ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 70, 2010-12-13 10:00

מאיר שטרית: חברים בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

מאיר שטרית: הנושא של הישיבה היום הוא תכנית להב"ה (לצמצום הפער הדיגיטלי בחברה הישראלית), תכנית ישנה ומתחדשת שאמורה לפעול למען צמצום הפער הדיגיטלי במדינת ישראל.

מאיר שטרית: כמו שרבים שיושבים פה יודעים, אחת הבעיות כמובן היא הרצון להביא לכך שלכלל אוכלוסיית ישראל תהיה האפשרות וההזדמנות לגשת לרשת ולהשתמש בשירותים של הרשת, לטובתם הם, לשימושים ולצרכים שונים, לדעת להשתמש.

מאיר שטרית: לא כל משפחה ולא כל אדם בארץ, לצערנו, יש לו את היכולת לגשת למחשב, לא לכל אדם יש את הכלים והאמצעים להשתמש באינטרנט, לא לכל אדם יש את היכולת ללמוד את השימוש של מכשיר האינטרנט.

מאיר שטרית: זה מדובר גם כשמדובר בילדים וגם כשמדובר במבוגרים.

מאיר שטרית: ילדים עוד איכשהו לעתים ניגשים למחשב בכל מקרה בגלל בית הספר, שרוב בתי הספר מפעילים מחשבים וכיתות מחשבים וילדים שיש להם עניין, אז גם בבית הספר הם מתחברים למחשב , ומבוגרים, הסיכוי שלהם להגיע למחשב אם אין להם ממש בבית הוא הרבה יותר קלוש והרבה יותר קטן, אלא אם הם לומדים קורס מיוחד לדבר הזה ורבים לא יכולים.

מאיר שטרית: זה לא סוד שבמדינת ישראל הפערים החברתיים הם הפערים הגדולים ביותר בעולם.

מאיר שטרית: מדד ג'יני מראה שמדינת ישראל, אם אני לא טועה, נמצאת במקום השני בעולם מבחינת רמת הפערים החברתיים ובין מדינות ה-OECD שישראל הצטרפה למועדון היוקרתי הזה, ישראל נמצאת במקום ראשון בממדי העוני, כמדינה שבה רמת האנשים מתחת לקו העוני היא הגדולה ביותר במדינות ה-OECD, ושוב, הפערים החברתיים בישראל הם במקום ראשון במדינות ה-OECD, דבר שמשליך כמובן על העניין הזה, כיוון שאותם אלה שנמצאים מתחת לקו העוני, היכולת שלהם להשתמש במחשב, וגם אם כבר לחלק יש מחשב, כדי להתחבר לאינטרנט ולשלם עוד שימושים, הרבה יותר נמוכים.

מאיר שטרית: תכנית להב"ה נועדה ליצור איזה שהוא גשר ולהקטין את הפער הדיגיטלי, ז את אומרת ליצור מצב שגם לאנשים האלה תהיה הזדמנות ולכן היוזמה יצאה לדרך עוד בתחילת שנות ה-2000, ב-2001, ממשלת שרון הראשונה, מתוך רצון להקים מאה מרכזים.

מאיר שטרית: התכנית יצאה לדרך כאשר הוקמו בפועל סדר גודל של 13 מרכזים, או משהו כזה.

מאיר שטרית: מאז הסתבר בדוח המבקר שהפעלת המרכזים האלה היא מאוד פוליטית, so cold, פרופר פוליטית, אני מכיר את זה כמי שהיה חבר ליכוד אז, וגם הייתי בממשלה אז.

מאיר שטרית: הכניסו אנשים לפעולה, לנהל את המרכזים האלה לא מתוך ידיעה של מחשבים ולא מתוך שימוש במחשבים, אלא מתוך רצון ומהיותם חברי מרכז של מפלגה איקס או וואי.

מאיר שטרית: התוצאה היתה מאוד עגומה ולכן בעצם מה שקרה לאחר מכן, אחרי כמה שנים של פעולה ואחרי דוח ביקורת מאוד קטלני החליטו כמעט לסגור את העסק.

מאיר שטרית: העסק כמעט נסגר ופעולתו הופסקה על ידי החשב הכללי והחליטו להעביר את האחריות להפעלת להב"ה לחשב הכללי ופיטרו בעצם את כל הנהלת להב"ה בזמנו והקימו את העניין הזה מחדש, כאשר כרגע עדיין יש 13 מרכזים ואני מבין שהממשלה קיבלה לא מזמן החלטה להרחיב את הפעולה ליותר מרכזים.

מאיר שטרית: הזמנתי היום את האנשים שאחראים על המלאכה הזו, כדי לשמוע אל"ף, מה באמת מתרחש בתחום הזה, איפה אתם נמצאים היום, מה התכניות לעתיד אם יש תכניות, מה טווח הפעולה הנצפה והזמנו גם אנשים רלוונטיים לצורך העניין הזה כדי לשמוע את דעתם על מה שמתרחש בלהב"ה וניתן רשות דיבור למר טל הרמתי, שהוא העומד כרגע ונושא באחריות לנושא המחשוב בממשלה.

מאיר שטרית: אפשר להגדיר את זה כך?

מאיר שטרית: כי אני מבין שהמינוי של מנמ"ר (מנהל מערכות מידע) ממשלתי בסוף לא הסתדר.

טל הרמתי: עובדים על זה.

טל הרמתי: הוועדה מתכוונת להגיש את מסקנותיה השבוע ונתקדם.

מאיר שטרית: וגם לא ממשל זמין.

מאיר שטרית: מונה מישהו?

מאיר שטרית: גם שם לא.

מאיר שטרית: זה אותו בן אדם?

טל הרמתי: לא. יצא לפני שבועיים מכרז פומבי חדש.

מאיר שטרית: בבקשה, רשות הדיבור למר טל הרמתי.

טל הרמתי: שלום לכולם.

טל הרמתי: נמצאים איתנו פה אורחים מכובדים, הנהלת להב"ה, מנהלי מרכזים בלהב"ה, מנהלי מערכות מידע מהממשלה שהגיעו ואורחים נוספים ואני מברך את כולם.

טל הרמתי: מי שיציג את המצגת בפרוטרוט יהיה מר יוסי טובול שהוא מנהל הפרויקט מטעם האוצר, לידו מר רוני בן אבו, אבל רציתי מלה אחת של הקדמה.

טל הרמתי: אנחנו, הממשלה, משקיעים המון משאבים בשביל לאפשר את הממשל שיהיה זמין.

טל הרמתי: ממשל זמין נסמך הרבה על טכנולוגיות, אם זה טכנולוגיות של אינטרנט, אם זה טכנולוגיות של סלולר למתקדמים, אם זה אייפדים שאני רואה שהיושב ראש מומחה בנושא הזה ואחרים.

טל הרמתי: אנחנו מודעים לזה שלא כל האוכלוסייה נמצאת בקדמת הטכנולוגיה והמטרה, בין היתר, של הפרויקט הזה הוא להגיע לאותן אוכלוסיות שאין להן את אותה זמינות, ללמד אותן, להכשיר אותן לקראת הדור הנוכחי.

טל הרמתי: זאת המטרה העקרונית.

טל הרמתי: אנחנו רואים בפרויקט הזה חשיבות גדולה מאוד.

טל הרמתי: משרד האוצר השנה קיבל החלטה יותר מלהכפיל את ההיקף של הפרויקט ואנחנו עובדים על זה במרץ, מר יוסי טובול תיכף יפרט גם את המאמצים שנעשים בכיוונים האלה ואני חוזר ואומר שמבחינתנו זה פרויקט חשוב מאוד.

טל הרמתי: במשך כמה שנים היו דיונים לגבי מיקומו וההכרעה נפלה השנה על ידי שר האוצר, הוא קיבל את ההחלטה שהפרויקט ממשיך להיות מנוהל ומתופעל במשרד האוצר, באמצעות אותו מודל הפעלה שהוכיח את עצמו כמודל מוצלח, אנחנו תיכף נשמע את הנתונים, ולפיכך אנחנו מה שנקרא במלוא הקטר קדימה.

מאיר שטרית: אני שומע שיש גם ויכוח בין האוצר לבין משרד החינוך על הסיפור הזה.

טל הרמתי: היו ועדות משותפות ביחד עם משרד החינוך, הנושא הזה היה על השולחן, הוצגו מודלים של הפעלה שונים לפתרון של להב"ה, במשרד החינוך יש הרבה מאוד משאבים ואמצעים ויכולות לעשות את זה במסגרת בתי הספר הקיימים.

טל הרמתי: המודל של להב"ה פועל ומיועד לאוכלוסיות שהן מעט שונות, אולי אפילו הרבה שונות, מאשר אוכלוסיית היעד הקלאסית של משרד החינוך וזאת היתה אחת הסיבות העיקריות להחלטה שנפלה בסופו של יום על ידי שר האוצר.

טל הרמתי: אני אעביר את רשות הדיבור למר יוסי טובול שהכין מצגת מפורטת.

טל הרמתי: בבקשה.

יוסי טובול: בהמשך לדברים של מר טל הרמתי, אני אומר את זה בצורה קצת יותר בוטה אולי, ואמר את זה קודם גם דר' חיים איילון שמן הסתם גם יאמר פה כמה דברים, ככל שהטכנולוגיה במדינת ישראל מתפתחת, כך גדל הפער הדיגיטלי.

יוסי טובול: (מצגת): בלהב"ה אנחנו בעצם פועלים על פי ארבעה מאפיינים של הטיפול בפער הדיגיטלי.

יוסי טובול: מטרות להב"ה בעצם נגזרות מתוך הממדים האלה, אנחנו מאפשרים את הנגישות, את הנגידות התשתיתית, הנגישות הטכנולוגית והנגישות לתוכנה ולחומרה, נגישות מלאה, מגבירים את המודעות, אנחנו מנסים להסיר חסמים ופחדים מהאוכלוסייה, בעיקר האוכלוסייה המבוגרת שחוששת מהחשיפה ומהכניסה לתוך העולם הדיגיטלי, אנחנו שמים דגש מאוד חזק על מיומנות, על אוריינות, שליחת דואר אלקטרוני, כתיבת קורות חיים, כתיבת מסמכים, גלישה מודרכת, איסוף מידע מתוך אתר האינטרנט, ובסופו של דבר, עם כל המידע הזה שנרכש בפרויקט להב"ה, אנחנו בעצם נותנים הכוונה לאוכלוסייה , שעם כל הידע הזה בסופו של דבר יידעו לעשות עם זה משהו, לנצל את זה במסגרות שונות, אם זה בכניסה למעגל עבודה ואם זה בפעילויות אחרות.

מאיר שטרית: חבר הכנסת לשעבר, מר רון נחמן, ראש עיריית אריאל.

קריאה: מוביל גם את התכנית של העיר החכמה הראשונה בישראל.

יוסי טובול: כפי שאמרתי קודם, המטרות של להב"ה נגזרות מאותם מאפיינים, אותם מדדים לטיפול בפער הדיגיטלי והמטרות הן הטמעת טכנולוגיית מידע.

יוסי טובול: בשלב הזה אנחנו משלבים את כל הפרמטרים של הטיפול בפער הדיגיטלי, החל מהקניית מיומנות וחשיבה, או שינוי בגיבוש עמדות חיוביות כלפי השימוש בסביבה הדיגיטלית, הקניית ידע ביישומי מחשב, ופה זה יותר בדגש על נושא האוריינות, גם סיוע לתלמידי בתי הספר בהכנת המטלות השונות.

יוסי טובול: הפרמטר הזה מתייחס לנושא הנגישות, גם לנגישות הטכנולוגית למחשבים וגם להיצע הרב שיש לנו לתוכנות, E-Learning, או יישומים נוספים אחרים שקיימים במרכזי להב"ה השונים.

יוסי טובול: לאוכלוסייה יותר מבוגרת אנחנו מאפשרים פה גישה והכוונה לשירותים המכוונים של הממשלה, שירותי ממשל זמין.

יוסי טובול: בסופו של דבר עם הידע הזה שנרכש אנחנו מצפים וגם רואים שאנשים עושים עם זה שימוש מחוץ ללהב"ה.

יוסי טובול: אנחנו סימנו לעצמנו מטרה שאנחנו מכוונים את מרב המאמצים ומרב המשאבים לכיוונם של ילדים ובני נוער, דור העתיד, אבל כמובן שאנחנו לא מזניחים את האוכלוסייה המבוגרת.

יוסי טובול: הנתון הזה הוא נתון שמשתנה מיישוב ליישוב, על פי, כמובן, הבדיקות והצרכים שעולים בכל יישוב ויישוב.

יוסי טובול: כמובן שכל השירותים בלהב"ה ניתנים חינם, ללא תשלום.

יוסי טובול: אולי ניגע קצת יותר בנושא החלוקה לאוכלוסיות.

יוסי טובול: אוכלוסייה מבוגרת, החל ממחוסרי עבודה, תכניות מיוחדות לעולים חדשים, אזרחים ותיקים.

יוסי טובול: בקרב הילדים זה גם החינוך הפורמלי וגם החינוך הבלתי פורמלי, ילדים בסיכון, מועדוניות, פעילויות מאוד רחבות.

יוסי טובול: זה המצב כיום בלהב"ה.

מאיר שטרית: מה זו הקובייה הלבנה?

מאיר שטרית: יש 70-30, מה זה האמצע?

יוסי טובול: בסך הכל יש 100%, אז אפשר להתעלם מהאמצע.

יוסי טובול: כיום מרכזי להב"ה  פרושים ב-14 יישובים ברחבי הארץ, מצפת ועד באר שבע.

יוסי טובול: את הנקודות האדומות אפשר לראות על המפה.

יוסי טובול: מפני שמרכז להב"ה בכל מרכז לפחות 40 עמדות מחשב, מחשבים חדשים, מתוחזקים בסטנדרט מאוד מאוד גבוה, כל התמיכה הטכנולוגית היא של הצוותים הטכנולוגיים בחטיבה הטכנולוגית במשרד האוצר.

יוסי טובול: מרכזי להב"ה עובדים כמעט עם אפס תקלות ברוב שעות הפעילות.

יוסי טובול: מרכזים כאלה פועלים מ-8 בבוקר ועד 22:00 בלילה.

מאיר שטרית: מי בא ב-8:00 בבוקר?

יוסי טובול: במסגרת בתי ספר, גני ילדים, מוסדות חינוך.

מאיר שטרית: באות כיתות?

יוסי טובול: כן, כיתות שלמות.

מאיר שטרית: למה, אין להם כיתות מחשבים בבית הספר?

יוסי טובול: גם אם יש, צריך להבין שבמרכזי להב"ה יש צוות הדרכה מאוד מאוד מיומן, זה התפקיד שלו, להדריך במחשבים.

רוני דיין: אתה אומר שבמשרד החינוך אין צוות מיומן.

מאיר שטרית: זה מה שהוא אומר.

מאיר שטרית: בהרבה מקרים, לצערי זה נכון.

יוסי טובול: לא, קודם כל אנחנו לא מתחרים, אנחנו לא באים להחליף אף אחד.

מאיר שטרית: משרד החינוך, תראה, בבית ספר רגיל, לא במגמה שלומדים מחשבים, כיתה רגילה, מה היכולת של התלמידים ללמוד שימוש במחשב?

מאיר שטרית: כמעט אפס.

מאיר שטרית: לרוב המורים אין מושג במחשב, אני אומר את זה בצער.

רוני דיין: בטח שמעתם על התכנית החדשה להתאמת מערכת החינוך למאה ה-21, וזה בגדול---

יוסי טובול: זה יהיה בעתיד.

רוני דיין: לא, כבר ממש עכשיו.

מאיר שטרית: פעם היו מספרים על בן אהרן ז"ל שהיה שר בממשלה והיה מזכ"ל ההסתדרות.

מאיר שטרית: הוא היה נראה תמיד קומפקטי וחזק, ושאלו אותו בגיל מאוד מבוגר, 'איך אתה שומר על כושר כזה?'

מאיר שטרית: הוא אומר 'מה הבעיה?

מאיר שטרית: אני קם בחמש בבוקר, שוחה 3 קילומטרים, רץ 5 קילומטרים, מגיע הביתה, מתקלח, אוכל ארוחת בוקר, הולך לעבודה.

מאיר שטרית: באחת אני בבית בול, אוכל צהריים, ישן שעתיים, קם בארבע, מסתובב קצת עם המשפחה, הולך לים, נח, בשמונה ארוחת ערב ואני במיטה', אומרים 'מתי אתה עושה את זה?'

מאיר שטרית: הוא אומר 'ממחר'.

רוני דיין: בכל זאת בחינוך אי אפשר לקבל החלטה בצורה כזו.

מאיר שטרית: בתוך עמי אני חי, אז אני אומר ש נכון לעכשיו, בבית ספר רגיל, אני אומר את זה בצער, הילדים פשוט צוחקים מהמורים שלהם בנושא מחשב, בצדק, אגב, למורים אין הכשרה לזה.

מאיר שטרית: יכול להיות, אני מקווה, אולי אתה תרגיע אותנו בהמשך---

קריאה: המורים באים ללמוד בלהב"ה.

מאיר שטרית: אני מקווה שבסמינרים למורים, המורים החדשים שלומדים היום בסמינרים, עוברים הכשרה בתחום של מחשוב ושימוש במחשבים.

מאיר שטרית: ראיתי שיש פרויקטים מאוד יפים, כמו פרויקט כתום, שעושה המרכז להוראה במכון וייצמן, שעושים כיתות---

רוני דיין: זה בשיתוף עם משרד החינוך.

מאיר שטרית: כן, ודאי, ברור.

מאיר שטרית: אם נותנים מחשבים לכל הכיתות, מחשב נייד שהילד לוקח אותו הביתה, משתמש בו, מלמדים את המורה להשתמש בזה, כי בלי זה אין ערך לתת את זה לתלמידים וכל הילדים משתמשים בכיתות האלה במחשבים, פול טיים ג'וב, חוסכים המון נייר והמון קשקשת ויכולים להתחבר אחד עם השני ולדבר וכן הלאה.

מאיר שטרית: אני מקווה שבסמינרים יש הכשרה, של המורים החדשים לפחות, בכיוון הזה, שכשיגיעו לכיתות שהם יידעו יותר מהתלמידים מה קורה בתחום המחשבו.

רוברט טיבייב: אתה עושה את זה דרך הלהב"ה?

מאיר שטרית: זה לא יקרה.

מאיר שטרית: ללהב"ה אין את הכח ואת היכולת להכשיר כל כך הרבה מורים בבתי ספר.

חיה הניג: חוץ מזה יש את בתי הספר הפנימייתיים, שאם יש שיתוף פעולה עם להב"ה אז אחר הצהריים התלמידים יכולים הרבה יותר...

חיה הניג: יש לנו שיתוף פעולה נפלא עם להב"ה וחלק מזה הם מוסדות פנימייתיים.

מאיר שטרית: כן, אבל לא בכל מקום שיש פנימייה יש להב"ה.

מאיר שטרית: ברוב המקומות האחרים אין פנימיות.

חיה הניג: נכון, אז אמרתי שאצלנו---

רוברט טיבייב: ולא בכל מקום יש שיתוף פעולה.

חיה הניג: אבל אצלנו ברוך ה' יש ואנחנו מאוד מאוד נהנים, אז גם אם בבתי הספר מלמדים מחשבים ומלמדים ברמה גבוהה, אחר הצהריים אנחנו בפירוש רואים איך זה עוזר לתלמידים להתקדם כשיש להם את האפשרויות עם המדריכים המעולים של להב"ה, שמקדמים את התלמידים.

חיה הניג: גם תלמידי תיכון שרוצים להגיע לעוד פרויקטים, לעוד דברים שלא יכולים לאפשר להם בבית ספר מגיעים באמת בזכות הפרויקט הזה.

מאיר שטרית: נחזור למר טובול, בבקשה.

יוסי טובול: בהמשך לדברים של מר רוני דיין, אנחנו לא מחליפים אף אחד, אנחנו מזמינים גופים אלינו, אנחנו פתוחים לשיתופי פעולה וכמו שאתם רואים פה, זה קמצוץ של שיתופי פעולה שלהב"ה משתפת עם גורמים שונים בתחומים שונים.

יוסי טובול: לגבי בתי ספר ממוחשבים, בתי ספר ממוחשבים בציוד חדיש אנחנו מעדיפים שלא יבואו אלינו, אנחנו רוצים את השירות הזה באותם בתי ספר ואותם מוסדות חינוך ששם זה לא נמצא.

יוסי טובול: זה מה שקורה בפועל, למרות שגם מבתי ספר עם ציוד יותר חדיש מגיעים אלינו, אבל לא ניכנס לזה.

יוסי טובול: העבודה עם הרשות והחלק שלה הוא מאוד קריטי בעבודה היום יומית השוטפת עם להב"ה.

יוסי טובול: נזכיר רק שהרשות היא זו שמקצה את המבנה, דואגת לעשות את ההתאמות הנדרשות וחשוב מאוד מאוד שכל הגורמים הרלוונטיים בתוך העיר יירתמו וישתפו פעולה.

יוסי טובול: אנחנו מקימים בכל יישוב ועדות היגוי בנושא רווחה ובנושא חינוך שמנהל מרכז להב"ה שותף ופעיל, והחלק של השיתוף הוא מאוד מאוד קריטי ומשמעותי להצלחה של להב"ה.

יוסי טובול: נגיע להיום.

יוסי טובול: בינואר השנה התקבלה החלטה במשרד, שר האוצר והמנהל הכללי החליטו על הרחבה של להב"ה.

יוסי טובול: במסגרת ההחלטה הזו יוקמו 17 מרכזי להב"ה נוספים, בנוסף ל-14 הקיימים, ובאמת משרד האוצר קיבל החלטה שלדעתי היא מאוד מאוד משמעותית וקריטית לטיפול באוכלוסייה שהיא זקוקה לשירות הזה.

מאיר שטרית: אם אני רואה שב-2010 התקציב שהוצא בפועל, לא התקציב המקורי, 7.7 מיליון, בפועל יצא 12.4 מיליון, איך ב-2011 אתם מתכננים 25.9 מיליון, שזה פי שתיים?

רוברט טיבייב: וזה קורה במשרד האוצר.

טל הרמתי: הפרויקט יותר מהוכפל, מ-14 מרכזים אנחנו רוצים ל---

מאיר שטרית: התקציב לא יכסה.

טל הרמתי: ---לעבור ל-31 מרכזים.

מאיר שטרית: מ-14 להוסיף עוד 17, התקציב הזה לא---

טל הרמתי: עשו את ההבחנה בין מה שנקרא תקציב ההקמה הראשוני לבין התקציב השוטף.

טל הרמתי: מר יוסי טובול יפרט בהמשך כמה פחות או יותר העלות השנתית של מרכז, ונבין את זה.

רוברט טיבייב: יש פשוט תופעה כל הזמן, התכנית המקורית הרבה יותר קטנה מהתכנית הביצועית.

רוברט טיבייב: זו ממש תופעה.

מאיר שטרית: יש תקציב קטן ואין להם בררה, צריך לשלם את המשכורות.

מאיר שטרית: למה לא תחליט על תקציב פעם אחת וזהו?

טל הרמתי: התקציב הנדרש הוא התקציב האופטימלי לתפעול של מרכז להב"ה.

טל הרמתי: אנחנו מבינים ואנחנו יודעים שישנם אילוצים ואנחנו מתאימים את עצמנו ל...

מאיר שטרית: והתקציב המתכונן ל-2011 יספיק לך לעשות 31 מרכזים?

טל הרמתי: זה יספיק לנו להקים את המרכזים בצפי הנוכחי ואם יידרש אז תהיה תוספת.

יוסי טובול: קיבלנו גם הבטחה כזו מאגף התקציבים.

יוסי טובול: מרכזי להב"ה החדשים, או יותר נכון היישובים שנבחרו נבחרו על פי קריטריונים ואמות מידה מאוד מאוד ברורים.

יוסי טובול: בגדול כל היישובים שנבחרו הם על פי נותני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הם משויכים לאשכול 5 ומטה עם אוכלוסייה שמונה לפחות 20,000 תושבים, יש קריטריונים נוספים שלא מפורטים פה.

יוסי טובול: הדגש הושם בשלב הזה על אוכלוסיית המיעוטים, החרדים וביישובים שבהם יש ריכוז גבוה יחסית של יוצאי אתיופיה.

יוסי טובול: אלה היישובים שכבר נמצאים בתהליך של הקמה, חלקם בתהליך מתקדם מאוד של כבר כמעט מוכנות להפעלה, ואחרים קצת מדשדשים מסיבות אובייקטיביות כאלה ואחרות.

מאיר שטרית: ירושלים נמצאת לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פחות מאשכול 5?

יוסי טובול: ירושלים נמצאת באשכול 3.

מאיר שטרית: בגלל חרדים והערבים.

יוסי טובול: ראש עיריית ירושלים בעצם הפנה אותנו ואמר לנו, 'אתם תטפלו בהקמת מרכז להב"ה מול מינהל החינוך החרדי בירושלים', כך שהוא יוקם ברחוב הטורים שזה מעוז השכונה החרדית בירושלים.

מאיר שטרית: אני מניח שעושים את זה בכל להב"ה, יש מערכת ביטחונית שמונעת גלישה לאתרים של הסתה ואלימות ומין וכל הדברים האלה.

יוסי טובול: התפיסה שלנו היא שאנחנו מתאימים את התכנים שלנו לצרכים של האוכלוסייה.

מאיר שטרית: זה נכון לכל הארץ.

יוסי טובול: ודאי, לכל הארץ, אבל בדגש על אוכלוסייה שהרגישות לתכנים היא גבוהה במיוחד, וזה הקו שאנחנו מובילים.

יוסי טובול: אנחנו נשב עם האנשים הרלוונטיים בכל יישוב ויחד איתם אנחנו נבנה את תכניות העבודה.

יוסי טובול: סל התכנים שלנו הוא עשיר ורחב---

הרשל קליין: יוסי, אולי כדאי לומר שבבית שמש זה כבר עובד?

הרשל קליין: אני מנהל ארצי של מפתח מרכזי פיתוח תעסוקת חרדים, עם שמונה סניפים בארץ.

מאיר שטרית: כמה אנשים נמצאים במרכזים האלה?

הרשל קליין: אנחנו יוצאים עכשיו, לקראת סוף דצמבר, מאינוונטר של למעלה מ-10,000 איש שהיו שם, עם כ-7,000 השמות לאורך התקופה הזאת.

מאיר שטרית: אז אולי צריכים להעביר לכם את תכנית ויסקונסין.

הרשל קליין: אנחנו משתפים פעולה עם להב"ה בצפת, יוסי יודע.

הרשל קליין: נשאיר את ויסקונסין במקום שלו ולא נצטרך לעבור את הביקורת שלהם.

הרשל קליין: אנחנו עושים את העבודה טוב לציבור, ובבית שמש זה עובד יוצא מן הכלל.

מאיר שטרית: יפה מאוד.

יוסי טובול: זו הפרישה החדשה ואנחנו בתהליך מאוד מאוד מתקדם של הקמה עם מרבית היישובים.

יוסי טובול: חשוב לציין שאנחנו נחתנו על היישובים האלה באמצע שנת תקציב, כשהם לא היו ערוכים, ובכל זאת כל רשות נדרשת להשקיע, על פי ההערכה שלנו בין 300,000 לחצי מיליון ₪ בהתאמה של מבנה לדרישות שלנו, על פי איזה שהוא מפרט שניתן להם ועם כל הקשיים---

מאיר שטרית: אם לרשות אין כסף, אז לא עושים.

יוסי טובול: בכל זאת הם הצליחו לגייס את הכספים, לגרד מפה, לגרד משם, והצליחו---

טל הרמתי: אנחנו מתעקשים על זה שהרשות תהיה שותפה מלאה לתהליך, כולל אחריות וכולל הקצאת משאבים.

טל הרמתי: זה חלק מתפיסת העולם שלנו.

מאיר שטרית: אבל הבעיה בזה היא שברשויות מקומיות שאין כסף, הם בסוף נשארים בלי כלום.

מאיר שטרית: כל השיטה של המאטצ'ינג בהרבה מאוד משרדים פועלת ממש הפוך לכוונה.

מאיר שטרית: אני בעד זה שאנשים לא יקבלו כלום בחינם, אבל מאידך, בתחום שאנחנו פועלים בו, בכל תחום שבו יש מאטצ'ינג אתה רואה שהחלשים נדפקים.

מאיר שטרית: יש מחקר של דר' בן בסט שהראה שביישובים בעשירון התחתון בנושא חינוך ורווחה, משרד החינוך ומשרד הרווחה מעבירים פי עשר לנפש, לתלמיד, יותר כסף לרשויות בעשירון העליון לעומת הרשויות בעשירון התחתון.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: כיוון שחלק מהתקציבים שעוברים מותנים במאטצ'ינג, ליישובים  החלשים אין כסף לקבל מאטצ'ינג ולכן הם לא מקבלים כלום.

מאיר שטרית: מי שיש לו כסף למאטצ'ינג מקבל תוספות, זה פשוט עקום.

מאיר שטרית: לכן אני אומר שאם עושים משהו, צריך לעשות את השירות עד הסוף, בלי התניה.

מאיר שטרית: זה טוב שרשות תהיה שותפה וזה טוב שהרשות תשקיע כסף, אבל לא צריך להתנות את זה, כי ההתניה יוצרת בסוף---

יוסי טובול: ההשקעה פה היא השקעה חד פעמית.

מאיר שטרית: ראיתי את היישובים בפריסה שלכם.

מאיר שטרית: נגיד למשל מראר, ג'ת, סכנין, טייבה, שנמצאת בכלל תחת כונס, מקומות שבהם---

יוסי טובול: דווקא היישובים האלה שציינת עכשיו הם היישובים הראשונים שנרתמו והצליחו להשיג את התקציב.

יוסי טובול: עם כל הקשיים.

יוסי טובול: אמרו לי בהתחלה, 'תשמע, טייבה היא העיר הראשונה בישראל שהיא בפשיטת רגל, אל תתקרב לשם', אז עובדה שטייבה היא הראשונה שהקימה את המבנה כמו שציפינו וכמו שרצינו שיהיה.

מאיר שטרית: למה לא?

מאיר שטרית: כשהמדינה משלמת לכונס שם כל חודש סדר גודל של כמה מאות אלפי שקלים בשביל לממן את העניין הזה והם לא מצליחים להיפטר ממנו, מה הפלא שיש כסף לעשות...

מאיר שטרית: זו פשוט שערורייה בעיניי אבל זה  דבר אחר.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך ליצור מצב שבו כשאתם נותנים משהו, שיילך עד הסוף.

מאיר שטרית: אז אתם יודעים, מקימים אותו, אחר כך תבקשו שימוש...

מאיר שטרית: לדעתי זה דבר שלא יתנה את האפשרות למי שאין אמצעים לקבל כלום.

מאיר שטרית: כמוטו, אני לא אומר את זה רק לגביכם, כל הנושא של מאטצ'ינג הוא עקום בעיניי.

יוסי טובול: תכנים בלהב"ה.

יוסי טובול: ללהב"ה נקבעה מדיניות תוכן מאוד ברורה.

יוסי טובול: יושב פה לידי מר רוני בן אבו, שהוא מנהל התוכן בלהב"ה.

יוסי טובול: בתכנים בלהב"ה מוקדשים המון חשיבה וזמן וניתוחים והתאמה לאוכלוסיות השונות ברמות השונות, מגיל גן ועד בכלל, לכל קבוצה באוכלוסייה יש לנו את האפשרות להתאים את התכנים הרלוונטיים.

מאיר שטרית: כמה זמן משתתף מישהו בתכנית כזו, בשביל לקבל את המסלול הבסיסי?

רוני בן אבו: המסלול הבסיסי נע בין 12 ל-16 מפגשים, שלכל מפגש 90 דקות שבו הוא לומד את כל הנושא של הכרת המחשב והאינטרנט ונכנס לעולם המחשבים.

רוני בן אבו: במקביל הוא גם מגיע לכיתה שמצמידים לה מדריך והוא מקבל הדרכה שוטפת במהלך הזמן החופשי שלו לליווי ולפתרון בעיות.

רוני בן אבו: כך הוא מגיע גם לשיעור הבא יותר מוכן.

מאיר שטרית: ואנשים מתמידים?

רוני בן אבו: כן, מאוד.

יוסי טובול: לגבי השאלה הקודמת, אנחנו רואים תופעה מאוד מעניינת בלהב"ה.

יוסי טובול: מדי פעם נזרקות הערות, 'למה אתם לא גובים איזה שהוא סכום סמלי, תשלום סמלי, דמי רצינות על הפעילות של להב"ה?'

יוסי טובול: , אנחנו רואים שאפשר, גם כשאתה נותן משהו בחינם, אתה יוצר מחויבות כלפי הלקוחות שלך.

יוסי טובול: זו תופעה שהיא יפה ואנחנו כמובן נמשיך אותה.

יוסי טובול: כסף.

יוסי טובול: עלות התפעול השוטף של מרכז להב"ה היא בערך 900,000 ₪. בשנה הראשונה, כלומר בשנת ההקמה, נדרשים מאיתנו עוד כ-300,000 ₪---

מאיר שטרית: בנוסף לכסף של הרשות או בלי?

יוסי טובול: זה שלנו.

יוסי טובול: הרשות היא זו שמקצה את המבנה ועושה למבנה את ההתאמות.

יוסי טובול: התקציב לשנת 2011 ו-2012 נע סביב ה-25-26 מיליון ₪. לפי הנתונים הוא לא אמור להספיק ל-31 מרכזים, אבל כמובן שאם זה יידרש אז אנחנו נמצא את המקורות ל---

מאיר שטרית: זה יידרש.

מאיר שטרית: לפי מה שאתה אומר, זה יידרש.

מאיר שטרית: אחת מהשתיים, או שתקימו פחות מרכזים, אני אומר בצער, או שתתקצבו בהתאם.

מאיר שטרית: אם אתה שזה יידרש ואתה אומר אם יתאפשר, תחליטו.

יוסי טובול: אמרתי אם יידרש.

מאיר שטרית: אתה אומר שיידרש.

מאיר שטרית: הנתונים שלך מראים שזה יידרש.

מאיר שטרית: 17 מרכזים, לפי 1.2 מיליון רק מכספיכם, זה לבד 19.4 מיליון, בלי ה-13 הקיימים.

מאיר שטרית: זאת אומרת אתה צריך למעלה מ-30 מיליון לצורך העניין.

יוסי טובול: תקציב ההקמה תוקצב בשנת 2010, חלק גדול ממנו, כך שהנתון שאתה רואה פה הוא בעיקר לתפעול השוטף.

מאיר שטרית: התקציב המוצע היום פותר לך את הבעיה, מכסה את ההוצאות שלכם?

יוסי טובול: כרגע כן.

מאיר שטרית: אוקי.

איה לאור: אני מעמותת תפוח, שמפעילה תכניות טכנולוגיות ברחבי הארץ.

מאיר שטרית: לפני כן, עוד שאלה אחת, מאחר והזכרת תפוח.

מאיר שטרית: בהיותי במשרד האוצר אני הפעלתי ועדת היגוי שניסתה לחבר את כל הגורמים שעבדו בתחום של סגירת הפער הדיגיטלי, מתוך רצון ליצור אחידות בין אנשים ולפעול לא כפול באותם יישובים, אלא לראות ראייה מרכזית, היה תפוח, נט"ע ועוד גורמים נוספים, כינסנו ועדה לאומית, ישבו בה אז אילוז וחברים אחרים מהאוצר והמטרה היתה לסגור את הפער הדיגיטלי ולהשתמש בכל הכלים שהיו, לחבר את כולם ביחד.

מאיר שטרית: מעניין אותי, הדבר הזה עוד מתקיים, או שזה מת וכל אחד חזר לעשות שבת לעצמו?

רון נחמן: מת.

מאיר שטרית: סליחה, תמשיכי להעיר את ההערה שלך.

איה לאור: אז פעם אחת לברך על הפעילות של להב"ה.

איה לאור: אני חושבת שגם אנחנו וגם הם, ושאר הגופים שנמצאים פה, עושים רבות ברחבי הארץ במקומות שצריכים---

מאיר שטרית: כמה מרכזים לכם יש?

איה לאור: יש לנו עשרה מרכזים שאנחנו משדרגים עכשיו ביחד עם חברת בזק ועוד 300 מרכזי פעילות שבהם אנחנו פועלים, כי הם לא מרכזים פיזיים שלנו, יש לנו פעילות יחד עם הרשויות.

איה לאור: אנחנו מכשירים מעל 70,000 אנשים בשנה.

איה לאור: אחת ההערות לגבי התקציב.

איה לאור: אחת השיטות שאנחנו מצאנו, שמאפשרות לפעול בתקציב נמוך יותר וגם מקדמות אוכלוסייה, היא להפעיל בני שירות לאומי ואזרחי כמדריכים טכנולוגיים גם במרכזים שלנו.

איה לאור: אנחנו עושים את זה בשיתוף משרד החינוך ומשרד המדע והטכנולוגיה.

איה לאור: זו דרך מצוינת, אנחנו מכשירים אותם, הם נמצאים ככח עזר בתוך המרכזים.

איה לאור: כהמלצה.

מאיר שטרית: ועדיין סיסקו אחראי על---

איה לאור: כן, גם סיסקו וגם אינטל וגם מייקרוסופט.

מאיר שטרית: מר טובול, אליך.

יוסי טובול: קודם כל במרכזי להב"ה יש המון מתנדבים, מתנדבי פר"ח ומתנדבים מעמותות שונות.

יוסי טובול: שוב, לתפיסתנו לאוכלוסייה שאין לה, צריכה לקבל את הטוב ביותר,  אם זה מבחינת ציוד טכנולוגי ואם זה מבחינת היכולות של המדריכים לתת את הדברים ברמה הגבוהה ביותר.

יוסי טובול: שוב, זו אוכלוסייה שלא קל להסיר אצלה את המחסומים ואם אנחנו ניתן לה את הטוב ביותר, יהיה הרבה יותר פשוט להסיר מחסומים.

יוסי טובול: זו התפיסה שלנו.

יוסי טובול: לכן אנחנו כמובן שלא מקבלים את הגישה של להחליף מדריכים במתנדבים, אנחנו מצרפים לכח ההדרכה שלנו את המתנדבים.

יוסי טובול: עם ההחלטה על הפיתוח אנחנו הולכים לתהליך של מחקר לבדיקת התוצאות.

יוסי טובול: אנחנו עושים את זה ברמה הלוקלית בכל יישוב ויישוב, היום, עם ההחלטה שהתקבלה כבר התחלנו את התהליך במרכזים הישנים ועם המרכזים החדשים שהם בהקמה.

יוסי טובול: קצת נתונים.

יוסי טובול: בפעילות שלנו אנחנו רואים שיש ב-2009---

מאיר שטרית: 1,108 הדרכות.

מאיר שטרית: מה זה הדרכות, זה שעה וחצי?

מאיר שטרית: מפגש?

רוני בן אבו: כן, מפגש.

מאיר שטרית: זו לא תכנית כוללת.

מאיר שטרית: זאת אומרת, אם אתה מחלק את זה ל-16 מפגשים, אז אתה מדבר על 100 אנשים.

רוני בן אבו: לא, יש פה פירוט יותר מפורט.

רוני בן אבו: בגדול בכל מרכז אנחנו בונים את המערכת השבועית שלנו על כך שכל מרכז מעביר 8 הדרכות שהן הדרכות קבועות, או קורס, או הדרכה ארוכת טווח לרבעון.

יוסי טובול: אתה כאילו הבנת שבהדרכה יש בן אדם אחד, הדרכה זה לכיתה של 25 איש.

רוני בן אבו: בין 25 ל-40.

רוני בן אבו: לפעמים יש כיתה גדולה, אז אנחנו מפצלים אותה.

רוני בן אבו: מעבר למספר הזה של ההדרכות, יש עוד קרוב ל-300,000 אנשים שמגיעים בשנה שמקבלים הדרכות אחרות, זה אומר משימות מתוקשבות, עד ארבעה מפגשים, פעילויות אחרות כמו שבוע אינטרנט על בטוח.

רוני בן אבו: כל מיני פעילויות אחרות, עד 300,000 תלמידים בשנה שלומדים אצלנו.

רוני בן אבו: מעבר להדרכות האלו, שקבועות במערכת מוגדרת מראש.

יוסי טובול: הנתון שרוני דיבר עליו הוא נתון שלא נספר.

מאיר שטרית: אני מצטער להציק לך, אבל אני בכל זאת רוצה להציק לך.

מאיר שטרית: 1,168 הדרכות שנעשו, זאת אומרת 1,168 כיתות שישבו שעה וחצי, זו המשמעות, נכון?

רוני דיין: זה קורס, הוא יכול להיות לאורך תקופה.

מאיר שטרית: זה מה ששאלתי, האם זה מפגש?

רוני בן אבו: לא, מדובר על מפגש של שלושה חודשים.

מאיר שטרית: אני שאלתי אותך קודם, האם זה מפגש אחד?

רוני בן אבו: לא, לא, כל יחידה אחת כאן זה קורס שלם.

מאיר שטרית: אוקי, זה נשמע יותר טוב.

מאיר שטרית: לפני כן אתה מחלק את זה ל-17 מרכזים וכל מרכז אתה מחלק ל-16 מפגשים, נשאר לך כלום מפגשים בכל מרכז.

מאיר שטרית: על פי הנתונים שנתנו לי במרכז למחקר, הוא אומר שבשנת 2009 מספר הקורסים הכללי, לפי נתוניו, עמדו על

רועי גולדשמיט: אלה נתונים שקיבלתי מהם.

רוני בן אבו: אלה אותם נתונים.

מאיר שטרית: זה לא אותם נתונים.

מאיר שטרית: פה ב-2009 כתוב 1,168, אצלי כתוב 632, מספר סדנאות, משימות מתוקצבות, 536, סך הכל זה 1,168, מספר הילדים שעברו הדרכה 14,486, בשנת 2009, ומספר המבוגרים זה 7,000, בסך הכל עברו הדרכות 21,500.

רוני בן אבו: כן.

רוני בן אבו: זה מדובר על קורסים של שלושה חודשים, כל קורס כזה.

רוני בן אבו: מעבר לזה יש עוד נתון שלא מצוין כאן, שזה אותן פעילויות שלא נספרות, כמו פעילויות עד ארבעה מפגשים בסדנאות כלשהן, או פעילויות אחרות יומיות.

רוני כהן: אני רוצה רק להעיר, ילדים זה שנתי, זה לא שלושה חודשים.

רוני כהן: זה הרבה יותר מפגשים.

יוסי טובול: אלה הנתונים פחות או יותר.

יוסי טובול: כמו שציינת קודם, מספר הילדים והמבוגרים בקורסים שעברו בשלוש השנים האחרונות, חלוקה לפי שנים, חלוקה לפי הקורסים של הכרת המחשב, לפי האופיס השונים, סדנאות וכולי.

מאיר שטרית: מר יוסי טובול, תודה רבה.

מאיר שטרית: נמצא איתנו השר מיכאל איתן, שאחראי גם על נושא של שירות לציבור וגם על הנושא של שיפור שירותי האינטרנט, הוא פריק אינטרנט בעצמו ועוקב אחרי זה הרבה מאוד שנים.

מאיר שטרית: ובבקשה, יש לך את רשות הדיבור.

מיכאל איתן: שכחת להגיד שאני הוגה הרעיון של להב"ה, הקופירייטר של השם ומי שנאבק בכנסת על העברת הפרויקט נגד הממשלה, וכמו שאתה הצלחת כמה פעמים לכופף את הממשלה ולקדם פרויקטים, כך עשיתי להם בעניין הזה.

מיכאל איתן: אפרופו חוק התקשורת שחבר הכנסת רובי ריבלין רצה להעביר, הכנסתי שם רק שורה אחת, ש-10% מהכנסות המדינה מחוק זה יועברו לפערים חברתיים ואז הם אישרו את התכנית הזאת.

מיכאל איתן: בתכנית שהיתה במקור, נתנו לי התחייבות חתומה על ידי שר האוצר ואגף התקציבים והמנהל הכללי של האוצר, שיהיו 100 יחידות.

מיכאל איתן: זה נעצר באיזה שהוא שלב, אבל אני אדבר אחר כך לגבי העניינים המקצועיים עצמם.

מאיר שטרית: בבקשה, דר' אילוז.

חיים אילוז איילון: אני מדבר על הכובע הקודם שלי, הייתי יושב ראש תת הוועדה לצמצום הפער הדיגיטלי בישראל, במשך כחמש שנים, הייתי יושב ראש רשת עמל, זה היה בקשר עם להב"ה, עם חברים ותיקים שהיו פה כשהוקמה להבה וכיום אני המנהל הכללי של הרשות לשיקום האסיר, שגם אנחנו משתפים פעולה.

חיים אילוז איילון: הייתי רוצה רק לציין כמה דברים שהם מאוד מאוד משמעותיים מבחינתנו, כי אני חושב שנעשתה שם עבודה שהיתה כמובן כולה התנדבותית, אבל היתה עבודה שהיא היתה מאוד בסיסית שתיתן חשיבות גם להמשך של הנושא של להב"ה.

חיים אילוז איילון: התפקיד המרכזי שלנו היה בעצם לאגום את המשאבים, לבדוק באיזה שהוא מקום מה קיים ואני חושב שבסקר הראשון התבססנו על נתונים דווקא שלך, יושב ראש הוועדה.

חיים אילוז איילון: בדקנו בכל אזור ואזור כמה גופים פועלים, הן מהמגזר הציבורי, הן מהמגזר העסקי והן מהחברה האזרחית, ובדקנו וראינו שמעבר לכביש היו פעילויות כמו מרכזים של תפוח והיו מרכזים של מייקרוסופט וכמובן של להב"ה, ואחד הדברים הבסיסיים שבאנו לדבר עליהם זה היה הנושא של איגום משאבים, שבהם ראינו את התפקיד המרכזי של הגוף הזה שבאיזה שהוא מקום היה מאוד חשוב שיבוא ויקבץ את כל אותם גורמים שקיימים ופועלים במסגרת של צמצום הפערים, לגוף שיאגם בתוכו את כל המשאבים וייתן חלוקה צודקת של הדברים, ולא יעשו ביישובים מסוימים, לפי הסקר, שאתה גם מכיר אותו, היו כמעט כל הגופים פועלים ובמקומות אחרים שהם בעיקר מקומות חלשים, כמעט אף אחד לא פעל.

חיים אילוז איילון: אלה היו נתונים די קשים בכדי להתחיל ולבנות מהם את אותו תהליך.

חיים אילוז איילון: אני חושב שגם מר רון נחמן, שהיה חבר בוועדה והתחיל את כל הפרויקט של עיר חכמה ואירח אותנו כמה פעמים, הנושא של איגום המשאבים היה בבסיסו ולכן אנחנו רואים בתפקיד הזה של להב"ה את אחד התפקידים שקצת לא נתנו לו את זה במסגרת המטלות החדשות ואני לפחות, בשיחות שלי עם יוסי, מאוד דוחף לכיוון הזה.

חיים אילוז איילון: ואני רוצה רק בסוגריים להגיד שכל הכבוד ששמרת על הלהבה כל הזמן שלא תדעך, כי אחרת זה היה מזמן נסגר ובאמת בנקודה הזאת מגיע לך כל הכבוד.

חיים אילוז איילון: הנקודה שחייבים להדגיש אותה עוד ועוד; אחד הדברים הכי בסיסיים שבדקנו גם, ואני חושב שהם נכונים גם להיום, ואמר את זה יוסי גם בתחילת דבריו, אין ספק שמדינת ישראל, שהיא אחת המדינות המובילות בעולם בנושא הטכנולוגי, בנושא ההכנסה של האינטרנט, האינטרנט המהיר, כל התחומים הטכנולוגיים החזקים, משאירה מאחורנית הרבה הרבה מאוד אנשים.

חיים אילוז איילון: וזו עובדה, אלה דברים שנבדקו ובדקנו אותם יחסית לערים שונות, ובתוך ערים בדקנו שכונות מסוימות וכדומה והדברים האלה לא שלא הצטמצמו, אלא הולכים וגדלים.

חיים אילוז איילון: לכן החשיבות הגדולה של להב"ה, לכן החשיבות הגדולה של ראייה הרבה יותר אינטגרטיבית, הרבה יותר אסטרטגית של לבחון את כל הגופים שקיימים ופועלים היום, כמו שאמרתי מהמגזר העסקי, מהמגזר הציבורי וכמובן מהחברה האזרחית, בכדי ביחד לתת את אותו מענה.

חיים אילוז איילון: כל גוף בנפרד לא ייתן את המענה הזה, חד וחלק, אבל ביחד, על ידי שיתוף פעולה מלא ביניהם, על ידי חלוקת עבודה ביניהם, חלק מומחים בנושא של תכנים, חלק מומחים בנושא של הדרכות, חלק מומחים בנושאים של העברת השיעורים, יש מקומות שמצאנו, כמו בכל המתנ"סים, שהיו מוכנים לתת את אותן כיתות בעלויות הרבה יותר נמוכות, אני חושב שהשר איתן היה שותף גם למהלכים הללו.

חיים אילוז איילון: אני חושב שכיום, כשמסתכלים על להב"ה בעין אחרת ורואים את הגידול שאנחנו רוצים ואני שמח עליו, להגדיל את המרכזים וכדומה, צריך לחזור גם לאותו תפקיד שדיברנו עליו, של איגום המשאבים, של ראיית מטריה הרבה יותר רחבה וכל עוד זה באחריות האוצר, שזה מה שהיה חשוב אז, ומשרד ראש הממשלה, כי זה נתן את הלגיטימציה לפעול בכל המישורים, אני חושב שזה תפקיד מאוד חשוב להמשיך איתו ונאנחנו שמחים על כך.

מאיר שטרית: יש לי שאלה למר יוסי טובול, אתם בדקתם לגבי פריסה נוספת של להב"ה במקומות הללו, כלומר מה מידת הפריסה של מרכזים אחרים, חוץ מלהב"ה.

מאיר שטרית: כי אחת הבעיות, כמו שאמר מר אילוז, עלינו על מצב שבו יישובים מסוימים שהיו יותר סקס אפיליים תקשורתיים היו כל המרכזים, ובמקומות אחרים, שלא היו כאלה מקושרים, היה אפס.

מאיר שטרית: השאלה האם באמת בדקתם לגבי פריסת להב"ה איפה באמת שווה לפרוס והאם אתם לא עושים כפילויות כמו פעילויות של גופים אחרים.

מאיר שטרית: ושנית, מדוע באמת לא ליצור מחדש את הפעולה, מר טל הרמתי, של הקמה של ועדת היגוי שתרכז או תחבר ביחד את כל הגופים שפועלים באותו תחום.

מאיר שטרית: הרי זה לא סותר את להב"ה, להיפך, זה רק מחזק את נט"ע, את תפוח, את מייקרוסופט, את כל אלה שפועלים בתחום הזה ולאגם את המשאבים הללו ולעשות יותר.

מאיר שטרית: יש כסף שבא מהאוצר, יש כסף שבא מגופים פרטיים, שווה פשוט לאחד.

מאיר שטרית: בזמנו רצינו להקים איזה שהוא סט של תוכנות שיינתן לכל מחשב, לא משנה באיזה מקום זה נמצא, כדי שיעבדו על אותו בסיס כולם, ולא משנה איפה הילד מקבל הדרכה, הוא יגיע לאותו מקום פחות או יותר.

טל הרמתי: קודם כל הוקמה ועדת היגוי השנה.

טל הרמתי: להב"ה היום עובדת ומונחה על ידי ועדת היגוי בראשות המנהל הכללי של האוצר.

טל הרמתי: זאת נקודה ראשונה.

טל הרמתי: נקודה שנייה, אני לא פוסל באמת את הנושא הזה.

טל הרמתי: עסקנו בדברים אחרים, אנחנו נבחן את הנושא הזה בחיוב.

טל הרמתי: המנהל הכללי של האוצר הוא יושב ראש ועדת ההיגוי והוא יזמן את מי שנדרש.

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: לגבי הבדיקה במקומות האלה על כפילויות.

יוסי טובול: כמו שאמרתי, את מרכזי להב"ה ביישובים בחרנו על פי קריטריונים מאוד ברורים.

יוסי טובול: בנוסף לקריטריונים הבסיסיים של שיוך לאשכול וגודל אוכלוסייה, אנחנו בדקנו גם את מה שנקרא מדד טיפוח.

יוסי טובול: מדד טיפוח בודק בעצם את מצב המחשוב בעיר, אם זה בבתי ספר, מתנ"סים וכולי.

יוסי טובול: זה חלק מהשיקולים שהנחו אותנו.

מאיר שטרית: אבל לא בדקתם אם יש כפילויות באותם מקומות.

יוסי טובול: לא, לא בדקנו כפילויות, בדקנו באופן כללי את המצב של היישוב.

טל הרמתי: ביישובים שיש בהם מרכזים אחרים, אנחנו או שמקיימים איתם שיתוף פעולה או שאם הנושא הזה מכוסה, עוברים הלאה.

מאיר שטרית: אני אעשה סתם מדגם אמפירי.

מאיר שטרית: יושבת פה נציגה של נט"ע.

מאיר שטרית: ביישובים שבהם מתוכננת הפריסה החדשה, באיזה מקומות יש לכם מרכזים?

איה לאור: בנצרת, בדימונה, בירושלים יש לי 'מחשבה טובה'.

מיכאל איתן: איפה 'מחשבה טובה'?

מאיר שטרית: מי זה 'מחשבה טובה'?

מאיר שטרית: אני רוצה שתדבר אחר כך.

מאיר שטרית: כמה מרכזים יש לכם?

דניאל אילון: יש לנו שמונה מרכזים קבועים בירושלים, במזרח ירושלים, בלוד, ומעבר לזה יש לנו שלושה מרכזים ניידים שזה רכבים עם מחשבים שמגיעים ממקום למקום.

דניאל אילון: הקבועים, בירושלים יש שלושה במזרח העיר וחמישה במערב העיר.

מאיר שטרית: ועכשיו אתם מוסיפים עוד אחד בירושלים.

יוסי טובול: במגזר החרדי.

דניאל אילון: יש לנו מרכז גם במגזר החרדי.

מאיר שטרית: מר הרמתי, אתה מבין שפה אי התאמה יוצרת סתם בזבוז משאבים.

מאיר שטרית: חבל.

מאיר שטרית: כשאפשר באותו זמן לתת לירוחם במקום ירושלים, שבירוחם אין שום דבר.

מאיר שטרית: אז למה לא לתת לירוחם במקום ירושלים?

מאיר שטרית: בירושלים יש שמונה מרכזים, מה היא צריכה עוד אחד?

רוני בן אבו: אני חושב שיש פה בלבול.

רוני בן אבו: כשמדברים על מרכזים---

מאיר שטרית: יש להם עירייה שיכולה לתקצב, אם רוצים, חמישים מרכזים.

מאיר שטרית: חסר לעיריית ירושלים כסף?

יוסי טובול: לגבי ירוחם באופן ספציפי, היא עיר שלא עומדת בקריטריונים בשלב הזה.

יוסי טובול: גודל אוכלוסייה, היא עיר קטנה.

מאיר שטרית: קטנה?

מאיר שטרית: אז מה, אתם מחכים עד שהיא תגדל?

יוסי טובול: תגיע ל-20,000, או שנשנה קריטריונים.

מאיר שטרית: למה צריך להיות 20,000?

מאיר שטרית: למה אי אפשר לעשות במועצה מקומית?

מאיר שטרית: אתם קבעתם רק ערים?

יוסי טובול: יישובים שהם מינימום 20,000 תושבים.

יוסי טובול: אחרת היינו מגיעים לרשימה של 500 יישובים.

מאיר שטרית: למה לא?

יוסי טובול: קודם כל אתה צריך לקבוע רשימה ראשונית.

מאיר שטרית: חברים, הרי אתם לא מכסים את כל תושבי היישוב, בכל מקרה, לא משנה מה גודל היישוב.

מאיר שטרית: אם יש 20,000 אתם מכסים את כל התושבים?

מאיר שטרית: בחיים לא.

מאיר שטרית: מרכז אחד לא מכסה בשום פנים ואופן 20,000 תושבים, לכן זה בכלל לא משנה הגודל.

מאיר שטרית: גם יישוב לפעמים של 5,000 תושבים, תקימו מרכז אחד, הוא עדיין לא שירת את כל התושבים.

מאיר שטרית: לכן לקבוע עיר, זה פשוט מצחיק, תסלח לי שאני אומר לך.

מאיר שטרית: זה בכלל לא קריטריון הגיוני, כי מה זה משנה?

מאיר שטרית: ביישוב של 5,000 שאין לו כלום, התועלת שאתה יכול להביא שם, לעומת ירושלים, שיש בה שמונה מרכזים, היא הרבה יותר גדולה לעומת המקום שאין בו שום דבר.

מאיר שטרית: מה זה משנה מספר התושבים?

מאיר שטרית: זה בכלל לא חשוב בכלל, זה לא קריטריון, הקריטריון באמת, כמו שאתה אומר, רמת האיי טי, רמת הפריפריה, רמת העוני באותו מקום, רמת השימוש במחשבים.

מאיר שטרית: אלה קריטריונים הגיוניים.

מאיר שטרית: גם ביישוב של 5,000 תושבים, אם תקים מרכז אחד של להב"ה, או שניים, זה לא יכסה את כל היישוב אף פעם לעולם.

מאיר שטרית: זה לא יקרה.

מאיר שטרית: לכן העניין הזה של להקים רק בערים הוא, בעיניי, אני אומר לך בצער, לא נכון.

מאיר שטרית: הקריטריונים שלכם לצורך הפריסה הם לא נכונים.

מאיר שטרית: הקריטריונים צריכים להיות אחרים לגמרי, מידת המצוקה באותו מקום, כמה מרכזים קיימים באותו מקום.

מאיר שטרית: הנה, אתם שומעים, במקרה יושבים איתנו פה היום, נמצאים אנשים שיש להם מרכזים אחרים באותו מקום, אז אתה רואה כמה זה חשוב רק לבדוק מה יש מסביב לפני שפותחים עוד מרכזים חדשים.

טל הרמתי: אני אסביר.

טל הרמתי: קודם כל מידת המצוקה נלקחת בחשבון משום שמלכתחילה אותו מדד סוציו אקונומי שנקבע על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה---

מאיר שטרית: זה לא אומר כלום.

מאיר שטרית: אתה יודע איך נקבע המדד הזה?

טל הרמתי: מה זה זה לא אומר כלום?

מאיר שטרית: שום דבר הוא לא אומר.

מאיר שטרית: לגבי מחשבים, אפס.

מאיר שטרית: אני יודע איך נקבע המדד הזה, כי הייתי שר פנים.

מאיר שטרית: למדד הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אין שום משמעות, גם מבחינת תקציב אין לו משמעות, אם אתה כבר מגיע לשם.

מאיר שטרית: אין לו שום משמעות, בוודאי בעניין מחשוב או לא מחשוב.

מאיר שטרית: זה סתם.

טל הרמתי: אני אסביר מה הנחה את אותה ועדה.

טל הרמתי: בסופו של יום אנחנו כולנו במגבלת משאבים, אנחנו יודעים את זה.

מאיר שטרית: זה בדיוק העניין, על זה אני מדבר.

טל הרמתי: אם קבענו מספר מסוים של מרכזים, היה צריך למצוא איזה שהם קריטריונים שהם קריטריונים שוויוניים, אנחנו עדיין עוסקים בכספי ציבור, שהם קריטריונים שוויוניים והם קריטריונים שניתן לעמוד מאחוריהם, להסביר אותם ובסופו של יום לקבל את ההחלטה לגבי התעדוף.

טל הרמתי: אחד הקריטריונים האלה היה גודל אוכלוסיית היעד.

מאיר שטרית: למה זה קריטריון?

טל הרמתי: אתה צודק שאם לא היה לנו מגבלת משאבים והיינו לצורך העניין בשנה אחת מקימים 500 מרכזי להב"ה, אז יכולנו להרשות לעצמנו להגיע לכל יישוב שיש בו מאה תושבים.

טל הרמתי: אבל מכיוון שאנחנו לא יכולים לעשות את זה ואנחנו במגבלת משאבים, אז בחרנו בשלב הראשון לפחות להגדיר איזה שהם קריטריונים ששמים קו בין היישובים באמצעות מדדים שונים.

טל הרמתי: אחד המדדים היה באמת המצב הסוציו אקונומי שמפורסם על ידי איזה שהוא גוף שהוא עדיין הגוף שאחראי על הסטטיסטיקה הממשלתית, זה מדד אחד, ומדדים נוספים היו מדדים של גודל היישוב, הוגדר שם קודם תעדוף בין אוכלוסיות שהוגדרו כאוכלוסיות מועדפות מלכתחילה, שבהם אנחנו רוצים לפעול, שבהם אנחנו איתרנו את הפער הדיגיטלי כקיים.

טל הרמתי: אני מסכים איתך לחלוטין שיכול להיות יישוב קטן יותר, שיש בו ריכוז גדול של אוכלוסייה חלשה, אחד מהקריטריונים שאנחנו לקחנו לנו כמדד, זה יישובים שבהם יש ריכוז גדול של אוכלוסייה אתיופית, כי זיהינו שיש פער דיגיטלי הולך וגדל באוכלוסייה הזאת והגדרנו אותה כאוכלוסיה שהיא בעדיפות לטיפול ובסיכון מהבחינה הזאת.

טל הרמתי: אלה המדדים שבהם בחרנו, קביעתם של המדדים האלה נעשתה באותה ועדת היגוי שהזכרתי אותה קודם, בשיתוף רצוף של הלשכה המשפטית של משרד האוצר, שנציגיה נמצאים פה.

טל הרמתי: בסופו של יום, כדי לא לחזור על הטעויות שנעשו בשלב הראשון של להב"ה, הקביעה של רשימת היישובים נעשתה באמצעות אותם מדדים.

מאיר שטרית: מר הרמתי, אני בהחלט מבין את הצורך שלכם להגיד או להציג קריטריונים שוויוניים לכולם, שיעמדו מבחינה משפטית.

מאיר שטרית: אין לי עם זה ויכוח, אני רק טוען שהשיקול שלכם מוטעה בשני מישורים, לדעתי, אחד, שאתם לא לוקחים בחשבון את קיומם של מרכזים אחרים ביישובים הללו, אז יש מקומות שאין בהם כלום ויש מקומות שיהיו בהם עשרה מרכזים, לעומת מקום שאין בו שום דבר.

מאיר שטרית: גודל אוכלוסייה בעיניי הוא לא קריטריון בכלל.

מאיר שטרית: אני חושב שזה קריטריון מוטעה, אם אתם שואלים אותי, לחלוטין.

מאיר שטרית: רוב היישובים בארץ הם פחות מ-20,000, רוב היישובים בארץ.

רון נחמן: 165 יישובים פחות.

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: זאת אומרת רוב היישובים לא מקבלים שום טיפול של להב"ה ויכול להיות שאלה יישובים במצוקה גדולה מאוד, שאתם בכלל לא שם.

מאיר שטרית: לא רק אתם לא שם, גם אף אחד אחר לא שם.

מאיר שטרית: כי אני מניח שגופים פרטיים הולכים דווקא למקומות היותר מתוקשרים והיותר מרכזיים, שיותר יש להם כיסוי, ופחות למקומות היותר חלשים.

מאיר שטרית: אולי יש כאלה שעושים אחרת, תיכף נשמע מנציגי הגופים הללו.

מאיר שטרית: אני חושב שכדאי לכם לשקול מחדש את העניין הזה, למה לפרוס בירושלים עוד מרכז, ואין לי שום דבר נגד ירושלים, כאשר יש בו שמונה מרכזים של 'מחשבה טובה'.

מאיר שטרית: נט"ע, יש לכם בירושלים?

איה לאור: יש לנו מרכז פעילות, לא מרכז פיזי.

מאיר שטרית: ותפוח יש בירושלים?

דניאל: בהקשר הזה תפוח ו'מחשבה טובה' עובדים בשיתוף.

מאיר שטרית: מי פה הנציג של תפוח?

איה לאור: אני.

איה לאור: נט"ע היא פרויקט בתוך עמותת תפוח, רק כדי לעשות סדר.

מאיר שטרית: בירושלים כמה מרכזים?

איה לאור: בירושלים אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם 'מחשבה טובה' בכדי לא לעשות את אותה הכפילות עליה אתה מדבר.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לקחת את הדברים האלה בחשבון, כשאתם פורסים.

מאיר שטרית: אין לי שום דבר נגד זה.

מאיר שטרית: המשפטנים במשרד האוצר יתנגדו שצריך להפנות מרכז להב"ה במקום שאין בו אף אחד?

מאיר שטרית: זה בעיניי יותר הגיוני וקשה יותר לתקוף את זה, כאשר במקומות שבהם יש זה לא הגיוני לעשות עוד אחד.

מאיר שטרית: זה מה שאמרתי, מי שיש לו מקבל עוד ומי שאין לו, מקבל שום דבר.

מאיר שטרית: אני חושב שכדאי לכם לשקול, אני מציע לכם באמת לבחון מחדש את העניין הזה ורצוי לשנות את הקריטריון.

מאיר שטרית: זה לא תורה מסיני, בסך הכל מה שאני אומר זה הגיוני, זה לא בלתי הגיוני לחלוטין.

מאיר שטרית: כשאתם אומרים דברים הגיוניים, אני תומך בכם באופן מלא, בדברים לא הגיוניים, אז אני אומר על השולחן, זה בעיניי ממש לא הגיוני.

איה לאור: יש לי עוד הערה, אם אפשר.

איה לאור: אני חושב שחלק מההתייחסות למרכזים, מבחינת מי שפחות מצוי בדברים, נראה כי כל המרכזים הם אותו הדבר, אני חושבת שההתייחסות צריכה להיות יותר כמוצרים משלימים ולא כמוצרים חופפים.

איה לאור: יכול להיות מרכז להב"ה ומרכז תפוח באותו היישוב והשירותים יהיו שירותים שונים, כמו שהציגו פה נציגי להב"ה.

מיכאל איתן: איזה שירותים מרכז תפוח נותן היום?

איה לאור: מרכז תפוח מתעסק הרבה יותר בהכשרות שהן יותר מקצועיות, לכיוון תעסוקתי, יחד עם ארגונים כמו הג'וינט.

איה לאור: בכדי להביא לתעסוקה, מפעילים את נט"ע, שהיא תנועת נוער טכנולוגית.

מיכאל איתן: עם כל הכבוד, נט"ע זה פרויקט של סיסקו.

איה לאור: סיסקו היא אחת מארבעה שותפים בנט"ע, סיסקו, קרן היסוד, הסוכנות היהודית ועמותת תפוח.

מיכאל איתן: סיסקו הקימו את נט"ע.

איה לאור: מי שהגתה את התכנית היתה מסיסקו ומי שממשיכה להפעיל את התכנית זו עמותת תפוח, יחד עם כל השותפים.

יוסי טובול: דרך אגב, חלק מהפעילות של תפוח אנחנו אירחנו בלהב"ה.

איה לאור: גרעין של מרכז פעילות יכול להיות גם תיקון מחשבים לקהילה, שנעשה במרכזים שלנו, גם הכשרות מקצועיות לתעסוקה, גם אותה תנועת נוער טכנולוגית.

איה לאור: זאת אומרת יש עוד נדבכים מלבד הנדבכים הבסיסיים שאותם נותנת להב"ה והם נדרשים שניהם.

מיכאל איתן: אבל את כל הפעילות של נט"ע אפשר לקיים במועדון להב"ה, אין שום בעיה.

מיכאל איתן: אפשר בבתי הספר.

מיכאל איתן: זה לא מוכרח להיות סותר, אבל גם יש היגיון שאם ביישוב מסוים אין כלום, אז יש עדיפות, כמו שאמר היושב ראש, שנתקע שם איזה שהוא יתד בסיסי.

מאיר שטרית: מר רון נחמן.

רון נחמן: אדוני היושב ראש, קודם כל אני מופיע בתקן לא של ראש העיר אריאל, אלא ראש ועדת המדע והטכנולוגיה של השלטון המקומי.

רון נחמן: אני החלטתי שבשלטון המקומי צריכה לקום ועדת מדע וטכנולוגיה.

רון נחמן: הרי זה לא יכול להיות שלשלטון המרכזי יש את הדבר הזה ולשלטון המקומי אין ממשק.

רון נחמן: לצערי הרב אני ועדה שמקבלת החלטות פה אחד, משום שבפנייה שלי ל-265 ראשי רשויות, הקול שלי היה קול בודד באפלה, ומר טל הרמתי היה איתי בישיבה שישבנו, ביקשנו לזמן את האקדמיה וכולם, גם כדי לקבוע מדיניות של השלטון המקומי, ואנחנו יושבים פה, כל היוזמות הן של השלטון המרכזי, השר מיכאל איתן היה הראשון, זה כבר עשור, אנחנו כבר חוגגים עשור לעניין הזה.

רון נחמן: אני לא יודע להגיד מה קרה מאז 2001 ועד 2011, דבר אחד אני כן יכול להגיד לכם, שהיום כל ילד שנולד הוא כבר נולד עם מחשב, עם אייפון וכל הדברים האלה, והמחשבות, גם של השר איתן וגם אני וכולנו, שדיברנו אז על כל הדברים האלה, בינתיים העולם התפתח.

רון נחמן: כשדיברנו על אינטרנט 2 ועל הרשת של האוניברסיטאות, היום בדבר הקטן הזה יש את כל החדר הגדול הזה.

רון נחמן: משהו קרה בעולם אבל אנחנו נשארנו מקובעים בכל הקטע הזה.

רון נחמן: אם מותר לי להביע את עמדתי,

מיכאל איתן: אני לא אשכח את הנסיעה לארצות הברית, עם החברה---

רון נחמן: כן, גם אני נפגשתי עם סיסקו בסן פרנסיסקו, ועם הגברת שהיתה אחראית על כל התכניות האלה, ונפגשתי גם עם הבעלים של אורקל.

רון נחמן: כל הדברים האלה נעשו, אבל אני יכול לומר לכם שכרגע מנקודת מבטם של ראשי הרשויות, האנשים שם יוסלס למעשה, כי בלי ראשי הרשויות כל התכניות האלה הולכות, ואמר חבר הכנסת שטרית בצדק...

רון נחמן: אני אומר את זה לכולכם, יהיה מאטצ'ינג, לא יהיה כלום.

רון נחמן: הרשויות בקריסה.

רון נחמן: זה דבר אחד.

רון נחמן: דבר שני, חסרה מדיניות שמאגמת את הכל.

רון נחמן: במקום משאבים במרכזים, קחו את בתי הספר.

רון נחמן: אני לא רוצה לספר על מה שאני עשיתי, אבל במיליון דולר של תרומה כל העיר למדה.

רון נחמן: אני מדבר על מתוך 5,000 משפחות, כולל גני ילדים.

רון נחמן: במיליון דולר, קניתי את הציוד, מחשבנו את בתי הספר, הפכנו אותם אחרי הצהריים למרכזי למידה, היו לנו תפוחים שניים, היו לנו את כל הדברים הללו ובסוף כבר לא היה צריך אותם, מדוע?

רון נחמן: כשאתה לוקח ומכשיר את האוכלוסייה כולה, מוועדי ההורים, דרך ההורים עצמם, דרך התלמידים, דרך חלוקה לקריטריונים מגן הילדים, עד י"ב, שאתה הולך ומפלח את זה, עם משרד התעסוקה, אתה אומר מה הפוטנציאל שיכול להיות, עשו ניסוי בספרד על הדברים האלה, המגזר העסקי.

רון נחמן: יש כל כך הרבה גורמים שלוקחים חלק בעניין הזה ופה אני פונה אליך, חבר הכנסת שטרית, כיושב ראש הוועדה, ואני כיושב ראש הוועדה של השלטון המקומי, אני אציע לך בקטע הזה לעשות שיתוף פעולה כדי לנסות לקבוע מדיניות הוליסטית של מדינת ישראל, כולל הוועדה הלאומית לחברת המידע שהיינו חברים בה והיא שבקה חיים לכל חי ולקחת את כל המשרדים האלה...

רון נחמן: אני לא חושב שמר טל הרמתי ומשרד האוצר צריכים להוביל את כל הדבר הזה.

רון נחמן: אני חושב שמשרד ראש הממשלה הוא שצריך להוביל את זה.

רון נחמן: אני חושב שזה צריך לבוא מלמעלה, בהגדרה כזאת, וצריכים לתת לזה תמיכה.

רון נחמן: כי אז עלה איזה שהיא קוניונקטורה שעשו בדיוק...

רון נחמן: למה?

רון נחמן: כי היו פריקים שם במשרד האוצר לדברים האלה, הרי זה לא בגלל שמישהו תכנן.

רון נחמן: לכן אני אומר, חשובה שתהיה מחשבה.

מאיר שטרית: אם זה היה תלוי בי, זה הוא היה צריך להיות אחראי על זה.

רון נחמן: השר איתן?

רון נחמן: מחר.

רון נחמן: אני ממליץ שיעשו אותו שר לענייני---

מאיר שטרית: הוא השר לעניינים האלה, לדעתי.

מאיר שטרית: הוא יכול לעשות את זה הכי טוב.

מאיר שטרית: להיות ממונה על הנושא לפחות, מטעם הממשלה.

רון נחמן: זה חייב להיות משהו מיניסטריאלי.

רון נחמן: עם כל הכבוד לכל פקידים ולראשי הערים, זה חייב לבוא מלמעלה.

רון נחמן: זו אמירה.

רוברט טיבייב: השר איתן, יש לך תמיכה של האופוזיציה.

מאיר שטרית: כן.

רון נחמן: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד בקטע הזה.

רון נחמן: אדוני היושב ראש, אתה נגעת בנקודה מאוד חשובה וזה הנושא של הפיזור.

רון נחמן: כמו שיש היום 35-40 מנהלי מרכזי מערכות, איפה המנמ"רים האלה נמצאים?

רון נחמן: ביישובים החזקים והגדולים.

רון נחמן: מנמ"רים הם אלה שעוסקים במחשוב.

רון נחמן: הצעתי למשל למשרד הפנים, תעשו תקן, כמו מהנדס עיר, כמו גזבר, כמו שיש לך תפקיד סטטוטורי של מנהל אגף חינוך, אותו דבר תחליט שמנהל מערכות מידע, או מישהו כזה, חייב להיות תפקיד סטטוטורי.

מאיר שטרית: אבל זה תלוי ברשות.

רון נחמן: לא.

מאיר שטרית: למה לא?

רון נחמן: לא, אני רוצה על פי ההחלטות של משרד הפנים שזה יהיה גם מתוקצב, לא 35 מתוך 265.

רון נחמן: אין לך תקן כשהיישוב קטן?

רון נחמן: תעשה אותו אזורי.

רון נחמן: אתה חייב ליצור תשתית שהיא תשתית של מערכות המידע והכל קשור ביחד.

מאיר שטרית: מר נחמן, תרשה לי לעדכן אותך, כראש מועצה ביבנה, לפני 30 שנה, וגם כראש עיר ביבנה, היה לי איש שזה היה תפקידו, אחראי על המחשוב בעיר.

רון נחמן: גם אצלי ככה.

מאיר שטרית: כל נושא המחשוב באינטרנט ו...

מאיר שטרית: זה עניין של הקצאת תקן, רשות יכולה להקצות תקן שלה לנושא הזה.

רון נחמן: אדוני היושב ראש, כשאתה היית ראש עיריית יבנה ואני ראש עיריית אריאל, אנחנו ראינו את הדברים עין בעין, אבל אם ראש העיר אומר שלוש שנים לפני בחירות האם הוא ישים לו מנהל מחשוב, או ישים אקרשטיין במדרכות, אתה יודע שהוא ישים אקרשטיין במדרכות.

רון נחמן: זה הכל.

רון נחמן: אנחנו מכירים את הדברים האלה.

רון נחמן: לכן פה צריכה להיות מדיניות ואני פונה אליך בקטע הזה.

רון נחמן: אני שמח שדרך להב"ה זה הטריגר, בוא נחשוב קדימה כמה צעדים.

מאיר שטרית: מאה אחוז, תודה רבה.

מאיר שטרית: השר מיכאל איתן.

מיכאל איתן: אני רוצה לפתוח בברכה ולברך את האנשים שעוסקים במלאכה, גם את יוסי ודרכו את כל החברים שנמצאים במרכזי להב"ה השונים.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר שאחת הבעיות של להב"ה זה שהיא נכפתה מלמטה על הממסד הממשלתי, אני תיארתי את התהליך, הממשלה התנגדה, מר סילבן שלום, כשהיה שר האוצר נלחם בשצף קצף להפיל את התכנית ולהפיל את הרעיון הזה.

מיכאל איתן: הם נאבקו על מנת להפיל אותה בוועדות הכנסת, בכנסת היה רוב נגד הפלת התכנית ובסוף הם קיבלו פשרה, ושר האוצר סילבן שלום, לזכותו ייאמר, ברגע שהוא ביצע את התפנית הוא חיפש איך הוא יכול לקדם את העניין והאוצר לקח את זה תחת חסותו.

מיכאל איתן: ההמלצה שלי בתחילת הדרך, והתכניות שלי קיימות ואפשר לשלוף ולראות מה כתוב שם, היתה שזה ייעשה בתיאום מוחלט עם משרד החינוך.

מיכאל איתן: הבעיה היתה שהשר סילבן שלום והשרה לימור לבנת אז היו בריב פוליטי ואם הייתי אומר עוד פעם את המלה משרד החינוך לא היה נשאר מהפרויקט הזה שום דבר.

מיכאל איתן: התוצאה שזה באוצר וזה התחיל באוצר וזה נשאר כרגע באוצר.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר לכם, לפני שלוש שנים ירדתי לשדרות, התחננתי שיקימו מרכז בשדרות בזמן הכי קשה של שדרות, הבטחתי להם שאני אביא גם כסף, ואז אמר לי האדם שהיה אחראי, זה לא מר טל הרמתי, אנחנו לא רוצים את להב"ה, מצדנו שהלהב"ה תכבה, עוד כבאי, ואין לנו שום עניין בזה ולא מוכנים ולא רוצים להוסיף אפילו מרכז אחד לשדרות.

מיכאל איתן: אמרתי, 'תיקחו את זה כיוצא דופן'---

מאיר שטרית: גם בפריסה הבאה אין שדרות.

מיכאל איתן: אני הקמתי שם פרויקט בשם 'שדרות שלנו', את הכסף הראשוני, חלק אני הבאתי מחוץ לארץ, מתרומות ומר רוני בראון, למרות שאני הייתי באופוזיציה, הוא היה הוגן לגמרי, אמרתי לו 'תשמע, שדרות לא ברשימה, המשרד שלך לא רוצה, הוא לא יודע מה לעשות עם להב"ה', הם רצו להעביר למשרד החינוך, בינתיים הם הקפיאו את הכל, לא היתה שום יד מלמעלה שתעודד, שתעשה, וכולם יודעים שזה צריך לעבוד מתואם עם משרד החינוך, ומשום מה משרד החינוך לא בתמונה, אולי עכשיו אפשר יהיה לפתוח איזה שהוא פתח לתקווה של שיתוף פעולה.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר בנקודה הראשונה, אין כאן אוריינטציה בריאה בקשר לחסות.

מיכאל איתן: ועכשיו מה קרה?

מיכאל איתן: הגיע מנהל כללי חדש לאוצר, שבהעדפותיו האישיות זה נראה לו דבר חשוב, אז הוא הפיח רוח חיים בגחלים האלה ונהייתה להב"ה חדשה ונתנו לאנשים יותר עידוד ואנשים שניהלו את זה פתאום רואים שיש להם עדנה עכשיו.

מיכאל איתן: אני מנסה כרגע זה להסתכל על הפרויקט הזה ובזה צדק מר רון נחמן במאה אחוז.

מיכאל איתן: ההדגשים השתנו.

מיכאל איתן: כשאני הייתי שר המדע, הכרתי את ליאון רקנטי במוזיאון המדע בחיפה, המשפחה שלהם תורמת לאחזקתו, ואז אמרתי לו 'ליאון, אתם מאוד מודעים לנושאים של רווחה, של אוכלוסיות חלשות, צריך לפעול לצמצום הפער הדיגיטלי, אנשים ללא מחשבים, אנשים לא יודעים להיכנס לאינטרנט', וזרעתי טוב והוא הקים את תפוח, ותפוח אז עשתה עבודה בעשרות יישובים בארץ, לאלפי אנשים,  בשיתוף משרד החינוך, אבל הוא גייס גם קבוצות נוספות.

מיכאל איתן: אז העבודה היתה פשוטה, מוגדרת וברורה לכולם; להפגיש בני נוער וילדים, משכונות שאין להם מחשבים, עם המחשבים, כי בלי מחשבים אי אפשר היה לעשות שום דבר.

מיכאל איתן: הפער הדיגיטלי מורכב משלוש צלעות, צלע אחת זה הנגישות לטכנולוגיה, הצלע השנייה זה המיומנות, כי זה לא רק שיהיה מחשב, אם אתה לא יודע להפעיל, והצלע השלישית זה התכנים.

מיכאל איתן: יש פער דיגיטלי גם מול אנשים שיש להם מחשבים ויודעים להשתמש בהם, אבל משתמשים בהם למטרות לא ראויות ולא נהנים מהקדמה ומהדברים הטובים שהתכנים באינטרנט יכולים לתת להם.

מיכאל איתן: לכן כשדיבר מר רון נחמן על הלהב"ה של היום והגל החדש, לא נראה לי שאנחנו צריכים היום להתמקד רק בהנגשה, אלא להתמקד בעיקר בעניין של התכנים.

מיכאל איתן: אני מצאתי באוריינטציה של התכנים שתי אלטרנטיבות, שיכול להיות שהן יכולות לעבוד ביחד; כפי שאמרתי, אני יכול להגיד לכם מה קרה בשדרות מהניסיון שלי.

מיכאל איתן: הפרויקט עובד שם שלוש שנים, זו שנה שלישית, אנחנו עשינו הערכה, הפרויקט הזה הלך על קונספט שהתחיל כמו להב"ה, אבל שינינו אותו בגלל הנסיבות של שדרות, הקמנו מועדונים קטנים, במקום להקים 40 מחשבים במקום אחד, עשינו מועדונים שכונתיים, עבדנו עם מלגאים ויצרנו איזה שהוא תהליך גם עם בתי הספר.

מיכאל איתן: כל המערכת הזו עובדת יחסית בתיאום טוב וקוצרת דוחות הערכה טובים.

מיכאל איתן: היא מתוקצבת ב-850,000 שקל על ידי האוצר שמעביר למשרד החינוך, וועדת ההיגוי של הפרויקט זה עם משרד החינוך ביחד, לכן אנחנו מצליחים, כי אנחנו מצליחים לקבל תמיכה...

מיכאל איתן: הנה, מר רוני דיין פה, הוא יגיד לך, הוא חבר בוועדת ההיגוי והוא מביא ללהב"ה של שדרות תמיכה אדירה של משרד החינוך, כשמשרד החינוך עושה היום פרויקטים שקשורים באותם ילדים.

מיכאל איתן: אחד ממועדוני להב"ה בשדרות פועל בתוך בית ספר בשעות אחר הצהריים, הילדים, במקום לנסוע הביתה, יושבים שם, ציידנו במחשבים, אנחנו מתואמים איתם וזה חלק מהפעילות של שדרות.

מיכאל איתן: אנחנו לא נפתור כאן את כל הבעיות, אבל אני חושב שצריכים לתת את הדעת ולעשות איזה שהיא רוויזיה.

מיכאל איתן: אתם אמרתם נכון, לאגם את המשאבים, אבל גם הממשלה שתתחיל לאגם את המשאבים שלה, לפני שהממשלה הולכת ואומרת 'בואו נחפש לאגם משאבים עם תפוח', שהיא תעשה משהו.

מיכאל איתן: מספר הערות קצרות ואני אסיים.

מיכאל איתן: אחת מבעיות תוכן נוסף זה הנושא שאנחנו מדברים עליו הרבה, ממשל זמין, שירות ייעוץ לאזרח.

מיכאל איתן: במקור, אחד התכנים שמרכזי להב"ה היו צריכים לבצע זה לתת שירותים לציבור.

מיכאל איתן: הערה שנייה, בגלל נסיבות היסטוריות מרכזי להב"ה מעסיקים את הצוותים דרך מכרזים של כח אדם טכנולוגי.

מיכאל איתן: מהניסיון האישי שלי, הלכתי לשדרות ואמרתי שאני אראה בעיניים שלי ואני אעבור אחד אחד.

מיכאל איתן: אני יושב שם במועדונים ואני רואה מה קורה.

מיכאל איתן: מה שהמועדונים האלה הופכים זה לא רק לעניין לימוד מחשבים, זה עניין חברתי ולפעמים גם טיפול.

מיכאל איתן: לכן לא תמיד ההגבלה הזאת שהם צריכים לקחת דרך חברות כח אדם שעוסקות במחשוב היא הנכונה.

מיכאל איתן: כי בלהב"ה הם צריכים להחזיק אנשים שיכולים גם לטפל בנפש של הילדים שם, במיוחד בשכונות המצוקה.

מיכאל איתן: באים לשם ילדים בלי נעליים, באים ילדים מבתים הרוסים, באים ילדים שאתה מסתכל עליהם ואתה אומר 'טוב שהם כאן, אני לא יודע מה הם יעשו בחוץ'.

מיכאל איתן: לא תמיד אנשי מחשבים הם התשובה.

מיכאל איתן: אני אסיים בדבר שניסיתי אותו ונכשלתי בו.

מיכאל איתן: היה לי משא ומתן עם גורמים כלכליים.

מיכאל איתן: חשבתי לעשות ניסוי.

מיכאל איתן: אמרתי שיכול להיות שיש כאן אפשרות להפעיל את מועדון להב"ה גם דרך סקטור פרטי שיהיה מוכן להשתלב בצורות שונות, גם אם אנחנו נסבסד תמיד, ולעשות כל מיני פעילויות שיכול להיות שהן תהיינה רווחיות והם לא שללו את זה.

מיכאל איתן: כל מיני פעילויות שיכולות להשתלב מול אוכלוסייה, להקים עסקית, שהם ייקנו מאיתנו את הפעילות.

מיכאל איתן: הרי לי לא מפריע שאם תהיה חנות דיגיטלית ואני אתן להם איזה שהוא מחסן ליד ומישהו יספק סחורה ויבואו אנשים ללהב"ה ועל ידי זה הם יוכלו לרכוש מוצרים יותר בזול, אז אני עושה טובה גם לאנשים שגרים בשכונה, וגם אם הם לא יודעים אינטרנט, מרכז להב"ה מגשר בינם לבין העניין, כשיש שם מישהו.

מיכאל איתן: זה מהפכני אולי, אבל אני הייתי מאוד רוצה שלמרכזי להב"ה תהיה רגל ויכולת קיום עצמאית, בחלקה לפחות, ושלא נהיה תלויים כל הזמן בכבאים כאלה, שיש כבאים או אין כבאים, אלא שהעסק הזה יוכל לפחות עם חצי רגל לעמוד לעצמו, אז אם תהיה תקופה קשה, הוא יעמוד על רגל אחת, אבל הוא לא ייפול לגמרי.

דניאל אילון: אני המנהל הכללי של עמותת 'מחשבה טובה', חבר בוועדה הלאומית בזמנה.

דניאל אילון: ההיסטוריה שלי מתחילה דווקא בלימודי קולנוע בשדרות, ששם היה מרכז מחשבים שהוקם והתחלתי שם, ביחד עם חבר, לעבוד עם בני נוער.

דניאל אילון: לאורך השנים הקמתי את הארגון של 'מחשבה טובה', שכפי שאמרתי קודם, מפעיל היום שמונה מרכזים קבועים ושלושה מרכזי מחשבים ניידים.

דניאל אילון: הפעלנו אותם לאורך כל השנים האלה, גם מה שנקרא השנים הקשות של להב"ה, ללא תקציב ממשלתי בכלל, מעט מאוד תקציב של הרשות המקומית, תרומות ופעילויות, שהשר מיקי איתן הזכיר במלים האחרונות, שמנסות גם לייצר איזה שהיא רגל כלכלית.

דניאל אילון: מאוד מאוד חשוב לי להיות פה עכשיו, אני מרגיש באמת שיש פה הזדמנות היסטורית.

דניאל אילון: הייתי בשתי פגישות עם מר יוסי טובול ואני רוצה גם לפנות אליך, מר טל הרמתי, אני חושב שיש פה, עם סכום הכסף הזה שנכנס עכשיו, אפשרות לייצר שינוי אמיתי במדינת ישראל בתחום של הפער הדיגיטלי, לצערי הרב הוא לא קורה בשיטה שכרגע אתם הולכים בה.

דניאל אילון: אתה אמרת קודם שאנחנו משחקים פה בטווח של משאבים מוגבלים.

דניאל אילון: אני חושב שזה ברור לכולם, המשאבים הם לא אינסופיים.

דניאל אילון: גם אנחנו וגם עמותות אחרות שפועלות בתחום, כמו תפוח, יודעים לעבוד עם המשאבים המוגבלים האלה ויודעים למקסם אותם.

דניאל אילון: אנחנו ארגון קטן שעדיין מפעיל משהו כמו 100 מתנדבים בצורה מאוד מקצועית.

דניאל אילון: אנחנו, כמו תפוח, מפעילים בני ובנות שירות לאומי וזה עובד טוב וזה עובד נכון, וכשאתה מתחשב עלות-תועלת, אי אפשר בכלל להשוות את זה.

דניאל אילון: זאת אומרת, אם עובד אחד שאתה לוקח במרכז להב"ה עולה לך סדר גודל של 100,000-120,000 שקל בשנה ובן שירות עולה לך 20,000-25,000 שקל בשנה, אתה עושה פה שינוי במדינה.

דניאל אילון: תן לנו להיות חלק מהתהליך הזה, אתם תרוויחו מזה, המדינה תרוויח מזה.

מאיר שטרית: מה זה תן לנו?

מאיר שטרית: מי מפריע לך?

דניאל אילון: למשל אחת התשובות שקיבלתי היתה שיש חסם ביורוקרטי, שהשר איתן דיבר עליו קודם, שהעובדים לא יכולים להיות כאלה שלא עברו דרך מכרז.

מאיר שטרית: אצלך?

דניאל אילון: לא אצלי, עובדי להב"ה חייבים להיות אנשי איי.טי, או אנשים שמגויסים דרך חברות האיי.טי.

דניאל אילון: האנשים שעובדים אצלנו הם אנשים שהם אנשי חינוך, אנשי חברה, שהם אנשים שבאמת יודעים לזהות את הבעיות של בני הנוער ולעשות שם את הטיפול, לא יודע בדיוק מי מפריע ומה החסמים, אני לא יודע את כל החסמים, אני מבקש להיות חלק בתהליך הזה.

דניאל אילון: נושא נוסף שבעיניי הוא קרדינלי, הנושא של המרכזים.

דניאל אילון: מצד אחד אני רוצה להגיד שהפער הדיגיטלי כן קיים וכן נמצא באוכלוסיות הכי חלשות.

דניאל אילון: זאת אומרת אם בהתחלה היה מדובר על עשירונים 3, 4, לפני 15 שנים, היום מדובר על עשירונים 1 ו-2 ושם המצוקה היא קשה ושם גם היכולת של המחשב לעשות שינוי היא מדהימה.

דניאל אילון: אם אנחנו ניתן לזה את הצ'אנס, אנחנו נוכל לייצר את השינוי הזה במדינה.

דניאל אילון: המרכזים הקבועים לעומת מרכזים ניידים; עוד אחד מהשינויים שקרו בעשר השנים האחרונות במדינה, עלויות התחבורה השתנו דרמטית.

דניאל אילון: היום להביא קבוצת ילדים מבית ספר למרכז להב"ה זה הון תועפות.

דניאל אילון: לעומת זאת, להביא 20 לפטופים ממרכז להב"ה לבית ספר זה שקל וחצי.

דניאל אילון: אנחנו מפעילים היום שלושה מרכזים כאלה ויכולים להפעיל יותר.

דניאל אילון: למדנו איך לעשות את זה, למדנו גם את הטכנולוגיה, גם את הרשות הסלולרית---

מאיר שטרית: מי יתקצב אתכם?

דניאל אילון: אנחנו מגיעים ל-65% הכרזות מתרומות---

מאיר שטרית: מה התקציב השנתי שלכם?

דניאל אילון: 3.5 מיליון שקלים.

דניאל אילון: 60% תרומות, 40% מכירת שירותים שמתחלקת גם לסקטור העסקי וגם לסקטור של רשויות מקומיות וממשלה.

מאיר שטרית: איזה שירותים אתם מוכרים?

דניאל אילון: אנחנו גם יכולים להשכיר את הפעילויות של הכיתות הניידות, אנחנו גם מוכרים שירותי הדרכה, החל מהדרכת מחשבים הכי בסיסית ועד להדרכות של קורסי סיסקו, עיצוב אתרים וכולי.

דניאל אילון: כל הזמן מחפשים, עכשיו אנחנו מפתחים תחום של סדנאות.

מאיר שטרית: אתה לא אומר מה אתה רוצה, תגיד מה אתה רוצה.

דניאל אילון: אני אגיד חד משמעית, תן לי ותן לתפוח, יש לנו מרכזים קיימים, תפתח את זה למאטצ'.

דניאל אילון: דיברתם על תקציב של מרכז אחד, כמה זה?

דניאל אילון: 900,000?

מאיר שטרית: 900,000 שקל לשנה.

דניאל אילון: תביא לי יעדים מספריים, תן לי 450,000 שקל ואני אעשה לפחות את זה.

דניאל אילון: תן לי את האופציה.

מאיר שטרית: אתה אומר ללהב"ה, 'תנו לי להקים מרכזים'.

דניאל אילון: תכירו במרכזים קיימים שלי כמרכזים שלכם ואז---

מאיר שטרית: ואתה רוצה שיתקצבו אותם.

דניאל אילון: נכון.

דניאל אילון: עשר שנים אנחנו עובדים בלי שום תקציב, הגיע היום תקציב, יש אופציה, גם למנף את הפעילות הקיימת, להרחיב אותה, לתת לה עוצמה הרבה יותר מרכזית, בואו תהיו שותפים, אל תתבודדו, אל תעשו את הכל לבד.

מאיר שטרית: אבל אתה מוכן לפעול לפי התכנית של להב"ה.

דניאל אילון: כן, אבל אני חושב שלהב"ה ייצאו נשכרים אם הם יפעלו בדיאלוג ואם הם ילמדו מה התכניות שלי.

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: מה שאתה אומר בעצם זה 'בוא נשתף פעולה, תתקצבו אותי בחצי ממה שאתם מתקצבים מרכז, אני אקים אותו, אני אעשה פי שתיים יותר מרכזים---

דניאל אילון: אני אומר, בלי לדבר עם גב' איה לאור מקודם, אני בטוח שגם איה חותמת על מה שאני אומר.

דניאל אילון: אם אנחנו עושים את זה, אז עם התקציב שנכנס היום ללהב"ה אתה מגיע לפי שתיים, לפחות.

מיכאל איתן: זה קל להגיד, זה לא כל כך קל לבצע, אבל אולי תהליך הדרגתי של איזה שהוא שיתוף פעולה שאתם תוכלו לבצע או לנסות---

מאיר שטרית: מר טל הרמתי שומע ומקשיב.

מאיר שטרית: אני אומר לך שאולי שווה לעשות ניסוי, שנה אחת לקחת מרכז אחד, להגיד 'אדוני, תפעיל מרכז אחד' ונראה איך זה עובד, יכול להיות שתופתעו לטובה, או תופתעו לרעה.

מאיר שטרית: שווה לדעתי לעשות ניסוי, ההשקעה היא קטנה, 450,000 שקל להפעיל מרכז אחד, שווה לנסות ולראות איך הם עובדים ויכול להיות שתתרשמו לטובה ובשנה הבאה תוכלו לפרוס ותר.

טל הרמתי: היתה פגישה מאוד מעניינת במשרד ראש הממשלה.

טל הרמתי: הגיעו הרבה מאוד גופים שעוסקים באותו דבר, ספרנו 40 גופים כאלה.

מאיר שטרית: טוב מאוד, אז תבחנו אותם.

טל הרמתי: כל אחד מהם אמר, אני לא רוצה הרבה, אני רק רוצה את הסכום הזה והזה ואני כבר אעשה.

מאיר שטרית: אפשר לבחון כל אחד.

טל הרמתי: אנחנו נבחן את הנקודה הזו.

מאיר שטרית: זה לא מישהו שבא מהאוויר.

מאיר שטרית: איך הייתי בוחן?

מאיר שטרית: גוף שמפעיל הלכה למעשה מרכזים קיימים והוא לא עושה את זה לא שנה ולא חצי שנה ולא שנתיים, אלא באופן רציני לאורך שנים, הייתי בוחן אותו.

מאיר שטרית: גוף שהוא תסלח לי חפיפניק, מחפש לחפש כסף, הייתי שולח אותו לכל הרוחות.

מאיר שטרית: לכן אני אומר לך, אולי יש הזדמנות דווקא לבחון אפשרויות אחרות של פעולה, לאו דווקא שישיגו את אותן תוצאות של להב"ה, לעשות ניסוי ולראות ואולי בשנה הבאה ניווכח שבאמת הניסוי הצליח ויהיה לכם פתרון אלטרנטיבי נוסף.

רוברט טיבייב: אתה גוף עסקי?

דניאל אילון: לא, אנחנו עמותה שגם מוכרת לסעיף 46, ניהול תקין, ללא מטרות רווח.

מאיר שטרית: תודה רבה, דניאל.

מאיר שטרית: מר יוסי פרחי, המנהל הכללי של שירות התעסוקה.

יוסי פרחי: קודם כל אני רוצה להגיד לכם שביקרתי בלהב"ה ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

יוסי פרחי: ביום שהייתי שם, אני חזן בבית כנסת, אז חיפשתי למי אני צריך לתת מי שבירך, אז השר איתן, אם אתה בין הזורעים את העניין הזה, מגיע לך מי שבירך ובגדול.

יוסי פרחי: אני חושב שזה אחד הפרויקטים מנקודת מבטנו היותר מוצלחים, אבל אני רוצה להזהיר מראש שאני מציע כרגע דעה סובייקטיבית לחלוטין שמייצגת את האוכלוסייה המבוגרת של עם ישראל ולא את הילדים.

יוסי פרחי: יותר מזה אני רוצה לומר, לפני שאני נוגע בעניין של האוכלוסייה המבוגרת, אני חושב שבעובדה שאנחנו רוצים לחבר את להב"ה עם ילדים, יש חוסר חזון מפחיד.

יוסי פרחי: הנושא של מחשוב ילדים צריך להיות בבתי הספר, היום זה כלי עבודה, היום זה כלי לימוד, להפוך את נושא המחשוב ולמידת המחשב והשימוש במחשב ככלי חינוך משלים זאת טעות איומה.

יוסי פרחי: המחשב צריך להיות בבית ספר, ככלי עבודה.

יוסי פרחי: היום ילדים צריכים ללמוד עם מחשב, משרד החינוך צריך לקחת אחריות מלאה, שלמה וכוללת, שכל תלמיד במדינת ישראל, בין במגזר הערבי, החרדי, אתיופים ולא משנה באיזה פריפריה הוא נמצא ולא צריך להיות פה בכלל דיון על פריפה, צריך לדעת מחשב.

יוסי פרחי: מה שאנחנו היינו אומרים בעבר, ביעור הבערות, כשאמא שלי למדה ב-1949 בקורס ביעור הבערות של בן גוריון, אז היום ביעור הבערות זה הנושא של המחשבים.

יוסי פרחי: כלומר כל המחשבה הזאת ליצור חינוך משלים בנושא מחשב וכהשלמה למשרד החינוך, אני חושב שהיא מחשבה נטולת חזון.

יוסי פרחי: החזון האמיתי הוא שמשרד החינוך מוציא תלמיד בבית ספר יסודי כשהוא כבר יודע להשתמש במחשב ולא צריך לחכות לתיכון.

יוסי פרחי: זה דבר אחד.

מיכאל איתן: המטרה היא לא לימוד מחשב.

מיכאל איתן: האמא שלך היתה בקורס ללמוד קריאה וכתיבה, השאלה מה היא עשתה אחר כך עם הקריאה והכתיבה.

מאיר שטרית: מה זאת אומרת?

מאיר שטרית: גידלה אותו.

מיכאל איתן: לימוד מחשב הוא לא הנושא שלנו.

מיכאל איתן: הנושא שלנו זה מה אנחנו יודעים לעשות עם המחשב.

יוסי פרחי: אני יודע.

יוסי פרחי: אגב, אפרופו אמא שלי, אחרי קורס הבערות, שעד היום אני לא יודע מה היא למדה ומה הצליחה, אבל היא היתה בודקת לנו שיעורים, מסתכלת, 'לא טוב, תכתבו מחדש', והצמיחה חמישה אקדמאים.

יוסי פרחי: מה שאני רוצה לייצג בעניין הזה, איפה באמת נמצא היום הפער הדיגיטלי של מדינת ישראל, שלא מאפשר לאנשים להתפרנס, זה בקרב האוכלוסייה המבוגרת.

יוסי פרחי: לשירות התעסוקה באים בשנה כ-500,000 איש, 500,00 תעודות זהות שונות, למעלה מ-100,000 מתוכם הדבר הזה הוא זר עבורם, ואני לא רוצה לספר לכם ולומר שהכלי הטוב ביותר היום למצוא עבודה הוא דווקא השמה מרחוק.

יוסי פרחי: מי שלא יודע, אני אגלה לכם סוד, לשכת התעסוקה השלישית בגודלה של ארצות הברית ממוקמת בבית דירות בכפר סבא, שם 30 מיליון אמריקאים מקבלים פרנסה דרך כפר סבא, ורק דרך שימוש במחשב והם לא יודעים מי בכלל נותן להם עבודה.

מאיר שטרית: הום סנטר.

יוסי פרחי: גם.

יוסי פרחי: הכלי הזה הוא כלי עתידי, הוא כלי חשוב מאוד.

מאיר שטרית: תעשו אותו דבר בשירות התעסוקה, אתה יכול לפטר את כל העובדים.

יוסי פרחי: הלוואי.

יוסי פרחי: הפער הזה נמצא אצלנו ופה אני רוצה להגיע ללהב"ה.

יוסי פרחי: יש לנו שותפות במספר מרכזים עם להב"ה ותאמינו לי, ימות המשיח.

יוסי פרחי: אתה בא לארגון שלא צריך מכרז, זה עיקר העיקרים מנקודת מבטנו, אתה לא צריך שום דבר, אתה בא, אני מביא את המובטלים אליהם, הם מקבלים אותם, לומדים, אני מוסיף לזה סדנא לחיפוש עבודה ולמעלה מ-70% מהאנשים האלה מוצאים עבודה.

מאיר שטרית: אתם מתקצבים אותם?

יוסי פרחי: אנחנו לא עושים כלום, אני מביא את המובטלים ללהב"ה באוטובוס, נכנסים, לומדים ויוצאים החוצה.

יוסי פרחי: אין לי צורך במכרזים, אין לי צורך בתיאומים, אני אומר לך---

מאיר שטרית: אבל אתם לא עוזרים ללהב"ה?

יוסי פרחי: במה?

יוסי פרחי: הוא עוזר לנו.

מאיר שטרית: אני אגיד לך למה אני שואל.

מאיר שטרית: קראתי היום בעיתון 'הארץ' ביקורת מאוד חריפה על הכשרה מקצועית, שמוציאים 628 מיליון שקל בשנה להכשרה מקצועית, כשרוב העובדים שם לומדים בקורסים שבכלל לא צריך אותם, רובם הגדול לא מוצאים עבודה לאחר מכן, והולכים לאיבוד, ממשיכים גם אחר כך לקבל אבטלה.

מאיר שטרית: נכון שזה אותו משרד, אתם נמצאים באותו משרד, שירות התעסוקה נמצא במשרד התעשייה, המסחר?

יוסי פרחי: כן.

מאיר שטרית: וגם הכשרה מקצועית נמצאת באותו משרד, אז עם כל כך הרבה כסף, יכול להיות שווה לקחת חלק מהכסף הזה, להקים מרכזי להב"ה נוספים באמצעותם או באמצעות גופים פרטיים , אם הם עוזרים כל כך הרבה, ולעשות כמו שאתה אומר.

מאיר שטרית: 620 מיליון שקל, קח 20 מיליון ואתה יכול להכפיל את להב"ה, לעשות פעמיים להב"ה, זה כסף קטן.

מאיר שטרית: ואני מעיד על זה, שה-620 מיליון שקלים של שירות הכשרה מקצועית, רובו, אני אומר בצער, בזבוז כסף מוחלט, ובעצם הרעיון הוא לתת שכר לאנשים שכבר גמרו את תקופת האבטלה ודרך להתחיל לתת להם שכר זה לשלוח אותם להכשרה מקצועית, הם עושים עוד שנה קורס, יש להם שקט, הם מקבלים משכורת ולא חשוב מה הם לומדים.

מאיר שטרית: דוגמה הכי בולטת, שקוממה אותי, הכשירו קורס של 70 רתכים בחיפה.

מאיר שטרית: המספנות היו צריכים 40 רתכים, מאיפה לקחו את הרתכים?

מאיר שטרית: מתאילנד.

מאיר שטרית: הרי זה אבסורד.

מאיר שטרית: צריך שיהיה קשר בין הכשרה מקצועית לבין מקומות העבודה.

מאיר שטרית: אם אתה יודע, כראש הכשרה מקצועית, כראש שירות התעסוקה---

מיכאל איתן: הם הולכים לקורס אבל הם לא רוצים לעבוד במקצוע הזה.

מאיר שטרית: אתה מספר לי?

מאיר שטרית: בגלל זה אני כל כך כועס שביטלו את ויסקונסין.

מאיר שטרית: אני חושב שזו היתה תכנית טובה ומצוינת.

מאיר שטרית: אני אומר לך, הכשרה מקצועית ושירות תעסוקה צריכים להיות משולבים אחד בשני.

מאיר שטרית: אם זה היה תלוי בי, הם היו צריכים להיות בניהול אחד ואז היה קשר בין השניים, כי אתה יודע מה העובדים שחסרים, אם יכולת ליצור את ההקשר ולהגיד 'חסר לי 100 עובדים בבניין, 500 עובדים במסגרות, מי שרוצה לעבוד בבניין, אני דואג לו להכשרה ולעבודה', הוא גומר את זה והוא נכנס לעבוד, זה היה משנה את כל המצב.

יוסי פרחי: אני לא קראתי את הכתבה ב'הארץ', אני עוד מכיר שתי כתבות בארץ שצריך לבדוק אותן.

מאיר שטרית: של היום.

מאיר שטרית: אבל בלי כתבה ב'הארץ', בהכשרה המקצועית יש בזבוז הרבה כסף.

יוסי פרחי: בשביל האמת ההיסטורית אני רק רוצה להגיד לך שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם האגף להכשרה מקצועית, 80%, אין לזה אח ורע בשום מקום בעולם, 80% מבוגרי ההכשרה המקצועית שאנחנו שולחים לקורסים היום נמצאים בעבודה וזה מחקר שנמשך כבר עשר שנים.

יוסי פרחי: עשר שנים רצוף יש מחקר אחרי כל בוגרי ההכשרה המקצועית, הדבר הכי נחקר והמדינה יודעת מה קורה עם הבוגרים של הכשרה מקצועית זה דווקא בוגרי האגף הזה.

יוסי פרחי: אני לא רוצה לנגוע בזה, אני רוצה לומר מה היתרון של להב"ה במשרד האוצר.

יוסי פרחי: אין לשירות התעסוקה שום מודל התקשרות עם שום גוף במדינה, ואנחנו מתקשרים עם הרבה מאוד, כמו להב"ה, אפס ביורוקרטיה.

מאיר שטרית: זה ניתן בחינם.

מיכאל איתן: אם הם היו עכשיו במשרד התקשורת, אם הם היו במשרד החינוך, במשרד הפנים, זה היה אותו דבר, מה ההבדל?

יוסי פרחי: אני אגיד לך.

יוסי פרחי: נער הייתי גם זקנתי, אם זה יהיה במשרד אחר, האוצר יחשבו כל יום למה אתם לא צריכים לקבל כסף.

יוסי פרחי: ברגע שהאחריות מוטלת עליהם...

יוסי פרחי: מכל מקום, אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה, אני רק רוצה לומר שאני, כמקבל שירות, אני מקבל שירות יוצא מן הכלל.

מיכאל איתן: כמה אנשים אתם הכשרתם מהתחלת הפרויקט?

יוסי פרחי: אני לא יודע להגיד את המספר.

מיכאל איתן: בערך, סדר גודל.

יוסי פרחי: לא יודע.

מאיר שטרית: הוא לא היה מהתחלה.

מאיר שטרית: בתקופה שלך רק, כמה היו?

יוסי פרחי: לא באתי עם הנתון, לא אוהב לזרוק סתם מספרים.

יוסי פרחי: אבל אני רוצה להוסיף למה שאמרתי מספר אמירות.

יוסי פרחי: הדבר הראשון שלהב"ה עצמה צריכים יותר להתמסד ושהקורסים שלהם יהיו קורסים שגם יודעים להנפיק תעודה ממשלתית, כלומר קורסים שמוכרים על ידי האגף להכשרה מקצועית וזה מאוד חשוב.

יוסי פרחי: שההשתלמות הזאת לא תהיה השתלמות בעלמא, אלא השתלמות מוגדרת שנותנת מספר מקצוע כזה או אחר.

יוסי פרחי: הדבר השני, עלתה פה שאלה מאוד מאוד חשובה ורצינית, איפה למקם את המעט שיש, לדעתי צריך להיות הרבה אבל איפה למקם את מרכזי להב"ה.

יוסי פרחי: מרכזי להב"ה צריכים להיות פונקציה של השלמת פער דיגיטלי לאוכלוסייה המבוגרת, שם נמצאת היום הבעיה האמיתית של מדינת ישראל.

יוסי פרחי: השר מיכאל איתן עושה נפלאות בנושא של ממשל זמין, אבל אם הוא לא יודע להיכנס לאינטרנט ולא יודע לשאול שאלות באינטרנט, והיום עולם ומלואו חשוף לאיש הזה, ולמעלה מ-100,000 איש אצלנו חסרים את המידע הזה וצריכים את המידע הזה ואני חושב שהמיקום של להב"ה צריך להיות פונקציה של אוכלוסיות חלשות ולא כפונקציה של שום דבר אחר.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת רוברט טיבייב.

רוברט טיבייב: קודם כל יש לי ממש מקום בלב בפרויקט להב"ה, הייתי גם מדריך וגם מנהל מרכז ואני פה בכמה כובעים.

רוברט טיבייב: הייתי במרכז של השר מיכאל איתן בשדרות, זה לא מרכז להב"ה.

רוברט טיבייב: הוא ממש עובד יפה מאוד ובכלל הכניסה שלי לפוליטיקה היתה מהביקור של השר איתן פעם במרכז להב"ה, ביקורת פתע, נפגשנו שם ודיברנו ויכול להיות שזה הרגע שהתחלתי להיכנס לפוליטיקה.

מיכאל איתן: אגב אופקים היתה הרשות היחידה, נדמה לי, שהקימה אחר כך על חשבונה עוד מרכז.

מאיר שטרית: בצדק, בשכל.

רוברט טיבייב: יש פה הרבה שאלות לגבי לאן מרכז להב"ה צריך להיות שייך.

רוברט טיבייב: גם אני חשבתי בזמנו שזה יותר חינוך או רווחה.

רוברט טיבייב: נכון להיום אני משוכנע ובטוח שטוב שזה תחת משרד האוצר.

רוברט טיבייב: היו לי הרבה ביקורות כלפי ההתנהלות של להב"ה, אבל נכון להיום, מעיניים קצת יותר מתבגרות, אני רואה שטוב שזה בחסות של משרד האוצר.

רוברט טיבייב: אפשר להגיד על משרד החינוך המון דברים, אני לוקח כדוגמה את החינוך, מחלקת חינוך באופקים, אני לא מדבר על שיתוף פעולה עם להב"ה, אבל משרד החינוך שופך ים של כסף למערכת החינוך ולא רואים תועלת, ממש לא רואים שום התקדמות.

רוברט טיבייב: להבדיל מלהב"ה, אני ממש רואה את זה והרגשתי על בשרי, כי זה פרויקט שנותן את המענה ומענה טוב לכל ההרכבים של האוכלוסייה, כולל ילדים ומבוגרים.

רוברט טיבייב: בזמנו שיתפתי פעולה עם רשות התעסוקה, עם מוטי, היה ממש שיתוף פעולה מדהים, אני מאוד מקווה שהדבר נמשך עד עכשיו.

רוברט טיבייב: על הדברים הלא טובים בלהב"ה כבר דיברו ואני לא רוצה להתייחס לזה, הדברים הטובים שיש שם זה התכנים והתכנים כל הזמן חדשניים.

רוברט טיבייב: זה דבר חשוב וכנראה משרד האוצר דואג לזה וטוב שכך.

רוברט טיבייב: זה שיש הרחבה של מרכזי להב"ה, אני מאוד מקווה שזה ימשיך.

רוברט טיבייב: הבנתי שכבר קיבלתם את הסמל של הקורסים, שזה מוכר כבר במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

טל הרמתי: זה בתהליך.

רוברט טיבייב: זו מלחמה שהיתה המון שנים.

רוברט טיבייב: זה עכשיו לא סתם קורסים, אלה קורסים מוכרים.

רוברט טיבייב: זה הדבר הכי חשוב.

רוברט טיבייב: לא שמעתי שהתייחסו פה לגלישה חופשית, יכול להיות שפספסתי.

רוברט טיבייב: בעיניי זה דבר מאוד חשוב, חוץ מקורסים, חוץ מהכרת המחשב וקורסים מקצועיים בוורד ואקסל והדברים האלה, מר נחמן כבר התייחס לזה, לתת מענה לאותו ילד שאין מה לעשות, עדיף שהוא יישאר פה ודרך גלישה חופשית נכוון אותו---

מאיר שטרית: יש גלישה חופשית בלהב"ה?

מאיר שטרית: יש.

רוברט טיבייב: פה עולות כל מיני שאלות שבוא ניקח בחשבון שלא כל הילדים יודעים להשתמש באינטרנט במחשב, הם חושבים שהם יודעים.

רוברט טיבייב: הדבר הכי מעניין אותם זה פורומים וצ'טים וכל הדברים האלה.

רוברט טיבייב: להכניס אותם כביכול מצד אחד לאיזה שהיא מלכודת ודרך גלישה חופשית להעביר אותם קורסים מקצועיים.

רוברט טיבייב: וכמובן ממשל זמין.

רוברט טיבייב: זה דבר מאוד חשוב.

רוברט טיבייב: כמובן יש פה מטריה למבוגרים, הם צריכים לדעת להשתמש בזה וכמו שאומרים בהצלחה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: מר רוני דיין, ממשרד החינוך.

רוני דיין: קודם כל אנחנו רואים בחיוב את הגורם החשוב הזה שנקרא להב"ה ואנחנו מאמינים בקיומו ואנחנו מברכים גם את הצוותים שעושים עבודה מאוד יפה ומקצועית.

רוני דיין: אנחנו חשבנו, לאור הצרכים של המשרד והיכולת שלו לפרוס את הפעילות הזאת בכל רחבי הארץ ולנצל את המשאבים של בתי הספר בשעות אחר הצהריים למטרה הזאת, התחלנו במגעים, ביחד עם מר טל הרמתי, כדי לחשוב ביחד איך אנחנו, כמשרד, עושים ביחד שיתוף פעולה כדי לקדם---

מאיר שטרית: ברוב בתי הספר יש מרכזי מחשבים.

מאיר שטרית: מה הבעיה להפעיל בית ספר כמרכז להב"ה אחר הצהריים?

רוני דיין: אלה נושאים שאנחנו בהחלט לקחנו אותם בחשבון וקיימנו בהם דיונים משותפים.

מיכאל איתן: מניסיון שלי זה צריך להיות אחד המורים, אחרת זה לא יילך.

מיכאל איתן: אתה מתגמל מורה, כמה אלפי שקלים, והיא---

מאיר שטרית: שתרכז את זה, 50% משרה.

מיכאל איתן: כמה אנחנו משלמים?

מיכאל איתן: 5,000 שקל למורה והיא גם מרכזת את המחשבים בבית הספר, אז יש לה עניין גדול ואז היא משיגה את ההסכמה של מנהל בית הספר והכל הולך חלק לגמרי.

רוני דיין: לאור הניסיון של שדרות וכדומה, אנחנו בהחלט באנו בדיונים ביחד עם מר טל הרמתי והצוותים שלו כדי לחשוב במשותף על איך לקדם את הנושא הזה.

רוני דיין: בתכנית הלאומית החדשה כן שילבנו את הנושא, אני מקווה שבסופו של דבר שיתוף הפעולה הזה ייצא לאור ו---

מאיר שטרית: אם אני אשיג לכם כסף אתם תפעילו בתי ספר כמרכזי להב"ה?

מאיר שטרית: הוא אומר 5,000 שקל, אני אשיג לכם בית ספר לא ב-5,000 שקל, אלא 10,000 שקל לבית ספר.

רוני דיין: עובדה שאנחנו, ביחד עם השר מיקי איתן, כן משתפים פעולה בשדרות, וכמו בשדרות אנחנו---

מיכאל איתן: מר דיין, אני רוצה שתבין את המודל, למה זה כל כך פשוט כשיש רצון, כשיש אינטרסים.

מיכאל איתן: בית הספר קיים, הילדים קיימים, ההורים מעוניינים שהילדים יישארו עוד כמה שעות, המורה מרוויחה.

מאיר שטרית: ודאי.

מאיר שטרית: לכן אני שואל, אם אני משיג לכם כסף, נגיד שאני מביא לכם מחר מיליון שקל, אתה תפעיל במיליון שקל?

רוני דיין: אנחנו לקחנו על עצמנו את הנושא הזה ואנחנו גם עשינו את זה עוד לפני שנתנו לנו את הכסף הזה במשאבים הפנימיים שלנו.

רוני דיין: הפעילות היא באוכלוסייה מבוגרת, אנחנו מפעילים פרויקט שנקרא 'קשר בין דורי' ב-400 בתי ספר, בלי תקציבים נוספים מעבר, אבל בהחלט תקציב מיוחד שיבוא למטרה הזאת יכול להרחיב בצורה מאוד משמעותית את הפעילות הזאת.

רוני דיין: הוא גם ישביח את הציוד שקיים מצד אחד בבתי הספר ומצד שני, הציוד הזה ינוצל בצורה הרבה יותר משמעותית בשעות של אחר הצהריים.

רון נחמן: מי עוזר לשדרג את המחשבים?

רון נחמן: הרי הבעיה שאחרי כמה שנים הכל יורד ואתה צריך לעשות את הכל.

רון נחמן: מחר 98'?

רון נחמן: זה כבר שלשום 98'.

מאיר שטרית: משרד החינוך אמור לעשות את זה כל הזמן.

רוני דיין: זה חלק מהתכנית.

רוני דיין: אני רק רוצה להשלים.

רוני דיין: אנחנו כן יכולים לקחת את הנושא הזה על עצמנו, אנחנו עושים פעולות כאלה.

רוני דיין: אם מצד אחד ניקח את הרצון והיכולת לעשות פריסה הרבה יותר רחבה בגלל ניצול של בתי ספר בשעות אחר הצהריים ומצד שני נעשה את כל שיתופי הפעולה של איגום המשאבים הנכון, ועל זה ישבנו בזמנו עם דר' אילוז איילון.

רוני דיין: הרי כל הגופים האלה שאנחנו מדברים עליהם, מתנ"סים, תפוח, פר"ח וגופים אחרים שנותנים את המתנדבים שלהם, והם מתנדבים שמופעלים על ידי משרד החינוך, אנחנו כן רואים את כל הגופים האלה בראייה הממלכתית ואנחנו מובילים לאגם את כל הכוחות האלה למשאב אחד גדול ובאמת לקבל, אם אנחנו מדברים על התפרסות ל-30 יישובים, ולהביא את זה להרבה יותר מקומות, גם לאותם מקומות קטנים שבמודלים---

מיכאל איתן: אני לא יודע אם זה עוד קיים, אבל היו באים בתי ספר עם אוטובוסים ל---

מאיר שטרית: זה מרכז, לכיתת להב"ה.

רון נחמן: זה רק המועצות האזוריות.

רון נחמן: היום לא תקבל באף רשות מקומית את הדבר הזה, התחבורה עולה הון תועפות.

רון נחמן: אי אפשר להזיז תלמידים מפה לשם.

מאיר שטרית: מר אביעד טמיר, המשרד לאזרחים ותיקים.

מאיר שטרית: יש משרד כזה?

אביעד טמיר: היינו אצלך לפני חודשיים בדיון פה.

אביעד טמיר: הדיון שלנו הוליד את הדיון הזה.

מאיר שטרית: זה לא רפי איתן.

אביעד טמיר: בעצם היינו פה בדיון לפני חודשיים בנושא אינטרנט והגיל השלישי בוועדה הזאת.

אביעד טמיר: הוצג שם פרויקט להב"ה ואז אדוני היושב ראש, אתה החלטת---

מאיר שטרית: שנקיים דיון על זה.

אביעד טמיר: קודם כל מבחינת נתונים היום באוכלוסייה, אזרחים ותיקים 750,000.

מאיר שטרית: הדיון הזה באמת נולד בעקבות דיון שעשינו בוועדה על השימוש של אזרחים ותיקים באינטרנט וסקרנו פה את הנתונים, כמה משתמשים.

מאיר שטרית: אחד הדברים הכי מזעזעים, שאני אומר לך את זה, הסתבר לי תוך כדי דיון שבכל מה שנקרא בתי אבות וההוסטלים, החברות לא נותנות לאנשים להיכנס ללמד את הזקנים מחשבים שם, למה?

מאיר שטרית: כי יש להם תכניות משלהם, שהם צריכים לשלם בשבילם.

מאיר שטרית: אז נגיד שאדם רוצה לבוא ללמד קשיש אצלו בחדר מחשב, לא נותנים לו להיכנס לתוך המרכז.

מאיר שטרית: זו שערורייה, פשוט שערורייה, אבל זו עובדה.

מאיר שטרית: לא נותנים בכל ההוסטלים.

מאיר שטרית: אפשר להפעיל את כל הקשישים כדי להרחיב להם את הידע, לתת להם אפשרות להיכנס לאינטרנט, בשבילם זה זמן בילוי וכן הלאה, ללמד אותם, לא נותנים להיכנס.

מאיר שטרית: רובם הגדול זה מוסדות ממשלתיים, ההוסטלים של משרד השיכון, של הסוכנות היהודית, והם לא נותנים לזה להיכנס.

מאיר שטרית: זה פשוט סקנדל בעיניי.

מאיר שטרית: שאני לא אצטרך לערוף את הראש למישהו.

מאיר שטרית: אני אומר את זה בצער, הסתבר לי בדיון שלא נותנים לאנשים להיכנס כי למרכזים האלה יש מורים משלהם, או חברות שמפעילות אצלם תכניות ולכן הם לא רוצים תחרות בתוך המרכזים האלה.

מאיר שטרית: זה פשוט סקנדל.

מאיר שטרית: ולא נותנים להם להתחבר לאינטרנט.

מאיר שטרית: אם רוצים להתחבר לאינטרנט, שיתחברו רק דרך הרשת שלהם.

מאיר שטרית: אני לא מבין למה לא נותנים גישה חופשית לאינטרנט לכולם על ידי המדינה, זה היה משנה את כל החיים.

מאיר שטרית: אני מכין הצעת חוק בעניין הזה ואני מקווה שאתה תהיה פעיל בממשלה לעודד אותו.

אביעד טמיר: תוחלת החיים היום היא 79 לגברים, 83 לנשים, וכמות האזרחים הוותיקים תוכפל באוכלוסייה, קרוב ל-1.4 מיליון ב-2030.

אביעד טמיר: מבחינת האזרחים הוותיקים, אין ספק שיש פערים דיגיטליים.

אביעד טמיר: לדוגמה שימוש של אזרחים ותיקים באינטרנט זה רק 24%, לעומת 58% בקרב גילאי 44 עד 64 ו-77% בקרב גילאים עד 44.

אביעד טמיר: מבחינת היתרונות של אזרחים ותיקים זה נגישות למדיה, תקשורת בין אישית, משפחה, הדור הצעיר, אפרופו חיזוק הקשר הבין דורי, עם התכנית שהתחילה במשרד החינוך ואנחנו גם משתפים איתם פעולה.

אביעד טמיר: לאזרחים ותיקים קשה לצאת מהבית, אז הם לאט לאט מתחילים לעשות תשלומי חשבונות, קניות.

אביעד טמיר: עדיין לדור מבוגר יותר קשה, אבל הם כבר שולטים בנושא הזה.

אביעד טמיר: מבחינת חסמים בפערים דיגיטליים, זה נגישות, חסמים טכניים.

אביעד טמיר: בעצם מרכזי להב"ה זה פרויקט שעונה על הדברים האלה ויכול לחולל שינוי.

אביעד טמיר: מבחינת דברים שעלו פה, לגבי הקריטריונים.

אביעד טמיר: בין הקריטריונים אתיופים מוגדרים כאוכלוסייה מועדפת, אני חושב ששווה לעשות את המחשבה ולראות איך מגדירים את האזרחים הוותיקים כאוכלוסייה מועדפת.

אביעד טמיר: אני יכול להגיד שאנחנו בשיתוף פעולה עם משרד האוצר, עם מר רוני בן אבו ועם מר יוסי טובול, היינו גם בפגישה בעבר וכן יש רצון שלהם לראות איך עושים גם עם המרכזים הקיימים תכניות מותאמות לאזרחים ותיקים.

אביעד טמיר: אנחנו מודים על שיתוף הפעולה ואנחנו גם רוצים לראות איך להרחיב את הנושא הזה ואולי להקים עוד מרכזים.

מאיר שטרית: למשרד לאזרחים ותיקים יש תקציב לעניין הזה?

אביעד טמיר: קודם כל בנושא של אינטרנט ומחשבים, אנחנו מפעילים מספר פרויקטים עם צעירים, תנועות נוער, סטודנטים---

מאיר שטרית: השאלה שלי אם יש לכם תקציב לזה.

אביעד טמיר: זו פגישה שכבר קבענו להיפגש עם מר טל הרמתי, סגן החשב, בתחילת ינואר, ולראות איך המשרד מביא את המשאבים שלו, יחד עם היכולות של האוצר ולראות איך מרחיבים את זה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: אחרון הדוברים זה מר קובי אלון מהמרכז לשלטון מקומי.

קובי אלון: אני חושב שזה פרויקט שצריך לברך עליו.

קובי אלון: במסגרת הפעילות שלי בשטח, פעילות עם ראשי הרשויות, נתקלתי ורציתי לחדד את מה שאתה אמרת לגבי העניין של המאטצ'ינג.

קובי אלון: יש לא מעט ראשי רשויות שהם דווקא בפריפריה והתעניינו בזה ובסופו של דבר בגלל בעיות של תקציב לא נכנסו לפרויקט הזה, ולכן אני חושב שצריך לפעול שאם האוצר עושה פעולה כזאת, שהיא פעולה חיובית, ללכת עד הסוף ולממן את הכל עד הסוף, כי דווקא הרשויות מהפריפריה בסופו של דבר מוצאות את עצמן בחוץ.

קובי אלון: ויש מקרים שיודעים עליהם.

מאיר שטרית: מר טובול, אתה רוצה להגיב ולהעיר?

מאיר שטרית: בבקשה.

יוסי טובול: קודם כל, בהתייחס לדברים האחרונים של מר קובי אלון, זה לא נאמר באופן רשמי, אבל העיר היחידה שלא יכולה לעמוד תקציבית היא העיר עפולה ולכן עברנו לעיר הבאה ברשימת המקומות.

מאיר שטרית: עפולה לא יכולה לעמוד תקציבית?

יוסי טובול: כן.

יוסי טובול: טייבה הצליחה, עפולה לא.

יוסי טובול: אני רוצה להתייחס לנושא שיתופי הפעולה.

יוסי טובול: אני העברתי ליושב ראש הוועדה, דרך מר רועי גולדשמיט, רשימה ופירוט של עשרות גופים שפועלים איתנו בשיתוף פעולה מלא ובהזדמנות הזאת אני באמת מזמין כל מי שחושב שהוא יכול לתרום, לסייע, לקחת חלק במשימה הזאת, שאני מתייחס אליה כמשימה אפילו לאומית, מוזמן להירתם לעניין.

יוסי טובול: אנחנו כמובן שבוחנים כל שיתוף פעולה לגופו וכמובן אנחנו נשמח להזמין נוספים.

יוסי טובול: להערות של השר איתן, וחבל שהוא יצא, לגבי כח אדם בלהב"ה.

יוסי טובול: הוא התייחס לכח האדם שהוא צריך להיות משהו שהוא מעבר להדרכת מחשוב.

יוסי טובול: האנשים בלהב"ה נבחרים מתוך היישוב עצמו.

יוסי טובול: אנחנו שמים על כך דגש.

מאיר שטרית: כולם?

יוסי טובול: כולם.

מאיר שטרית: ואם אין אנשים?

יוסי טובול: ואם אין אנשים, אז אנחנו כמובן מחפשים מהסביבה הקרובה, אבל לרוב עובדי להב"ה הם מתוך היישוב עצמו, כך אנחנו בעצם מגבירים את המחויבות של הצוות למקום, לקהילה, החיבור הוא חיבור פנטסטי.

יוסי טובול: הצוות שלנו הוא לא רק מדריך מחשבים, במובן מסוים הם מדריכים חברתיים, מדריכי נוער, מסייעים, אוזן קשבת, מכוונים, הרבה מעבר להדרכה המקצועית בתחום המחשוב.

יוסי טובול: בנושא ממשל זמין, יש לנו סדנאות בנושא הזה, סדנאות מאוד מעמיקות.

יוסי טובול: כחלק מתהליך של קורס הכרת המחשב והאינטרנט לאוכלוסייה מבוגרת הושם דגש על הנושא של ממשל זמין, יש לנו אפילו סימולציה של ביצוע פעולות באתרים השונים של הממשלה, אם זה ביצוע תשלומים, הפקת דוחות וכולי.

יוסי טובול: לכל הדברים האלה אנחנו נותנים מענה ונותנים מענה חזק מאוד.

יוסי טובול: תודה רבה על ההזדמנות שניתנה לנו להציג את להב"ה.

מאיר שטרית: גברתי, בבקשה.

עדי שפרלינג: אני מנהלת את מרכז להב"ה במגדל העמק.

עדי שפרלינג: מהדיון הזה ומה שקורה במרכז שלי ובבית שלי, אני רוצה להציג איזה שהיא אקסיומה שהיא ברורה לכולם אז אולי היא תחדד בעצם את הדיון ולמה יש את להב"ה בעצם.

עדי שפרלינג: אין לי ספק שיש בתי ספר טובים ובתי ספר טובים בדרך כלל ממוקמים באזורים טובים שבהם יש משפחות טובות והורים שיודעים שזה חשוב ללמוד ומספקים את כל הסביבה הזאת לילדים, ואז גם יש מורים טובים באותם אזורים ויוצאים תלמידים טובים שגם לבד הולכים ולומדים את כל מה נושא המחשוב ומצליחים.

עדי שפרלינג: הבעיה שאני נתקלת הרבה במקומות האלה, זה אזורים שמוגדרים כאזורי מצוקה ובאמת בתי הספר הם לא טובים, המורים הם הרבה פחות טובים, ההורים הם הרבה פחות הורים שיש להם את הזמן ואת הידע ואת המודעות לדחוף את הילד ללימודים האלה וזה משהו שגורר את התלמיד למטה.

עדי שפרלינג: בהרבה מקומות ראיתי שכשאנחנו נמצאים באזור, בית ספר ספציפי שאני לא אגיד את שמו, אנחנו מצליחים להרים את זה, כי למורים בעצם אין שום גישה ושום ידע במחשב וזה עצוב.

עדי שפרלינג: במקרה הזה זו באמת היתה הצלה שאנחנו נמצאים שם ומצליחים להרים את התלמידים ולחשוף אותם בפני הדברים האלה ובאותה הזדמנות גם את המורות.

רוני דיין: אני שמח לשמוע את מה שאת אומרת כי אני חושב ששיתוף הפעולה הזה בין משרד החינוך והפרויקט הזה הוא חשוב מאוד.

מאיר שטרית: מר טל הרמתי.

טל הרמתי: עלה קודם איזה שהוא רושם כאילו לכאורה יש תחרות בין להב"ה לבין גופים נוספים או משרד החינוך.

טל הרמתי: לא היא.

מאיר שטרית: לא תחרות, אין שיתוף פעולה.

טל הרמתי: אני חושב שיש שיתוף פעולה, אני חושב ששמחנו לראות את התכנית המאוד שאפתנית שמציג עכשיו משרד החינוך והיינו מאוד שמחים שכל הנושא שאנחנו קוראים האוריינות הדיגיטלית לתלמידי מערכת החינוך היה מקבל מענה עמוק ונכון ואני חושב שזה הכיוון שהולך אליו משרד החינוך ואנחנו רק יכולים לברך על הנושא הזה.

טל הרמתי: הלוואי ולא היינו נדרשים להשקיע את אותם משאבים באותן אוכלוסיות.

טל הרמתי: נאמר פה קודם לגבי שיתופי הפעולה שמתקיימים כבר היום,  מתקיימים עשרות שיתופי פעולה.

טל הרמתי: אנחנו נבחן את הנקודות שנאמרו פה כרגע, גם לגבי תפוח וגם לגבי 'מחשבה טובה' וגם לגבי הגופים הנוספים ואני רואה את זה בחיוב, כולל הניסוי שרצינו בזמנו לקדם, ביחד עם משרד החינוך, להקים להב"ה או דמוי להב"ה בבתי הספר.

טל הרמתי: אנחנו ניקח את זה לתשומת לבנו.

טל הרמתי: תודה רבה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: ראשית אני מודה לכל המשתתפים בדיון.

מאיר שטרית: אני מברך על התכנית הממשלתית להרחיב את תכנית להב"ה ולהכפיל בעצם את מספר המרכזים ואני קורא לממשלה לבדוק מחדש את הנושא של הקריטריונים לפריסת להב"ה בארץ.

מאיר שטרית: אני חושב שהקריטריון המרכזי צריך להיות לא גודל האוכלוסייה, לדעתי צריך להוריד מתוך הקריטריון את גודל האוכלוסייה, זה לחלוטין קריטריון לא חשוב, ולהתמקד במקומות שבהם אין כלום מבחינת אפשרויות דיגיטליות לאוכלוסייה.

מאיר שטרית: לדעתי צריך לתת עדיפות למקומות שאין בהם שום דבר ולבדוק איזה פעילויות נוספות יש באותן ערים לפני שפורסים מרכזים חדשים.

מאיר שטרית: אני מקווה שתיקחו את זה בחשבון, בעתיד לפחות, אם לא בשנת הפעילות הקרובה.

מאיר שטרית: אם זה עדיין לא מאוחר, אז לא מאוחר גם השנה, ואם לא, אז בשנת פעילות לאחריה.

מאיר שטרית: אני קורא לממשלה לחזור לשולחן עגול עם כל הגופים הפועלים בתחום הזה ולקיים על זה ועדת היגוי שאכן תעשה סינכרוניזציה בין הפעילויות של הגופים השונים בתחום הזה של סגירת פער דיגיטלי, גם בתוך הממשלה עצמה וגם מחוץ לממשלה.

מאיר שטרית: אין שום סיבה לא לנצל את הכוונות הטובות שיש לגופים שונים בארץ, לגופים תורמים, פילנתרופיים, ולרתום אותם, אדרבא, לרתום אותם, זה רק ייתן להם חיזוק ולהשקיע יותר כסף.

מאיר שטרית: אני זוכר את ההשפעה היתה אז לוועדה שהקמתי באוצר, כשהייתי שר במשרד האוצר, שהשתתפו בה כל ראשי המערכות הללו, היו באים לישיבות, היו מוכנים לשים יותר כסף.

מאיר שטרית: אני האצתי בהם להכניס יותר מרכזים והם נענו בשמחה כיוון שהיה להם אתגרים משותפים בתוך המערכת ולדעתי אתם יכולים להעצים את הפעולה שלהב"ה עושה על ידי שיתוף פעולה עם הגורמים האחרים.

מאיר שטרית: לכן אני קורא לכם להקים מחדש את ועדת ההיגוי.

מאיר שטרית: אני פונה לממשלה להכיר בנושא של האינטרנט כתשתית לאומית ולהחליט על כך שהממשלה, כמשימה לאומית, צריכה לצמצם את הפערים הדיגיטליים במדינה וליצור אפשרות לכל אזרח לגשת לאינטרנט ולהשתמש באינטרנט בצורה חופשית.

מאיר שטרית: יש הרבה פעולות שצריך לעשות למען המטרה הזאת ואני חושב שכל עוד אנחנו לא עושים אותן, אנחנו במידה רבה תורמים להגדלת הפער החברתי מאלה שממילא אין להם.

מאיר שטרית: להב"ה יכולה לסייע להרבה אנשים ואני בטוח שהיא מסייעת להרבה אנשים שמגיעים ללהב"ה, וביכולות שיש לה היום היא לא יכולה לכסות את כל האוכלוסייה שנמצאת מתחת לקו העוני.

מאיר שטרית: ללא ספק לזה דרושים אמצעים ותשתיות אחרות.

מאיר שטרית: אני באמת קורא לממשלה לפעול בכיוון הזה כי לדעתי ככל שרמת ההשכלה של האוכלוסייה תגדל וככל שהאפשרויות שלהם יתרחבו בכל הגילאים, ילדים, מבוגרים, קשישים, רמת החיים שלהם תשתפר והיכולת שלהם למצוא את עצמם בחברה תשתפר, היכולת שלהם להשיג מקומות עבודה תשתפר, ללמוד - תשתפר, היכולת שלהם למצוא בידור תשתפר, ליצור קשר עם חברים, מכל הבחינות.

מאיר שטרית: לזה נועדה בעצם המערכת של האינטרנט ונדמה לי שככל שניתן פוש יותר גדול, הן על ידי, כאמור, גלישה חופשית ברוב המקומות, במוסדות ציבור ובמקומות אחרים, הן על ידי יצירת אינסנטיב לאנשים להיכנס, ובעיקר כשלממשלה יש אינטרס גבוה בזה, של הפעלת ממשל זמין בצורתו הטובה ביותר.

מאיר שטרית: לנושא אחר שלא שייך ללהב"ה, אבל הוא איכשהו קשור, אני קובע בצער שממשל זמין לא יכול להתחיל לעבוד כל עוד לא מפעילים את הפקת התעודות הביומטריות.

מאיר שטרית: כידוע לך, מר טל הרמתי, שאתה שותף למהלך הזה, הדבר הזה עוד לא קורה מכיוון שעד היום, למרות שהחוק קבע ששר הפנים חייב להגיש תקנות לנטילת הנתונים הביומטריים תוך שלושה חודשים מיום אישור החוק, עברה שנה ועד היום לא הוגשו התקנות לכנסת.

מאיר שטרית: זאת אומרת הממשלה עוברת על החוק, שר הפנים לא ממלא אחר החוק.

מאיר שטרית: אני רוצה שתדע, כתבתי מכתב לראש הממשלה ולשר הפנים שבו אני מתריע על כך שעברה שנה.

מאיר שטרית: זה למרות המלצות שלי, לפני המכתב כבר פניתי לשר הפנים כמה פעמים ולראש הממשלה כמה פעמים, ולשניהם ביחד כמה פעמים.

מאיר שטרית: לצערי אין קול ואין עונה, מאחר ואתה שותף לעניין, יש לך אינטרס, העברנו פה את חוק חתימה אלקטרונית ואנחנו מעוניינים להפעיל את הממשל זמין בצורתו הטובה ביותר, אז אנא תעשו קצת סדר בעסק, תצעק באוצר שהמפעל קיים,הושקע בו הרבה מאוד כסף להפקת התעודות, כבר הוקם המפעל בקיסריה, הכל מוכן לפעולה, והכל תקוע כי מישהו לא מגיש תקנות שאפשר להחיל אותן תוך שעה.

מאיר שטרית: אני באמת לא מבין למה לוקח כל כך הרבה זמן.

מאיר שטרית: אני קורא לכם כי יש לזה השלכה על הפרויקט הזה, כי אם יש לנו ממשל זמין ויש לנו תעודות זהות אלקטרוניות שהאזרח יכול להיכנס ולזהות את עצמו ולעשות כל פעולה מול הממשלה, זה ישנה לחלוטין את קבלת השירות של האזרח מהממשלה ואת היכולת של הממשלה לספק את השירותים הללו.

מאיר שטרית: תודה רבה.