ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 375, 2010-12-08 10:15

יצחק וקנין: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

יצחק וקנין: פרק ט"ז (שונות)(משק הגז הטבעי) להצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010 (מ/541).

יצחק וקנין: כן, רבותיי, אתם בטח לא מתפלאים למה הסעיף הזה הוכנס בחוק ההסדרים, במיוחד לאור מה שאנחנו שומעים בזמן האחרון – הוויכוחים על התמלוגים וכל מה שכרוך בכך.

יצחק וקנין: אני חושב שבשבועות האחרונים שמענו הרבה על הנושא במיוחד כאשר אני קורא את המחקר של המ.מ.מ לגבי עתודות הגז – מוערכות בכ-252 BCM – שזו כנראה צורת מדידה של הגז.

יצחק וקנין: העתודות האלה, אין ספק שהן גדולות מאד וההפקה הצפויה בתחילת 2013 תביא את מדינת ישראל למצב אחר לגמרי.

יצחק וקנין: כולנו זוכרים שעד היום לא היה לנו את זה לגמרי, במשך הרבה שנים זה לא עניין איש כי לא היה כלום.

יצחק וקנין: מהרגע שהעניין קרם עור וגידים בצורה משמעותית אז ברור שהרגולטור רוצה להיכנס כדי להפיק את התועלת המרבית.

יצחק וקנין: שווי העניין מוערך בכ-40 מיליארד דולר.

יצחק וקנין: יתרה מזו, עד 2003 מדינת ישראל לא השתמשה בייצור החשמל בגז טבעי.

יצחק וקנין: הכל היה במזוט, סולר או פחם.

יצחק וקנין: מאז 2003 הגענו לכ-45% ייצור חשמל מגז טבעי במדינת ישראל.

יצחק וקנין: הדבר חוסך המון כסף למשק הישראלי, חיסכון בכ-5 מיליארד דולר.

יצחק וקנין: לאור כל זאת החליטה ממשלת ישראל להכניס תיקונים במינוי הרכב חברי מועצה והדבר הזה ברור שגורמים שלא היו מיוצגים בשנים עברו, כמו האוצר - -

אתי בנדלר: סליחה, זה לישיבה הבאה, אולי – אתה רוצה לעשות דיון משולב?

אתי בנדלר: אולי כדאי לדון קודם בחוק הגז.

יצחק וקנין: אני אעשה שילוב, אבל אני מציין את זה.

יצחק וקנין: במה שנדון כרגע, זה שייך למה שנדון אחר כך, כי האוצר רואה בזה מקור להכנסות מדינה.

יצחק וקנין: אני בטוח שאם הייתי שר אוצר לא הייתי עושה משהו אחר.

אלי אפללו: אולי צריך לראות את התמונה, ולא לנצל באותה הזדמנות דבר שלא צריך לנצל.

אלי אפללו: בוא נראה את האיזון הנכון.

אלי אפללו: אין כוונה שהאוצר לא יקבל את מה שמגיע לו.

אלי אפללו: השאלה היא אם אנחנו, באותו זמן, מנצלים דברים, שלא צריך לעשות.

יצחק וקנין: בכל מקרה – אנו פותחים את הדיון.

יצחק וקנין: פרק טז – סעיף הגז הטבעי.

יצחק וקנין: לפני ההקראה – יש הערות?

אלון גלרט: אני מייצג את חברת סופר NG.

אלון גלרט: החברה זכתה במכרז לחלוקת גז באזור המרכז.

אלון גלרט: אני אתן סקירה מה קורה כאן.

אלון גלרט: המכרז נערך על ידי רשות הגז וחברת סופר NG אמורה לחלק, להוליך את הגז בלחץ נמוך באזור המרכז מצינור ההולכה שמופעל על ידי נתיבי הגז הטבעי לישראל, שזו חברה ממשלתית, ולהוביל אותו  עד לחצרים של הלקוח- מפעלים, בתי מלון, בתי חולים.

אלון גלרט: אנחנו לא מדברים על אותם אלה שמחפשים נפט, ב-250 BCM ובסכומי עתק, אנחנו מדברים על גורם שזכה במכרז והולך להעביר הרבה מאד גז בצינורות שלו ולהרוויח על כל מ"ק גז שהוא מעביר כמה אגורות.

אלון גלרט: לכן אנחנו לא מדברים על אותם אלה שהולכים להתעשר, כן או לא, זה לא ענייני.

אלון גלרט: אנחנו מדברים על גוף שניגש למכרז, התחייב על פי דרישות המכרז, להשקיע בין 100 ל-200 מיליון שקל – אני כאן נוקב בערכים כלליים, נבחן, הגיש תכנית עסקית מפורטת עם הצעות מחיר, ונבחר, בסופו של דבר.

אלון גלרט: אני רוצה להזכיר – אלה שמוצאים את הגז מעבירים אותו לחברת ההולכה, שהיא חברה ממשלתית שמעבירה את הגז בלחץ גבוה.

אלון גלרט: אותה חברת הולכה מעבירה את הגז ועוברת בכל רחבי הארץ.

אלון גלרט: מצינור ההולכה יש מתקנים שמעבירים מלחץ גבוה ללחץ נמוך, ואותה חברת חלוקה, כמונו, לוקחת את הגז הזה, מעבירה תשתיות מתחת לאדמה בהשקעות אדירות ואמורה להגיע ללקוחות.

אלון גלרט: במדינת ישראל נקבעו שישה אזורים.

אלון גלרט: בכל אזור אמור להתבצע מכרז, שני זוכים כבר נבחרו.

אלון גלרט: באזור שלישי היה מכרז שהסתיים לא מכבר, ושלושה אזורים אמורים להיות בעתיד.

אלון גלרט: אנחנו, חברת סופר NG הגישה הצעה, עשתה תכנית עסקית, עשתה תחשיב על כל שקל ושקל.

אלון גלרט: גם הרשות, כשהיא מבקשת שנגיש הצעה למכרז מבקשת כל הוצאה והוצאה שנפרט, עד רמה של כמעט כל שקל.

אלון גלרט: והנה, פתאום בא האוצר ואומר – עכשיו, על כל תכנית שתגישו, אתם תשלמו כסף.

אלון גלרט: אז ראשית, קודם כל פגעו בצפיות שלנו.

אלון גלרט: אנחנו התכוננו, ועכשיו אומרים לנו לשלם סכומים שלא התכוננו, זה לא היה כתוב קודם בחוק.

אלון גלרט: זה לא סכומים של מה בכך.

אלון גלרט: מה הנימוק כאן?

אלון גלרט: – הנימוק הוא שרוצים שנגיש תכניות טובות ולכן ידרשו מאתנו כסף.

אלון גלרט: אם הם רוצים להשתמש בכסף כאמצעי שיקשה עלינו – הם כנראה מבקשים פה סכומים משמעותיים.

יצחק וקנין: מה הסכומים?

אלון גלרט: אף אחד לא יודע כי זה ייקבע בתקנות על ידי השר.

יצחק וקנין: מישהו יכול להגיד לי מה הסכומים?

יצחק וקנין: נציג משרד התשתיות או האוצר.

שוקי שטרן: הסכומים כמובן ייקבעו בתקנות אבל אין לנו שום כוונה לא להכביד על בעלי - -

יצחק וקנין: יש לכם איזשהו אומדן?

אלי אפללו: למה לא לקבוע את זה פה, אדוני היושב ראש?

אלי אפללו: פה.

שוקי שטרן: זה יובא לאישור ועדת הכספים של הכנסת.

שוקי שטרן: עם כל הכבוד לעו"ד גלרט הכוונה שלנו היא לא להקשות על בעלי רישיונות, וצריך להכניס סדר לעניין הזה.

שוקי שטרן: אמנם פעלנו בשנים האחרונות ללא אגרות.

שוקי שטרן: צברנו ניסיון בנושא של הגשת מפרטים על ידי גורמים שונים - אם זה חברות ממשלתיות, אם זה ספקים, נכון – עדיין לא עם חברות חלוקה.

שוקי שטרן: על מנת למנוע את המצב של הגשת מפרטים חלקיים ו/או הגשת מפרטים חוזרים או פיצול  של מפרטים למספר רב שמקשה מאד את הבדיקה – אדוני צריך לדעת, אנחנו משקיעים השקעה רצינית מאד בבדיקה של המפרטים האלה.

שוקי שטרן: בגז טבעי יש אלמנטים של בטיחות בנושא ההצעה והתכנון ההנדסי של המתקנים.

שוקי שטרן: אין שום כוונה להקשות על חברות החלוקה.

שוקי שטרן: מדובר במפרט בסדר גודל- מה שאנחנו נציע לשר התשתיות על - - בקביעה לתקנות, בסדר גודל  לחברת חלוקה של כ-1000 שקל למפרט.

שוקי שטרן: זה לא סכום שמישהו ירגיש אותו.

שוקי שטרן: אנחנו לא חושבים שזה לא נכון.

שוקי שטרן: אנחנו חושבים, אבל, שבחברות חלוקה לא תהיה בעיה – לא של מימון, זה לא יסתור את ההצעה של מישהו - -

לאה ורון: כמה מפרטים אתם מצפים שתגיש כל חברה?

שוקי שטרן: זה מאד תלוי בכל חברה ובדרך ההיערכות שלה.

שוקי שטרן: זה יכול להיות 20 מפרטים, זה יכול להיות גם 50.

יצחק וקנין: אני רוצה לשאול את אלון גלרט – הרי אתם הגשתם מכרז אחד, כבר.

יצחק וקנין: אתם יודעים כמה מפרטים יש במכרז הקודם.

יצחק וקנין: אולי תגיד לנו?

יצחק וקנין: זה ייתן לנו, ככה - -

אלון גלרט: אדוני, נעשה אבחנה בין המכרז לבין המפרט.

אלון גלרט: המפרט הוא דברים שאנחנו עדיין לא הגשנו.

אלון גלרט: אדוני ייתן לי עוד דקה ואחזור לרגע למה שהתחלתי, וזה יסביר את הקושי.

אלון גלרט: אני רוצה לקרוא את דברי ההסבר.

יצחק וקנין: עזוב את דברי ההסבר.

אלון גלרט: לא, אדוני, זה נורא חשוב.

אלון גלרט: ברשות אדוני – כל מילה יש סיבה שאני אומר אותה.

אלון גלרט: אומרים דברי ההסבר: "יש להגיש לממונה של הבטיחות של רשות הגז מפרט שכולל, בין השאר, תכנית הנדסית להקמת....

אלון גלרט: הגשת תכניות הנדסיות אינה כרוכה בתשלום מצד המגיש, ולכן לעתים איכות התכניות ירודה ותכיפות ההגשה גבוהה.

אלון גלרט: לעודף ההגשות ואיכותן הירודה יוצרים עומס על עבודת רשות הגז הטבעי וגורמים אף לבזבוז משאבים ופגיעה ביעילותה.

אלון גלרט: לאור האמור, כדי לרסן הגשת בקשות...."

אלון גלרט: אדוני, אתה יודע כמה, על פי החוק הזה – החוק הזה, התיקון הזה מתייחס רק לבעל רישיון.

אלון גלרט: אדוני יודע כמה גופים בעלי רישיון הגישו עד היום מפרטים כאלה ומהם נצבר הניסיון?

אלון גלרט: – אחד.

אלון גלרט: ואתה יודע מי הגוף הזה, אדוני?

אלון גלרט: חברה ממשלתית – נתיבי הגז לישראל.

אלון גלרט: לכן, אין ניסיון.

שוקי שטרן: זה לא נכון, מה שאתה אומר.

אלון גלרט: בעל רישיון מרכזי, אם הגיש, זו אותה חברת הולכה שהיא חברת ממשלתית.

אלון גלרט: יכול להיות שבעלי רישיונות בדברים קטנים הגיש, אבל בעל הרישיון העיקרי שהגיש אי פעם בקשות זו היתה חברת נתיבי הגז לישראל שזו חברה ממשלתית.

אלון גלרט: אם הניסיון שהצטבר ממנה הוא ניסיון רע אז אני יכול רק להצטער על כך שככה פועלת חברה ממשלתית, למרות שאני לא מעלה על דעתי שככה פועלת חברת נתיבי הגז.

אלון גלרט: לכן אומרים, על סמך הניסיון שנצבר, לא של חברות החלוקה, שאנחנו, בעלי הרישיון העיקרי שהולכים לסבול מהחוק הזה, באים ואומרים – אנחנו, על סמך הניסיון שנצבר, ולא מכם, וכדי למנוע מכם שאתם תגישו תכניות רעות, אז אנחנו נרצה מכם כסף.

אלון גלרט: אנחנו בעלי האינטרס הכי גדולים להגיש תכניות טובות, תכניות רציניות.

אלון גלרט: נגיש תכנית רעה?

אלון גלרט: הנושא יתעכב.

אלון גלרט: אנחנו מושקעים בעשרות ומאות מיליוני שקלים.

אלון גלרט: אני לא צריך להסביר לוועדה הזו מה המשמעות של כסף, של מימון, שאם התהליך נדחה בחודש, חודשיים ושלושה – מה המשמעות בכסף.

אלון גלרט: אני צריך תמריץ כדי ש - -

שוקי שטרן: קודם כל – נדייק בעניין.

שוקי שטרן: יש בעלי רישיונות נוספים: הספקים, למשל, שהם גופים מאד רציניים.

שוקי שטרן: הם גם פרטיים, ואדוני היושב ראש ציין בתחילת הדיון מה המשמעות של הפעילות של הספקים.

אלי אפללו: אז אולי נפריד אותם - -

שוקי שטרן: אז בהחלט יש כוונה להפריד אותם.

אלי אפללו: אז שנדע, כי בחוק הזה הכל לא ברור.

שוקי שטרן: בהתאם ללחצים שיש - -

לאה ורון: לחצים של הגז בצינורות ההולכה.

לאה ורון: זו הכוונה.

שוקי שטרן: כן.

שוקי שטרן: תודה.

שוקי שטרן: דהיינו – ספקים, בדרך כלל פועלים בלחץ של גז טבעי במערכת של מעל 80 בר, תהיה להם מערכת הולכה שהיא חברת נתיבי הגז הטבעי, בעיקר בין בין 16 ל-80 בר –ויהיה בלחץ נמוך ולחץ נמוך מאד.

שוקי שטרן: בהחלט הכוונה לא להטיל איזושהי מעמסה לא על חברות חלוקה ולא על חברות אחרות.

שוקי שטרן: האגרות שיוצעו על ידינו וכמובן שזה יהיה בשימוע, לכל בעלי הרישיונות ואחרי זה יובאו לאישור ועדת הכספים של הכנסת - -

יצחק וקנין: למה ועדת הכספים ולא ועדת הכלכלה?

שוקי שטרן: כך כתוב בהצעה.

שוקי שטרן: אז יתקנו את זה.

יצחק וקנין: אני כבר אומר:  הנושא לא יילך לוועדת הכספים.

שוקי שטרן: להערכתנו זו לא תהיה מטלה על חברות החלוקה.

שוקי שטרן: לחברות ההולכה ולספקים הכוונה שיהיו אגרות יותר גבוהות, בסדר גודל של 10,000 או 15,000 שקל, כשהכוונה העיקרית שעל מפרטים נוספים שמגישים על אותו מתקן יהיה תשלום נוסף של 50% מהאגרה, או משהו בסדר גודל כזה.

אלי אפללו: 50% ממה?

שוקי שטרן: מאלף שקל.

שוקי שטרן: יהיה תשלום נוסף של 500 שקל, לצורך העניין.

שוקי שטרן: שיהיה סיגנל, רבותיי.

שוקי שטרן: צריך לעשות את הדברים טוב, צריך לעשות הליך קצר.

שוקי שטרן: צריך להשקיע בהתחלה את כל המאמצים, להגיש מפרטים טובים.

אלי אפללו: למה צריך להגיש עוד 50%?

שוקי שטרן: כי זה מצביע על כך שהמפרטים לא היו  - -

אלי אפללו: לא- למה אתם צריכים לקבל עוד 50%?

שוקי שטרן: כי אחרת לא יהיה שום סיגנל.

שוקי שטרן: אנחנו לא צריכים את הכסף –אין כוונה כאן שנצבור איזשהו סכום כסף.

שוקי שטרן: יש הסדרה של הפעילות, וכשגורמים למערכת, כולל ממשלתית, להשקיע השקעות נרחבות בתיקון פעם אחת של הבקשה, ובתיקון פעם שניה, ובבדיקה פעם שלישית, ולפעמים רביעית, חמישית, שישית, שביעית ושמינית - -

אלי אפללו: אני שואל שאלה- אז בואו תעשו את זה בצורה מדורגת.

אלי אפללו: שנדע על מה מדובר.

אלי אפללו: דבר שני – אני חושב שמי שזכה כבר – מה שדיברתם על הגז שזכו – כל הספקים הגדולים, היינו בעדכם.

אלי אפללו: זה כסף שלה מדינה.

אלי אפללו: אבל פה מדובר באנשים שמוליכים גז.

אלי אפללו: אלה זכיינים שמרוויחים רק לפי ההולכה ואתם רוצים עכשיו בדיעבד, כשכל הזמן התנגדנו לעשות דברים בדיעבד.

אלי אפללו: מסים –בדיעבד, הוצאות- בדיעבד, על אנשים שזכו במכרזים, התנגדנו לכל אורך הדרך במהלך שנים רבות שיהיו דברים רטרואקטיביים.

אלי אפללו: הרי אם מישהו זכה, הוא עשה את התחשיב שלו, וזה לא על הרווח של הגז.

אלי אפללו: זה רווח קטן בסך הכל בתוך הסיפור הזה.

אלי אפללו: לא יעלה על הדעת שאנשים השקיעו מאות מיליונים בתחשיב ההעברה ובשיקול הדעת שלהם ואתם פתאום רוצים להטיל עליהם איזה תחשיב מסוים.

אלי אפללו: אני חושב שהדבר הזה לא צריך להיות מוטל על מי שכבר השקיע.

אלי אפללו: כשאתם מדברים על מכרזים חדשים- ייקחו את זה בחשבון.

אלי אפללו: לדעתי, מי שעוד לא זכה – צריך שיעשה את התחשיבים שלו.

אלי אפללו: זה לא עולה על הדעת שמי שכבר זכה וכבר עשה את התחשיב שלו  - - צריך להגן גם עליהם, שיש להם שיקול כלכלי, ולא באותה הזדמנות כשאנחנו רוצים להטיל מס על מי שצריך לקחת את הגז, ועליהם אנחנו מטילים את כל הבעיות, ובצדק.

אלי אפללו: אבל לא על אנשים כאלה.

אלי אפללו: בהזדמנות הזו אתם רוצים לנצל, זו דעתי.

אלי אפללו: ככה זה נראה לי.

אתי בנדלר: אני לא רוצה, כמובן, להתייחס לשאלה אם יש מקום או אין מקום לעצם הטלת אגרה בעד הגשת מפרטים.

אתי בנדלר: אני בכל זאת אתייחס לטענה שלך כאילו מדובר פה בהטלה רטרואקטיבית של אגרה.

אתי בנדלר: ולא היא.

אתי בנדלר: לא מוצע כאן להטיל אגרה בעד מפרטים שהוגשו בעבר, וכמובן שאם היו מבקשים את זה - -העובדה שמישהו עושה תחשיב לגבי הכדאיות  - -אבל ההטלה תהיה רק מכאן ואילך, על מפרטים שיצאו מכאן ואילך.

אתי בנדלר: העובדה שהדבר עלול לפגוע בציפיות העסקיות של גוף אינה נותנת לו הגנה מפני שינוי המדיניות, לא  בתחום המיסוי, לא בתחום האגרות ולא - -

אלון גלרט: אבל זה לא אומר, גברתי - - יש הבדל.

יצחק וקנין: אתה לא מדבר בלי רשות שלי.

יצחק וקנין: אני לא אתן שיפריעו לך, ואתה בטח לא תפריע.

אתי בנדלר: אני מבינה שמה שעו"ד גלרט מבקש זה כמו בפיליטונים מסוימים– אני פונה אל הלב שלך.

אתי בנדלר: זאת אומרת: עשינו את השיקולים העסקיים שלנו, אנא אל תטילו עלינו עכשיו הוצאות או תשלומים נוספים.

אתי בנדלר: מבחינה משפטית אין שום מניעה להטיל אגרה על פעולות שנעשות מיום תחילת החוק ואילך, כשהתחילה, כמובן, לא תהיה רטרואקטיבית.

אלון גלרט: הטיעון שלי לא היה משפטי.

אלון גלרט: השיקול שזה לא בלתי חוקי אלא השיקול הוא – מה ראוי.

אלון גלרט: חברי הכנסת שוקלים גם מה ראוי, והטיעון שלי אומר: לא ראוי שכאשר אנחנו נגשנו למכרז, ובמכרז מבקשים מאתנו לעשות תכנית עסקית מאד מפורטת, והרשות יכולה להגיד עד כמה היא בודקת את התכנית העסקית על כל השקעה מתוכננת, ובהשקעה הזאת שעשינו זה מאד מפורט.

אלון גלרט: ולכן, על פי ההשקעה הזו גם הצענו את המחירים שהם המחירים שבגללם זכינו במכרז.

אלון גלרט: היום באים ואומרים – לתחשיב העסקי שלך תוסיף מחיר X. זאת הטענה.

אלון גלרט: הטענה היא במישור של מה ראוי, וחברי הכנסת, אלה בדיוק השיקולים שהם צריכים לשקול.

אלון גלרט: דבר אחרון, אדוני.

יצחק וקנין: אני במקרה מוביל את חוק הטייס, ושם לא היו קנסות או אגרות בכל מיני עניינים.

יצחק וקנין: אנחנו הקפצנו לסכומים שאלה לא הסכומים שפה מדובר.

יצחק וקנין: אני לא רוצה להגיד לאיזה סכומים ובסופו של דבר הצלחנו להעביר את הדברים בהסכמת רוב המשתתפים.

יצחק וקנין: לכן אני לא רואה את ההתנגדות שלכם פה כדבר שהוא צריך להיות.

יצחק וקנין: מה שכן - ברור שנקבע דברים שאתם תדעו מראש, הדברים יובאו לפה מראש לאישור, ואנחנו נאשר את האגרות האלה כמו שאנחנו מאשרים את האגרות בכל התחומים ששייכים לוועדת הכלכלה, וכך נעשה.

יצחק וקנין: ואני לא חושב שאתם צריכים לעשות מזה עניין כל כך קריטי שבעצם מעמיד את כל העניין לקראת התמוטטות.

אלון גלרט: לא אנחנו העמדנו את העניין כקריטי.

אלון גלרט: מישהו מעלה, ונתן לכם דברי הסבר, שדברי ההסבר האלה לדעתי לא נכונים.

אלון גלרט: לפחות אומר לגבי חברות החלוקה – זה עדיין לא עמד למבחן.

אלון גלרט: לכן, ככל שרוצים להכניס את חברות החלוקה, יכולים לדחות את החוק הזה.

אלון גלרט: אפשר להוציא את חברות החלוקה בכלל מהתכולה של החוק הזה.

יצחק וקנין: אדוני – הסברתי, ואני אומר:  גובה האגרות ייקבע פה, ואם הדברים שיובאו לפה, לא נראה אותם עין בעין עם משרד האוצר או משרד התשתיות הלאומיות, לא ניתן יד לאגרות בגובה שהוא לא יהיה סביר.

יצחק וקנין: לכן  - -

לאה ורון: וחזקה על מזכירות הוועדה שכשם שהזמנו לדיון הזה את משרדי הממשלה כמו גם את כל החברות שעוסקות בחיפושי נפט, גם כשתגענה התקנות לשולחנה של הוועדה לאישור – יוזמנו שוב החברות שיש להן נגיעה לנושא.

יצחק וקנין: דעתי שלי- לא הייתי מוכן לנושא עד אתמול בלילה, רק אז ידעתי שאני אנהל את הישיבה- אני רוצה להגיד לך משהו.

יצחק וקנין: מהניסיון הקודם שלי, העניין הזה של מפרטים טכניים שמוגשים לחברות שיגישו אותם, האינטרס שלכם לא פחות צריך להיות שאותם מפרטים יהיו ברורים ונבדקים בצורה מעמיקה, כמו שצריך, שלא למחרת, כשאתה זוכה במכרז ואז מתברר לך שאתה צריך לעשות עוד פעולות מסוימות שלא היו ברורות ממה שמשתמע מהמכרז.

יצחק וקנין: לכן, אני חושב שלא פחות – אתם צריכים לשמוח על המהלך הזה שעושה משרד התשתיות.

יצחק וקנין: אני רואה בזה ברכה לכם, גם.

יצחק וקנין: כל אלה שמגישים את ההצעות, אלה שעמלים להגיש את ההצעות, כמה אנשים אתם לוקחים כדי לבדוק פרט ופרט במפרט הטכני.

יצחק וקנין: אני חושב – תנו לנו להתקדם עם זה.

יצחק וקנין: דבר אחד יהיה ברור: כשהאגרות יאושרו פה אתם תשבו ותשמעו.

יצחק וקנין: אנחנו לא ניתן יד פה לזה שיפרצו את הדברים.

יצחק וקנין: נעשה את זה בשום דעת ומחשבה, ואני מקווה שהדבר יהיה גם לטובתכם.

אלי אפללו: אני דווקא רוצה לשאול – הסכום של עד אלף שקל שאתם רוצים,  הוא אומר שהאגרות לא תהיינה יותר מאלף שקל.

אלי אפללו: הרי פה נאמר על ידי עו"ד גלרט, שזה לא יהיה בכמה שכבות, כלומר – גם על כל גוף כזה - - -

יצחק וקנין: אני ואתה נשב פה כשיובאו האגרות, אם אתה תבוא.

יצחק וקנין: אני בטוח אבוא.

יצחק וקנין: נשב ונשמע את הדברים, אני בטוח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אנחנו מכירים כבר בכנסת הזו – הבטחות, החלטות ממשלה שלא יוצאות לפועל - -

יצחק וקנין: בוועדות את לא יכולה להגיד את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסופו של דבר, אני, כאילו - -

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לך, אני ותיק בוועדה הזו – מאז היותי בכנסת, במשך 15 שנה, אני בוועדה הזו.

יצחק וקנין: לא עזבתי אותה אפילו ליום אחד.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לך שתמיד יכולנו לשנות דברים, לתקן אותם.

יצחק וקנין: הדברים הם לא כמו שרוצים להציג אותם – מביאים לכאן משהו ואנחנו אוכלים את זה, לועסים ונגמר הסיפור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני גם נמצאת בוועדה הזו, ועם זאת - -

יצחק וקנין: אנחנו נתחיל בהקראה.

יצחק וקנין: תאמיני לי שאני רואה את זה באותה עין שאת רואה.

נעמה קאופמן: אני קוראת: "תיקון חוק משק הגז הטבעי.

נעמה קאופמן: בחוק משק הגז הטבעי, התשס"ב-2002 בסעיף 24, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הכספים של הכנסת...."

נעמה קאופמן: - -

אלי אפללו: אני כבר אומר: באישור ועדת הכלכלה.

אלי אפללו: פה, בשום פנים ואופן אנחנו לא - -

אתי בנדלר: אולי הם מסכימים?

אתי בנדלר: ואז לא צריכה להיות בעיה בעניין.

יצחק וקנין: אני לא מבין למה אתם רוצים לקחת את האגרות לוועדת כספים.

יצחק וקנין: ממתי זה?

יצחק וקנין: בדרך כלל, אני מכיר את הוועדה טוב, אמרתי – אני לא רוצה לחזור על הדברים.

יצחק וקנין: אני חושב שזה צריך להיות פה אם זה נדון פה, כי פה מאושרת הצעת החוק.

יצחק וקנין: פה אנחנו נאשר את האגרות, לא צריכה להיות לכם שום בעיה ושום חשש מהנושא.

יצחק וקנין: גם בוועדת הכספים זה יכול להתגלגל באותה צורה, אני לא מבין למה אתם צריכים לקחת את זה לשם.

אתי בנדלר: בכל מקרה אני רוצה להפנות את תשומת הלב כי הכרעת הוועדה היא ככל שתהיה.

אתי בנדלר: החלטת הוועדה היא שתכריע.

נעמה קאופמן: אין בעיה.

נעמה קאופמן: זה נבדק עם משרד המשפטים.

נעמה קאופמן: אנחנו נבדוק את זה - -אני אמשיך בקריאה בינתיים.

אתי בנדלר: אגרות זה ועדת כספים, אלא אם נקבע בחוק אחרת.

אתי בנדלר: יש הרבה מאד חוקים שהם בטיפולה של ועדת הכלכלה ונקבע שהאגרות באותם חוקים יהיו באישור ועדת הכלכלה.

לאה ורון: עלפי רוב, כשנושא נמצא בוועדה – אז גם האגרות של אותו נושא נקבעות בוועדה המסוימת.

נעמה קאופמן: אין לנו התנגדות עקרונית.

אתי בנדלר: ברמה המשפטית אין שום בעיה, אלא אם כן יש לכם סוג אחר של התנגדות.

אתי בנדלר: התנגדות עניינית, לא משפטית, בואו נגיד ככה, כי מבחינה משפטית אני לוקחת על עצמי שאין עם זה בעיה.

נעמה קאופמן: זה בסדר.

נעמה קאופמן: בדקנו.

נעמה קאופמן: אני קוראת: "(ב1) השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת יקבע בתקנות –  הגשה בעד הגשת מפרט או שינויים למפרט; דרכים ומועדים לתשלום האגרה, לרבות הצמדתה למדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה וקביעת ריבית פיגורים;'

יצחק וקנין: אתם מסכימים, אם כן, שזה יהיה בוועדת הכלכלה והאישור- בוועדת הכלכלה.

נעמה קאופמן: כן.

אלי אפללו: האם בתוך העניין הזה של החוק ייקבע הסכום – לא יותר מאלף שקל?

יצחק וקנין: אנחנו נקבע פה את האגרה, זה יבוא לפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא עכשיו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תבטל את הסעיף.

אלי אפללו: אני שואל -האם יש אפשרות, גברתי היועצת המשפטית, כי  - -נפריד את העניין.

אלי אפללו: לא לספקים.

אתי בנדלר: יש בדרך כלל אגרות והן נקבעות בתקנות משום שזה לא יכול להיות דבר סטטי, סכום האגרה.

אתי בנדלר: יתרה מזו – במקרה הזה, אני מבינה שמתכוונים לקבוע בתקנות סוגים שונים של אגרות, לא רק לפי סוגי המפרטים שיוגשו, להפעיל לחץ – התכניות שאליהם מתייחסים המפרטים, אלא גם אם מדובר בבקשה ראשונה, או בקשה חוזרת, וכל כיוצא בזה.

אתי בנדלר: לכן לא נראה לי שיש מקום לקבוע כאן איזשהו סכום כי אין בפנינו שום תמונה בקשר לעניין.

אלי אפללו: מבלי לפגוע בכבודו, למרות שהוא התחייב כאן באופן ברור - - לא יותר מאלף שקל, זה מה שנאמר לי - -

שוקי שטרן: לפי ההצעה שלנו בנושא חברות חלוקה - -

אלי אפללו: אלה שכבר זכו ל- -

שוקי שטרן: זו תהיה ההצעה שלנו בנשוא חברות חלוקה ונביא את זה לשימוע לפני שנביא את זה לכנסת.

שוקי שטרן: נביא את זה לשימוע  בפני כל בעלי הרישיונות.

אלי אפללו: זה יכול להיות גם 500 שקל, נכון?

אלי אפללו: זאת אומרת – לא יותר מאלף, נכון?

אתי בנדלר: הוא לא יכול להתחייב.

אתי בנדלר: עם כל הכבוד.

אלי אפללו: אז מי כן יכול להתחייב?

נעמה קאופמן: תן להם לבדוק את הבדיקות המקצועיות, להגיש את סוגי המפרטים, את סוגי השינויים, הם יבואו לכאן, יביאו את כל המידע.

נעמה קאופמן: תן להם לעשות את העבודה המקצועית המדויקת.

אתי בנדלר: למשל, בנושא של הטלת אגרות צריך גם את הסכמת שר האוצר, יכול להיות שהוא לא יסכים לסכום הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה – היה הסכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר לעבוד בצורה פרטצ'ית כזו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היה הסכ אתם, הם היו צריכים לדעת שיש אגרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך זה פתאום הגיע?

יצחק וקנין: תגישי הסתייגות.

אתי בנדלר: אני עניתי לטענה הזו וגם עו"ד גלרט שהיה כאן אמר שהטיעון שלו הוא איננו טיעון משפטי.

אתי בנדלר: הוא אומר רק שזה לא ראוי.

אתי בנדלר: מבחינה משפטית – אין שום בעיה עם הנושא.

אלון גלרט: חברי הכנסת הם לא שופטים, הם פשוט דנים מה ראוי ומה לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מבחינה משפטית גם אין בעיה לקחת מהם מס של 70% ממה שסיכמו שלא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאנחנו בכנסת צריכים להתייחס גם לנושאים משפטיים אבל גם לנושאים מוסריים.

אתי בנדלר: בוודאי.

אתי בנדלר: בוודאי.

אתי בנדלר: זה מה שאני אומרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה לא מוסרי.

לאה ורון: חברת הכנסת שמלוב-ברקוביץ שתצביע במקום חבר הכנסת ישראל חסון – אם כך, מה הצעתך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לבטל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה, בשם כל סיעת קדימה, למעט חבר הכנסת אפללו.

אתי בנדלר: למחוק את הסעיף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יצחק וקנין: מי בעד בקשתה של חברת הכנסת למחוק את הסעיף?

יצחק וקנין: רוב נגד, ההצעה לא נתקבלה.

אתי בנדלר: אז הסתייגות – אני מבקשת בחתימה של כל חברי הסיעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי כאן, הכינותי מראש.

יצחק וקנין: מי בעד הסעיף כפי שהוקרא, שהתקנות יובאו לוועדת הכלכלה לאישורו?

יצחק וקנין: רוב בעד.

יצחק וקנין: אושר.

לאה ורון: סעיף 68 אושר, בתיקון שה יובא לאישור בוועדת הכלכלה.

לאה ורון: אנחנו עוברים לסעיף 69.

יצחק וקנין: רבותיי, אני נגעתי בזה במעט לגבי הרכב המועצה- דרכי מינוי המועצה, מועצת הנפט.

יצחק וקנין: אמרתי דברים בצורה כללית, שלאור הגילויים האחרונים של הגז והדברים שאנחנו שומעים כל יום בנושא של התמלוגים, אין ספק שהרכב מועצת הנפט הוא חשוב מאד.

יצחק וקנין: לכן, יש כאן בקשה לשנות את ההרכב, או את הנציגים, הרכב הנציגים, מי ישלח אותם.

יצחק וקנין: מי מציג, מטעמכם?

יעקב ליצמן: אני ממשרד התשתיות,הממונה על ענייני נפט.

יעקב ליצמן: על פי החוק אינני חבר מועצת הנפט אבל אני מפעיל את המועצה והחוק מחייב בהרבה מאד נושאים התייעצות במועצה.

יעקב ליצמן: ישנם נושאים שבהם אפילו החלטה של המועצה היא החלטה סופית, לפעמים בכפוף לאישור שר התשתיות הלאומיות, המופקד על נושא הנפט.

יעקב ליצמן: לא אכנס, כמובן, לפרטים, אדוני היושב ראש, אבל היתה הסכמה, אכן – בגלל החשיבות ובגלל תשומת הלב שמוקדה בנושא של הנפט והגז בשנים האחרונות בכלל ובחודשים האחרונים בפרט, ואכן, שרי האוצר והתשתיות הלאומיות הגיעו להסכמה להגדלת מספר חברי מועצת הנפט מ-9, שהיום המועצה מונה על פי חוק הנפט, ל-13 חברים, כאשר יתווספו עוד שני חברים ממשרד האוצר- אחד ייצג את אגף החשב הכללי, ואחד - -

יצחק וקנין: כמה חברים היו מהאוצר, כשהמועצה מנתה 9 חברים?

יעקב ליצמן: לא היו חברים.

יעקב ליצמן: היו נציגי ציבור ששר התשתיות מינה אותם.

יעקב ליצמן: הכוונה היא, על פי הסכמה בין השרים, כפי שאמרתי – להגדיל - -

קריאות: -

נעמה קאופמן: 9, בתוכם  - -

אתי בנדלר: אתם באים עם שינוי להצעה?

אתי בנדלר: אז מדוע לא קיבלנו את השינוי?

נעמה קאופמן: כי הסכמנו לפני 20 דקות בערך.

יצחק וקנין: הייתי רוצה שתפרט לנו איך יהיה הרכב המועצה.

יעקב ליצמן: הרכב המועצה יכלול 9 חברים כפי שהם היום, ממונים, שלמרות שאיש לא שאל אותי, אני אפרט, ברשותכם   - ללקם נציגי ציבור, חלקם – עובדי מדינה.

יצחק וקנין: 9 ועוד 5, אני מבין.

יעקב ליצמן: נכון להיום, בפועל, יש 7 מינויים כיוון שכל שלוש שנים – או שהמינוי מסתיים ופג תוקפו, או שמחדשים אותו, או שמחליפים אותו בחבר חדש.

יעקב ליצמן: מבין 7 מינויים יש גיאולוגית אחת, היא נציגת משרד התשתיות, ד"ר אהובה אלמוגי –לבין, וכל היתר הם נציגי ציבור.

יצחק וקנין: זאת אומרת, כל ה-8 האחרים -נציגי ציבור .

חמד עמאר: כמה בני מיעוטים יש?

יעקב ליצמן: היו 2 עד לפני זמן קצר.

יעקב ליצמן: אחד מבין השניים התפטר כיוון שלא הסתייע בעדו –ה וא גר מאד רחוק, בצפון הרחוק, היה לו קשה להגיע לישיבות והוא ביקש להשתחרר מהחברות.

יעקב ליצמן: נכון להיום יש בן מיעוטים אחד במועצה.

יעקב ליצמן: עוד שאלות לגבי ההרכב הקיים?

יצחק וקנין: אז יש 8 נציגי ציבור ואחת – עובדת המשרד.

יעקב ליצמן: נכון להיום – אחת, עובדת המשרד, ו-6 נציגי ציבור.

חמד עמאר: נציגי ציבור זה עובדי מדינה, או נציגי ציבור?

יעקב ליצמן: לא עובדי מדינה.

יעקב ליצמן: מהשוק החופשי – רואי חשבון, יש ניצב בדימוס, במשטרה, ניצב חיים קליין.

לאה ורון: זאת אומרת שבסך הכל היו 7 חברי מועצה.

לאה ורון: אמרת – אחת עובדת המשרד ו-6 נציגי ציבור.

לאה ורון: זה ביחד 7.

יעקב ליצמן: זה בפועל – היום.

יעקב ליצמן: לו היתה מתכנסת המועצה היום היו מתכנסים 7 חברים.

יעקב ליצמן: אנחנו בתהליכים של מילוי השורות למתכונת הקיימת, כלומר- להוסיף עוד 2 חברי מועצה, נציגי ציבור ששר התשתיות ימנה, ובנוסף, בהסכם בין שרי האוצר והתשתיות – להוסיף שניים ממשרד האוצר ושניים ממשרד התשתיות.

אתי בנדלר: יש לי הערות כלליות.

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שתמהתי על ההצעה הזו, משום שאם כבר נוגעים בסעיף שנוגע להרכב מועצה ציבורית, חשבתי שמין הראוי להוסיף הוראות שנמצאות היום למכביר בשורה ארוכה של דברי חקיקה שנוגעים למינוי מועצות ציבוריות.

אתי בנדלר: סעיפים סטנדרטיים – יש לי דוגמאות לרוב – במינוי מועצות שקיימים בחקיקה זה למשל סייגים למינוי, מי לא יכול להתמנות כחבר מועצה.

אתי בנדלר: סעיפים, שכמובן קשורים לנושא של ניגוד עניינים, או מה ייחשב לניגוד עניינים ומה לא.

אתי בנדלר: כמובן – מי שיש לו עבר פלילי, נושא של תקופת כהונה, פקיעת כהונה.

יעקב ליצמן: הכל מקבל מענה.

יעקב ליצמן: אני לא אמרתי כיוון שלא נשאלתי אבל כל חבר מועצה כפוף לאישור של ועדת המינויים, היא ועדת שפניץ.

אתי בנדלר: זה לא סותר בכלל, אחד את השני.

אתי בנדלר: אתה מדבר על כישורים.

יעקב ליצמן: כל מה שהזכרת, אחד לאחד – ועדת שפניץ בודקת.

יעקב ליצמן: אני מכיר את טפסי המועמדות.

אתי בנדלר: זה טוב וחשוב ומתחייב לפי חוק החברות הממשלתיות, ועדיין – החקיקה קובעת נורמות בחקיקה ראשית לגבי מינוי חברי מועצות ציבוריות.

אתי בנדלר: ואחד לא סותר את השני, אלא – אחד משלים את השני.

אתי בנדלר: למשל- באיזה נסיבות יש התפטרות, מתי צריך למנות ממלאי מקום ועוד כהנה וכהנה, ויש לרוב הוראות בנושא הזה, ומשום מה כאן הסתפקו רק במספר החברים, מי ימנה.

אתי בנדלר: אני סבורה שהסעיף הזה לוקה בחסר בצורה מהותית.

אתי בנדלר: אני לא מביעה כאן עמדה לגבי המספר הראוי של חברי המועצה – אם זה צריך להיות 9 או 14, וכן הלאה, אבל אני חושבת שהכנסת תחטאה לתפקידה אם היא תסתפק רק במספר המנויים שכל שר יכול לעשות ולא תתייחס להוראות המהותיות שצריכות לחול עליהם.

יצחק וקנין: אין ספק שמה שאומרת היועצת המשפטית לוועדה הוא דבר מאד עקרוני ובסיסי, בנושא של הרכבים של מועצות כאלה ואחרות.

יצחק וקנין: אנחנו מכירים את זה בניסיון שלנו פה, כשנקבעים אמות מידה – כמה זמן, מה פרק הזמן של האנשים - -

נעמה קאופמן: זה כתוב –שלוש שנים.

נעמה קאופמן: מתמנים לשלוש שנים.

נעמה קאופמן: ובל נשכח שזו מועצה מייעצת, מאד מאד מקצועית.

יצחק וקנין: בלי שום קשר, אני חושב שכדאי מאד שהחקיקה תהיה ברורה לטובתכם גם, אני חושב.

יצחק וקנין: אם תשאירו הכל מעורפל - -

אודי אדירי: לא, היא ברורה.

אודי אדירי: הלכה למעשה, כל חבר שמתמנה עובר את אישור ועדת שפניץ.

אתי בנדלר: אז נוותר על כל ההוראות והחקיקה המקבילה, כי יש ועדת שפניץ?

אודי אדירי: אני רוצה להשלים – הלכה למעשה הדברים קורים.

אודי אדירי: בפועל, אין כאן השפעה.

אודי אדירי: כל אישור הול לוועדת שפניץ, נבדק ניגוד עניניים, נבדקים כל הכללים המקובלים במינויים ממשלתיים.

אודי אדירי: אין לנו בעיה עקרונית, אם  אתם רוצים פה להוסיף משפט על ניגוד עניינים -  - לא חשבנו שנמנה חברים שיש להם ניגוד עניינים.

אודי אדירי: משך החברות קבוע בחוק.

אודי אדירי: אתם רוצים שחבר לא יהיה לו ניגוד עניינים?

אודי אדירי: אפשר להוסיף.

אודי אדירי: אני חושב שזה ברור.

אודי אדירי: נעמה קאופמן:     	גם חשוב שהם יוכלו לחזור ולהתמנות - -

אתי בנדלר: למשל – הרעיון אם אפשר לשוב ולמנות אותם, ואם כן – לכמה כהונות נוספות.

נעמה קאופמן: שוב – זו מועצה מאד מאד מקצועית.

יצחק וקנין: אני חושב שמשרד המשפטים  צריכים להיות שומר הסף יותר ממני.

יצחק וקנין: לא פעם אני שומע את זה מהם, דווקא, בדברים הללו.

יצחק וקנין: אל תנסו ללכת לאיזושהי נקודה שלא תוביל אותנו לשום מקום.

יצחק וקנין: לדעתי – חקיקה צריכה להיות ברורה בנושא הזה.

שלומית ארליך: אין לנו התנגדות עקרונית להוספת הסעיפים כפי שהציעה היועצת המשפטית, אבל רוצים לבחון אותם ולהתאים אותם לנסיבות --

אתי בנדלר: מצוין.

אתי בנדלר: אפשר לפצל את הסעיף הזה מהצעת חוק ההסדרים, נמתין להוראות משלימות, והוועדה תאשר את כולן ביחד.

קריאות: - -

נעמה קאופמן: אפשר לקרוא את הסעיף כמו שהוא ונחזור בשבוע הבא לוועדה?

יצחק וקנין: שיהיה ברור – כל עוד אני יושב כאן, אני לא אאשר אותם בצורה הזו שהבאתם אותם.

יצחק וקנין: אני מוכן – הרי יש לי אינטרס לא פחות מאשר לכם, שהדבר הזה יאושר.

יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה חד וחלק.

יצחק וקנין: שמתם לב גם בדיון הקודם.

קריאות: אין ויכוח.

יצחק וקנין: תביאו את הדברים.

יצחק וקנין: לא איכפת לי לדחות את זה לשבוע הבא, אבל תביאו את הדברים מסודרים כפי שהציעה היועצת המשפטית של הוועדה, ואנחנו נאשר אותם.

אודי אדירי: יש דברים קונקרטיים שאת רוצה לוודא שנמצאים שם?

אודי אדירי: כדי שלא נבוא  - -

אתי בנדלר: אני יכולה לתת לכם רשימה של נושאים שצריכים להיות מוסדרים במסגרת מועצה ציבורית.

אתי בנדלר: למשל – תקופת כהונה כאן היא שלוש שנים, אפשר לשוב ולמנות חבר מועצה?

אתי בנדלר: אם כן – לכמה כהונות נוספות?

אודי אדירי: זה כתוב.

נעמה קאופמן: כתוב שאין מגבלה.

נעמה קאופמן: אפשר לחזור ולמנותם.

אתי בנדלר: 30 שנה?

אתי בנדלר: אז בשביל מה ממנים לשלוש שנים?

נעמה קאופמן: כדי שאפשר יהיה לבדוק את זה.

אתי בנדלר: אני מציעה שתעשו עוד חשיבה בעניין.

אתי בנדלר: תבואו עם הוראות משלימות.

אליעז פיקובסקי: אני רוצה להעיר משהו מעבר להערה של היועצת המשפטית.

אליעז פיקובסקי: אני מהלשכה המשפטית של המשרד להגנת הסביבה.

אליעז פיקובסקי: יש פה שינוי  בהצעה שלא היה בוועדת השרים, ככה שלא היתה לנו הזדמנות להעלות את הדעה שלנו.

אליעז פיקובסקי: אם מעלים עכשיו את מספר נציגים ל-13 אנחנו חושבים שראוי שיהיה לפחות נציג אחד מהמשרד להגנת הסביבה כדי שהמועצה, בנושאים כל כך חשובים, תשקול - -

נעמה קאופמן: זה עלה בממשלה – וירד.

יצחק וקנין: בזמן שאנחנו מתדיינים פה הוגשה אלי כתבה שהוצאה מ - 	YNET : "חבר מועצת הנפט, ניצב בדימוס קליין שימש כיועץ ביטחון בקבוצת אי.די.בי ומכהן כדירקטור ב"מנופים" של ג'קי בן זקן.

יצחק וקנין: שתי החברות התמודדו והאחרונה אף זכתה בזיכיון הקידוח במד אשדוד.

יצחק וקנין: קליין אומר: עזבתי את הישיבה לפני הדיון.

יצחק וקנין: ."

לאה ורון: הנושא הוא כמובן ניגוד עניינים.

אלי אפללו: אני מגיש הסתייגות בעניין.

יצחק וקנין: אני לא מתחיל את ההקראה, אפילו.

אליעז פיקובסקי: אז אני רק רוצה לחדד: אם הוועדה תחליט להעלות את הרכב המועצה ל-13 חברים, אז אנחנו שוב מבקשים להעלות – חוץ מהנציג של המשרד להגנת הסביבה, שאחד מנציגי הציבור יהיה אחד מהארגונים הסביבתיים.

אליעז פיקובסקי: שזה יוגדר בחוק.

אליעז פיקובסקי: אם כבר מגדילים את זה ל-13.

אליעז פיקובסקי: זה נושא שלא היה בהצעה המקורית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו אתך.

יצחק וקנין: אני לא עושה סדר בממשלה.

יצחק וקנין: הממשלה תתכנס, עם המשרד לאיכות הסביבה, עם משרד המשפטים, עם משרד התשתיות – תתכנסו, תביאו לנו משהו מסודר ברוח הדברים שאמרה היועצת המשפטית לוועדה, ועל פי זה אנחנו נתקדם.

יצחק וקנין: אין לנו כוונה לתקוע את הדברים, אבל כפי שהם מובאים פה אני לא חושב שאפשר לאשר אותם.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, מה שאני חושב-  אנחנו נתקלים בזה כל הזמן, שנציגי הממשלה מגיעים ומתחילים להתווכח כאן.

חמד עמאר: הם היו צריכים לסגור את העניינים ולהגיע לכאן מסודרים.

אודי אדירי: לא, צריך לדייק - הממשלה בא לכאן בהסכמה עם סיכום שהושג לאחרונה, ושומעים כאן עמדה של המשרד להגנת הסביבה.

אודי אדירי: נבוא לוועדה, ייקבע דיון לשבוע הבא, נבוא מתואמים.

אודי אדירי: המחלוקת שעלתה כאן לגבי הסייגים או התנאים הנוספים היא  לא מחלוקת בתוך הממשלה, זו הערה שהתקבלה מהיועצת המשפטית לוועדה ואנחנו נפעל בהתאם, נבוא לפה מגובשים?

אתי בנדלר: בהקדם האפשרי.

יצחק וקנין: זה לא תלוי בי.

יצחק וקנין: אם זה תלוי בי אני מוכן לנהל את הדיון גם ב-7 בערב.

יעקב ליצמן: אם מותר לי להוסיף בעניין – חבל שלא נאמר על ידי חברי מהמשרד להגנת הסביבה - לבקשת השר להגנת הסביבה התמנה משקיף בוועדה גם מבלי להזדקק לוועדה הנכבדת הזו.

קריאות: - - -

יצחק וקנין: מאחר וממילא אני לא מצביע ולא מקריא – את הוויכוחים ביניכם תסיימו, אם זה משקיף או לא.

יצחק וקנין: אני כן חושב שצריך לתת להם מעמד אחר, ולא משקיף.

יצחק וקנין: אבל זה לא - -

חמד עמאר: אני מבקש לקחת בחשבון נציג של בן מיעוטים, גם החוק מחייב.

יצחק וקנין: תודה רבה, הישיבה נעולה.