההגירה במקום שבו הוא נכנס, וזה רק אם נשקפת לאדם סכנת חיים כשמחזירים אותו.

יעקב כץ: אבל כשמדברים על החזרת פליט זה מהמקום ממנו הוא בא, והם לא באים ממדינות רחוקות, הם מגיעים ממדינה קרובה.

יעקב כץ: זה המבחן האם - - -

יעקב כץ: הם לא מגיעים מסודן או מאריתריאה, הם מגיעים ממצרים.

שמעון הלוי: את זה אתה אמרת, אני לא נכנס להיבטים הפוליטיים.

שמעון הלוי: עם כל הכבוד כשפליט רוצה לבקש אישור להסתובב במדינה, אין למדינה חובה לתת לו.

שמעון הלוי: בדרך כלל עושים את זה באמצעות בתי משפט.

שמעון הלוי: הוא צריך להגיש בקשה מסודרת, יש מדינות שההליכים האלה לוקחים שנה ושנה וחצי - - -

יעקב כץ: דוגמה למדינה.

שמעון הלוי: מדינה כמו קנדה,.

שמעון הלוי: כשאתה מבקש מקלט אתה צריך להגיש בקשה מסודרת להגירה.

שמעון הלוי: מדינה שנכנס אליה פליט יש איסור להחזיר אותו למקום ממנו הוא בא במידה והוא מסתכן אבל אין חובה לתת לו חופש תנועה במדינה, שום דבר, ובדרך כלל הם תנאים בסיסיים הומניטאריים זה לא מוטל ישירות על המדינה אליה הוא מגיע אלא גם על ארגונים בינלאומיים, ובישראל פועלים ארגונים בינלאומיים לטיפול בפליטים.

שמעון הלוי: העבודה זה חלק מהריבונות של מדינה, מדינה לא נותנת עבודה באופן אוטומטי למי שחדר לתחומה.

שמעון הלוי: כשמדברים על איסור ההחזרה שלהם בגלל סכנה זה הכל יחסי.

שמעון הלוי: צריך להשוות את הסכנות הנשקפות להם באופן יחסי בתוך המדינה.

יעקב כץ: או סכנות למדינה עצמה עם כניסתם.

שמעון הלוי: בוודאי שיש צורך לאזן בין הריבונות של המדינה.

שמעון הלוי: זה מה שכתוב בדוח.

שמעון הלוי: יש צורך לאזן בין הריבונות של המדינה לבין זכויותיו של הפליט.

שמעון הלוי: אגב, היום חלק מהמדינות כולל המדינות שמהן הם באים, קובעות שישראל לכאורה היא מדינה מסוכנת.

שמעון הלוי: אני אמסור ליושב ראש את הדוח.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: יש עוד מישהו ממשרדי הממשלה שרוצה לומר משהו.

סיגל ליברנט טאוב: ממשרד הבריאות.

סיגל ליברנט טאוב: אנחנו מתמודדים עם העניין.

סיגל ליברנט טאוב: שתי הנחות היסוד שלנו בטיפול הנושא.

סיגל ליברנט טאוב: ראשית אנושיות שאנחנו כאן לאורך כל הקו מנסים לשמור על השפיות, שנית הדאגה לאזרחי ישראל מבחינת רפואה מונעת, המחלות העלולות להיכנס.

סיגל ליברנט טאוב: לצורך זה המערכת שלנו משקיעה הרבה מאמצים בזיהוי ובבדיקת האנשים שמגיעים למערכות שאנחנו עובדים איתם החל מגילוי של שחפת, טיפול בנשים בהיריון קורבנות אונס ואחרים, זיהוי HIV והטיפול בהם.

סיגל ליברנט טאוב: המערכת שלנו בכספים המעטים שלה משקיעה בשנה למעלה מ- 35 מיליון בטיפול באוכלוסייה של חסרי מעמד.

סיגל ליברנט טאוב: 4.5 מיליון בלבד בבית חולים קטן בשם שמואל הרופא שבצריפין שמטפל בחולי ריאה, חולי שחפת.

סיגל ליברנט טאוב: העניין מאוד מכביד ושום פתרון מערכתי לא קיבלנו.

סיגל ליברנט טאוב: שתי נקודות ואני אקצר.

סיגל ליברנט טאוב: האחת – הפתרון של הגדר, אני לא יודע, אבל כרופא אני מאוד מנסה להבין אותה.

סיגל ליברנט טאוב: יגיעו כמה מאות אנשים, פצועים, חולים, רעבים, מורעבים וצמאים לגדר מהצד השני, חיילי צבא ההגנה לישראל, מסכן הסמל או מפקד הסיור שיקבל אותם, מה הוא יעשה איתם?

סיגל ליברנט טאוב: הוא ישלח אותם - - -

יעקב כץ: לכן אנחנו אומרים שהפתרון שכאן לא תהייה להם עבודה והגדר היא הדבר הסופי.

סיגל ליברנט טאוב: הנקודה האחרונה, אחד הפליטים האלה נורה על ידי המצרים, נפגע בעמוד השדרה, משותק, חיילי צבא ההגנה לישראל אספו אותו והביאו אותו לבית החולים בבאר שבע, שלושה חודשים אשפוז ועכשיו הוא על כסא גלגלים.

סיגל ליברנט טאוב: הצליחו להציל את חייו, עכשיו הסתיים האשפוז על  חשבון בית החולים, כרגע עם כסא הגלגלים צריכים לדחוף אותו לרחוב.

סיגל ליברנט טאוב: מה אנחנו יכולים לעשות?

יעקב כץ: שאלות טובות.

סיגל רוזן: אני רוצה קצת לתת נתונים.

סיגל רוזן: בעולם לפי הדוח האחרון של האו"ם אחוז ההכרה בפליטים עומד על 47%, בישראל הוכרו רק 0.2% בשנה האחרונה.

סיגל רוזן: שני פליטים בלבד, הם לא מסודן ולא מאריתריאה כי מדינת ישראל לא בודקת בקשות של פליטים מסודן ואריתריאה, יתקנו אותי כאן נציגי משרד הפנים אם אני טועה, הם לא יתקנו כי אני לא טועה.

סיגל רוזן: לא בודקים את הבקשות שלהם.

סיגל רוזן: בעולם אחוז ההכרה באריתריאים עומד על 88% לפי הדוח האחרון של האו"ם.

סיגל רוזן: איך זה שלכל העולם מגיעים אריתריאים פליטים ורק לישראל מגיעים אריתריאים מסתנני עבודה?

סיגל רוזן: לא ברור העניין הזה.

יעקב כץ: ואת אומרת שכולם פליטים.

סיגל רוזן: לא. אני אומרת שצריך לבדוק את הבקשות שלהם, לא יתכן שלא נבדוק אף בקשה ואז נכריז עליהם כעל מסתנני עבודה.

סיגל רוזן: לא בודקים לא את האריתריאים ולא את הסודנים.

יעקב כץ: אני רוצה לשאול משהו לגבי מה שאמרת, בודקים או לא בודקים.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו מסתננים ומבקשי מקלט שהם קודמים לאוכלוסייה הזאת, יש לנו מלאי גדול שקיבלנו ביוני 2009 מהאו"ם וכרגע אנחנו בודקים.

יעקב כץ: כל המסתננים ביקשו בקשה להכרה כפליט?

קריאה: הם מרוויחים 120 דולר במצרים והם מגיעים לכאן כדי להרוויח 1,000 דולר.

סיגל רוזן: איזה מצרים, האריתריאים מגיעים ישירות מאריתריאה.

סיגל רוזן: הם מגיעים למצרים לשבוע והם מגיעים הנה.

יעקב כץ: את אומרת שהם כולם פליטים.

סיגל רוזן: לא זה מה שאמרתי.

יעקב כץ: אז תסבירי מה את אומרת.

סיגל רוזן: גם שר הבטחון הודה לאחרונה בגירושים של 701 מבקשי מקלט.

יעקב כץ: את האחד שאינו פליט אפשר להוציא מכאן?

סיגל רוזן: את האחד שאינו פליט לאריתריאה האו"ם לא מאפשר, אולי אחר כך יהיה אפשר, אני לא יודעת.

קרן: את רוצה ש- 3 מיליון אריתריאים יגיעו לכאן?

סיגל רוזן: נתחיל מזה שאין כל כך הרבה.

יעקב כץ: יש רק 4 מיליון.

סיגל רוזן: המצרים הורגים אותם בדרך, אנחנו רואים מה קורה להם, לא כל כך קל להם להגיע לכאן.

קרן: המסתננים כן.

קרן: כולם לא.

סיגל רוזן: תפסיקי לקרוא להם מסתננים.

סיגל רוזן: זה שיש לנו גבול יבשתי עם אפריקה - - -

יולי יואל אדלשטיין: היא שואלת מהי הצעתה של סיגל רוזן.

סיגל רוזן: צריך להבין שיש לנו גבול משותף עם אפריקה, אנשים ימשיכו להגיע הנה.

סיגל רוזן: צריך להבין את זה.

סיגל רוזן: צריך להכניס אותם למנגנון, לבדוק את הבקשות שלהם בשקיפות ובהגינות כפי שזה מתחייב - - -

יעקב כץ: קרן, היא לא יכולה לסיים משפט מבלי שמפריעים לה.

סיגל רוזן: גם שר הבטחון הודה לאחרונה בגירושם של 701 מבקשי מקלט חזרה למצרים כשאנחנו יודעים שמצרים מגרשת אותם בחזרה לאריתריאה, לסודן, לסומליה באופן שמסכן את חייהם.

סיגל רוזן: מדינת ישראל מפרה ברגל גסה את האמנה שהיא חתומה עליה.

סיגל רוזן: לא יתכן שנמשיך כך.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לך שמדינת ישראל היא המדינה הטובה שבכל המדינות.

יעקב כץ: היא האומה הטובה מכל האומות.

יעקב כץ: אצלנו כשביקשו שנעשה שלום עם מצרים אמרו "המצרים כאלה נפלאים" את בעצמך אמרת וסיפר גם חבר הכנסת דב חנין באיזה צורה זוועתית הממשל המצרי נותן יד, גם בשתיקתו.

יעקב כץ: זה לא היה עובר במדינת ישראל אפילו יום אחד.

יעקב כץ: אפילו דב חנין וניצן הורוביץ מסכימים איתי.

יעקב כץ: ראו איזו הצלחה שהשמאל והימין כולם מסכימים שהעם היהודי הוא עם נפלא, וארץ ישראל היא ארץ נפלאה, הממשל הישראלי הוא ממשל נהדר, ואנחנו כולנו צבא העם, כולנו רחמנים, ביישנים וגומלי חסדים, אבל כאלה רחמנים וכאלה ביישנים עד שאנחנו לפעמים גורמים נזק לעצמנו.

יעקב כץ: אני מודה לכל המשתתפים.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לסיכום שאין מחלוקת, גם ניצן הורוביץ כחבר הוועדה ישתתף איתנו בסיורים,  שהבעיה הזאת הופכת להיות בעיה לאומית מספר אחת.

מר פלדמן: שלוש נקודות אבקש לעלות, דיברו על הצד העסקי בכל הנושא הזה.

מר פלדמן: מאחורי הצד העסקי של מאות מיליוני הדולרים, אגב זה מגיע ליותר מזה, עומדים גופים שמעוניינים לחבל במדינת ישראל.

מר פלדמן: בואו לא רק נסתכל על זה כעניין עסקי שצריכים להרוג אותו.

מר פלדמן: צריכים לבחון את כל הגופים שמניעים את העניין העסקי הזה ומעודדים אותו.

מר פלדמן: הנושא הזה שהופך אותם לפליטים והדרך שמענים אותם היא לא באשמתנו.

מר פלדמן: גם אותם גופים דואגים לכך שהם יוצאים ממדינה כמהגרים, כמחפשי עבודה ובדרך הופכים אותם לפליטים, למה?

מר פלדמן: – כי הם מסכנים, כי פגעו בהם, כי עינו אותם ואנחנו צריכים להכיר בהם.

מר פלדמן: נקודה שנייה – מדינה שמחבלים בה האמנה הבינלאומית לא מגינה עליה?

מר פלדמן: הרי ישנה כאן חבלה נוראית בתוך המדינה שלנו.

מר פלדמן: האמנה הבינלאומית לא מגינה עליה?

מר פלדמן: נקודה שלישית – האם אתם יודעים על גופים, אתם יודעים שמגיעים מוסלמים ומגיעים נוצרים, הם שייכים לשתי דתות, האם ידוע לכם על ארגון נוצרים במדינת ישראל שגורמים להם נחת רוח ומסייעים להם?

מר פלדמן: האם לא כדאי לבדוק את הגופים האלה מה הם עושים ומה חלקם?

מר פלדמן: אני רוצה לציין את השגרירות הנוצרית, אתם תקבלו את כתובת האתר ותוכלו לראות מה הם כותבים על הפעילות שלהם.

מר פלדמן: השגרירות הנוצרית הבינלאומית שיושבת בירושלים פתחה את בית התקווה, זה סיוע למסתננים הסודנים בישראל ושם כתוב "השגרירות הנוצרית, ICGA מכינה מקום בו ימצאו נחמה ומפלט, חינוך ושיקום" הם עוזרים לנשים שנפגעו מהטרדות, אונס וכדומה.

מר פלדמן: אני מבקשת לבדוק מה חלקה של השגרירות הנוצרית.

יעקב כץ: תודה רבה.

יעקב כץ: גלעד נתן ממרכז המידע והמחקר של הכנסת בבקשה.

גלעד נתן: אני רוצה להעיר הערה אחת שהיא מאוד מאוד מהותית, מי שמביא את האנשים האלה לכאן זה רק ארגונים, אבל בחמשת השנים האחרונות כשאדם מגיע למס הכנסה ואומר "העסקתי מסתננים זרים לא חוקיים" אף אחד לא בודק את זה.

גלעד נתן: אדוני היושב ראש זה תורם להעסקה שלהם לא פחות מכל ארגון או כל גורם אחר שמביא אותם, בטח לא בית פתוח.

גלעד נתן: שמשרד האוצר בשנה הבאה יואיל בטובו לעשות את הדבר הזה.

גלעד נתן: משרד הפנים התעלם מהעובדה שעליה חזרת כאן הרבה פעמים על זה שלהעסיק אותם בעצימת עין זה בעצם להעסיק אותם באישור.

צביקה גלברד: הבעיה שהסוכנות היהודית החדשה, מה שנקרא הקרן החדשה, השמאל הקיצוני הוא שמעודד את המסתננים.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: אני רוצה לסכם את הישיבה.

קריאה: מישהו דואג לאלה שמגיעים לכאן, הם שוכבים על מדשאות, הם גרים כמו חיות, הם גם כן מסכנים בעצמם.

קריאה: אומרים שבודקים אותם, שהם מעבירים בקשות אז מי בודק את הבקשות ומי בודק מה הם עושים?

יעקב כץ: שאלתי מי מדבר בשם הנציגות שלכם, מי שדיבר הם שניים.

יעקב כץ: אני רוצה לסכם את הישיבה ולומר שזה סיכום של ישיבות רבות.

יעקב כץ: הבעיה של המסתננים, של הנכנסים לישראל ללא רשות היא היום הבעיה הלאומית מספר אחת של מדינת ישראל, וזאת עובדה שנכנסים אנשים ללא רשות, ללא זהות במספרים אדירים ומשבשים את המהלך הנורמלי של מדינה שלמה שעריה הופכות להיות ערים אפריקניות.

יעקב כץ: המדינה לא ערוכה באופן ממשלתי לקלוט אותם בבתי ספר, בגנים בעבודות וכדומה.

יעקב כץ: הטיפול היה צריך להתחיל מראש הממשלה.

יעקב כץ: היה צריך למנות שר שיהיה אחראי על הנושא הזה 28 שעות ביממה, יום ולילה, עם צוות אנשים.

יעקב כץ: למשוך אליו את כל טיפול מכל המשרדים.

יעקב כץ: לצערנו הרב היום מטפלים בנושא הזה רבה שרים, זה גוף עם הרבה ראשים, גם אם הראשים כולם יפים זו מפלצת.

יעקב כץ: לכן זה לא מטופל.

יעקב כץ: אני קורא שוב לראש הממשלה מכאן למנות את השר, בזמנו הצעתי את השר משה (בוגי) יעלון, שימשוך אליו את כל התקציבים גם ממשרד הבטחון, גם ממשרד הפנים, גם ממשרד הרווחה, גם ממשרד הבריאות.

יעקב כץ: מישהו אחד שיטפל בבעיה החמורה.

יעקב כץ: זה כמו במלחמה כשיש לך בעיה אתה חייב למנות גנרל.

יעקב כץ: העובדה שהיום מטפלים בעניין עשרה גנרלים זה מרשם ראשון לחורבן.

יעקב כץ: אני לא רואה פתרון בעסק הזה כל עוד לא יעמוד איש אחד ויטפל בבעיה, כל עוד לא תהייה תכנית כוללת שתענה גם על השאלות הכלכליות, גם על שאלות ההעסקה, גם על הטיפול בבדואים, גם הטיפול בהם, הקמת הגדרות והמכשולים ובהוראות לחיילים איך להתנהג כדי למנוע את התופעה בצורה סופית.

יעקב כץ: שנית, אני קורא כאן מהוועדה הזאת משום שהבעיה הזאת הולכת ומציפה אותנו, והיא תלך ותחמיר.

יעקב כץ: היום היא בדרום תל אביב מחר היא תהייה במגדלי אקירוב, לא תהייה עובדת פיליפינית אחת יהיו לו שם אפריקאים שישכבו שם מתחת למגדל שלו,  של שר הבטחון.

יעקב כץ: לכן הבעיה הזאת היא כלל ישראלית, אני אמרתי כבר מספר פעמים בוועדה שאנחנו ביהודה ושומרון לא נוכל לקלוט את כל תושביה היהודים, הפליטים של תל אביב שירצו מחר להיקלט ביהודה ושומרון.

יעקב כץ: לא נערכנו לכך כי יש הקפאה ודברים כאלה.

יעקב כץ: אני מבקש מראש הממשלה להעמיד את הנושא הזה כבעיה ראשונית, למנות שר שיטפל בעניין ושיהיה עסוק בנושא 24 שעות ביממה.

יעקב כץ: תודה.