ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 108, 2010-11-30 12:30

דני דנון: ברוכים הבאים.

דני דנון: אנחנו שמחים לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא תדמית ישראל ואזרחיה בעיני העולם.

דני דנון: זה נושא חשוב מאוד שמעסיק את אזרחי ישראל, את העולם היהודי כולו כי ברור לנו שכוחה של המדינה נמדד לא רק במספר המטוסים, גם אם חמקנים וגם אם הם לא חמקנים, מספר הטנקים, אלא גם הנושא של עיצוב והתדמית של מדינת ישראל.

דני דנון: כמי שעוסק בהסברה שנים רבות אין כמעט מפגש או כנס בארצות הברית או באירופה שלא נשאלת השאלה ההסברה.

דני דנון: מדוע התדמית שלנו נמצאת בירידה, בהתדרדרות מתמדת?

דני דנון: הישיבה היום היא ישיבה ראשונה.

דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות אחראית גם על נושא ההסברה, לכן אנחנו נתחיל בסדרה של ישיבות בנושא ובחרנו היום להזמין מלבד הגורמים המקצועיים, נקרא להם לצורך העניין, שעוסקים בנושא, גם מספר כתבים זרים שנמצאים פה בארץ ואני שמח שהגעתם.

דני דנון: חשוב לנו לשמוע גם את העמדה שלכם ולקבל מכם דברים.

דני דנון: אם מישהו לא מדבר עברית אנחנו נעבור לנהל את הישיבה באנגלית.

דני דנון: אתם יותר מוזמנים לדבר באנגלית.

דני דנון: אנחנו נשמח מאוד אם תשתתפו ותביאו את הדברים שלכם.

דני דנון: אני רק רוצה לומר שהתחושה שלי אחרי שקראתי את החומרים לקראת הישיבה ושל רבים שעוסקים בתחום שכולם מבינים את החשיבות של הנושא.

דני דנון: זאת אומרת לא צריך לדבר היום על חשיבות נושא ההסברה ושיפור התדמית.

דני דנון: זה משהו ברור לכולם.

דני דנון: יש הרבה גופים שעוסקים בנושא הזה.

דני דנון: מידת התיאום היא נמוכה ואנחנו צריכים לראות כמדינה, כמו שעשינו בתחומים אחרים, שהקמנו צוותים בין משרדיים, כוחות משימה משותפים, איך אנחנו מצליחים לפעול ביחד כדי לשפר את ההסברה.

דני דנון: אנחנו כרגע לא באים ונוקטים עמדות כאלה ואחרות.

דני דנון: יש חברים רבים בבית הזה שיגיעו בהמשך הישיבה שהם מודאגים מהנושא הזה.

דני דנון: ננהל חלק מהישיבה באנגלית, רובה תהיה בעברית.

דני דנון: ואנחנו מאוד נשמח לשמוע את האבחנות שלכם בקשר למה שמתרחש.

דני דנון: אנחנו מאוד מודאגים בקשר להסברה בישראל.

דני דנון: אני רוצה לבקש ממנכ"ל משרד ההסברה והתפוצות, משרד ממשלתי שאמון על הנושא הזה שייתן לנו סקירה.

דני דנון: אם אתה יכול רונן, אני אבקש ממך לא להתמקד רק במה שהמשרד שלכם עושה אלא בייחוד תתמקד בשיתוף פעולה, אם יש או אין בין משרד החוץ, דובר צה"ל, משרד ראש הממשלה, לשכת העיתונות, הגופים שיושבים פה בחדר, לראות אם יש בכלל שיתוף פעולה ואיך זה מתקדם.

דני דנון: בבקשה רונן פלוט.

רונן פלוט: צהריים טובים לכולם.

רונן פלוט: אני מאוד שמח להיות בין הראשונים הנוכחים בישיבה הראשונה עם חבר הכנסת דני דנון שהוא יושב ראש הוועדה.

רונן פלוט: אני מברך אותו.

רונן פלוט: על דעת כולם אני אומר שועדת העלייה, הקליטה והתפוצות היא אחת מהוועדות החשובות בכנסת.

רונן פלוט: אני מנכ"ל משרד הקליטה לשעבר והיום מנכ"ל משרד התפוצות.

רונן פלוט: שני הדברים האלה מאוד מאוד קרובים.

רונן פלוט: אני יודע מה החשיבות של הוועדה ואני מברך על כך שמצאת לנכון להעלות את הנושאים האלה דווקא בישיבה הראשונה.

רונן פלוט: המשרד שלנו כמו שאתם יודעים הוקם לפני שנתיים.

רונן פלוט: המשרד מחולק לשני חלקים, חלק אחד ממונה על ענייני התפוצות והחלק השני ממונה על ענייני ההסברה.

רונן פלוט: אנחנו מנסים במשך הזמן לטפל בשני הנושאים האלה.

רונן פלוט: כמו שאתם יודעים, זה לא מהיום שיודעים שההסברה של מדינת ישראל לקויה.

רונן פלוט: יכול להיות שאנחנו מנצחים בכל המלחמות אבל במלחמה לא פחות חשובה, במלחמת ההסברה אנחנו כל הזמן מפסידים, והשאלה היא איך אנחנו קודם כל עובדים כולנו יחד בשיתוף פעולה.

רונן פלוט: זה דבר מאוד חשוב.

רונן פלוט: כי סך הכול יש מספר גורמים בממשלה שעוסקים בהסברה, החל מדובר צה"ל, המשך במשרד החוץ, משרד ראש הממשלה, משרד התיירות, וגם אנחנו.

רונן פלוט: תמיד אנחנו מחפשים שיהיה מכנה משותף בין כל הגורמים.

רונן פלוט: אצלנו קיים צוות של שלושה משרדים, משרד ראש הממשלה, משרד החוץ, ומשרד ההסברה.

רונן פלוט: אנחנו נפגשים פעם בחודש לתיאום עמדות, מספרים על הפרויקטים המשותפים שעומדים להתבצע, מדברים על דברים שהיו ואני חושב שהדיון הזה הוא מאוד מאוד חשוב.

רונן פלוט: כל הגורמים המשתתפים בדיונים גם לומדים על דברים חדשים.

רונן פלוט: אז זה דבר אחד שרציתי לציין שהוא מאוד חשוב.

רונן פלוט: אני מסכים איתך על כך שהתדמית של מדינת ישראל במקום להשתפר, אנחנו משנה לשנה, התדמית שלנו בעולם לא נראית ורודה.

רונן פלוט: לא מזמן רק עשינו מחקר, ובסקר שאלנו קודם כל את הישראלים, מה דעתם על תדמיתה של מדינת ישראל בעולם?

רונן פלוט: מעל 91% אמרו שהתדמית של מדינת ישראל היא גרועה, ממש לא טוב.

רונן פלוט: 90% מהאנשים אמרו שהתדמית שלנו, אנחנו מזוהים כל הזמן עם המלחמות ועם בעיות של טרור.

רונן פלוט: 80% אמרו שמדינת ישראל נתפשת כמדינה אגרסיבית.

רונן פלוט: ואם אנחנו הולכים לאורך כל הקו הזה אנחנו שומעים כמעט אותו דבר.

רונן פלוט: וכאן המשרד שלנו החליט יחד עם עוד מספר גורמים להקים מינהלת הסברה אשר תטפל בהסברה של מדינת ישראל באמצעות קהילות יהודיות.

רונן פלוט: אנחנו הגענו למסקנה שלנו אין כסף.

רונן פלוט: אי אפשר לקחת שגרירות אחת מול 25 או 26 שגרירויות בכל העולם ולעשות את אותה עבודה.

רונן פלוט: ברור שלהם יש יותר כוח אדם, להם יש יותר כסף, להם יש יותר מקום בתקשורת.

רונן פלוט: לנו אין.

רונן פלוט: אז החלטנו לפנות למשאב החשוב ביותר שיש למדינת ישראל וזה העם היהודי.

רונן פלוט: אנחנו נפנה לעם היהודי.

רונן פלוט: מתוכו אנחנו רוצים לקחת 5000 או 6000 איש, להביא אותם לסמינרים, להעביר איתם מספר ימים של הכנה, ואנחנו מקווים מאוד שבאמצעותם, עוד פעם אני אומר, אלה לא אנשים מקצועיים אבל האנשים המקצועיים ישבו בארץ ויעבירו במיילים כל יום כמעט מסרים לחוץ לארץ.

רונן פלוט: אנחנו מקווים מאוד שבאמצעותם אנחנו נוכל להגיע לקהלים רחבים מאוד, החל קודם כל מקהילות יהודיות.

רונן פלוט: תתפלאו לשמוע אבל הבעיה שלנו קודם כל מתחילה מהקהילות היהודיות.

רונן פלוט: לא תמיד אצלנו בבית כולנו מסכימים.

רונן פלוט: לא תמיד כולם חושבים שמה שאנחנו עושים זה נכון.

רונן פלוט: הם ניזונים מעיתונים ומעיתונאים זרים שהם לא תמיד אוהדי מדינת ישראל.

רונן פלוט: אנחנו קודם כל רוצים להגיע לקהילות יהודיות כדי להעביר את המסרים שלנו ומשם גם לקהלים רחבים הרבה יותר.

רונן פלוט: עוד משימה שהיא לא פשוטה, יש מספר גורמים כמו תגלית, מכבי עולמי שהצטרפו לפרויקט הזה.

רונן פלוט: אנחנו עדכנו ומעדכנים כל הזמן את משרד החוץ על מנת שהם יהיו בעניינים מכיוון שגם השגרירים בארצות השונות יצטרכו להשתלב.

רונן פלוט: ואני רואה את הפרויקט הזה כפרויקט שהוא סך הכול פרויקט משולב בין מספר משרדים.

רונן פלוט: אני חושב שכל אחד מכם ראה ויש כאלה שלא הבינו מה עושה גמל על מסך הטלוויזיה.

רונן פלוט: יש כאלה שצחקו, יש כאלה שלעגו, יש כאלה שלא הבינו.

רונן פלוט: הכוונה היתה לצאת באיזשהו קמפיין מאוד גדול ולהסביר לישראלים שיוצאים לחוץ לארץ.

רונן פלוט: מדובר בשלושה מיליונים שיוצאים כל שנה לחוץ לארץ, להסביר להם קודם כל, שבזמן שהם נמצאים בחו"ל ויושבים ומדברים עם אנשים באותן המדינות חשוב מאוד לציין גם מספר דברים חיוביים על מדינת ישראל.

רונן פלוט: ביקשנו מהם לא לדבר על מלחמות, לא לדבר על טרור, לא לדבר על כל הדברים האלה שבהם הם לא מומחים.

רונן פלוט: פתחנו אתר שנקרא, מסבירים ישראל.

רונן פלוט: כל מי שטס עם אל על יכול למצוא חוברת הסברה שלנו עם מספר דברים.

רונן פלוט: למשל האם כל אחד מאיתנו יודע שבחקלאות מדינת ישראל היא מספר אחת בעולם.

רונן פלוט: האם כל אחד מאיתנו יודע שברפואה אנחנו מדינה מאוד מתקדמת.

רונן פלוט: אנחנו מדינה מאוד מתקדמת בהיי טק.

רונן פלוט: כל אחד מאיתנו יודע למשל ש – disk on key זה תוצרת מדינת ישראל.

רונן פלוט: אנחנו רוצים להראות את מדינת ישראל באור חיובי, באור ורוד.

רונן פלוט: יש להניח שהרבה מאוד אנשים שאיתם מדברים לא יודעים דבר עלינו.

רונן פלוט: לא פעם אחת כאשר אני מופיע בחוץ לארץ, בקהל קם יהודי ושואל אותי שאלה, תגיד לי, זה נכון שאחרי שעה 9 יש אצלכם עוצר?

רונן פלוט: יש כאלה גם.

רונן פלוט: עדיין חושבים שהגמלים הם כלי התחבורה שלנו וכך אנחנו מעבירים סחורות ממקום אחד לשני.

רונן פלוט: כאן כולנו יחד.

רונן פלוט: פעם אחת דיברתי על אלה שנמצאים בתפוצות.

רונן פלוט: פעם שנייה דיברתי על אלה שיוצאים לחוץ לארץ.

רונן פלוט: כל המסה הזאת, או אפילו אתם יודעים מה, 10% מתוך 3 מיליון זה 300 אלף איש.

רונן פלוט: בפגישה של 10 דקות או רבע שעה יוכלו לשבת ולהסביר, לתת כמה טיפים חיוביים על מדינת ישראל.

רונן פלוט: יש להניח שהדבר הזה יוכל לעזור גם לתדמיתה של מדינת ישראל.

רונן פלוט: יש לנו קרוב ל-35 פרויקטים.

רונן פלוט: אני לא אציג כאן את כל הפרויקטים.

רונן פלוט: אבל כל מי שירצה יוכל לפנות אלינו ואני ברצון רב אעביר לו מידע על הפרויקטים שאנחנו עושים.

דני דנון: תודה רבה רונן.

דני דנון: ראיתי את ירדן ותיקאי פה שהוא מנהל מטה ההסברה הלאומית.

דני דנון: ירדן רציתי לשאול אותך כמה שאלות לפני הסקירה.

דני דנון: ראשית, בהחלטת הממשלה נקבע שיהיה פורום שבועי אצלכם.

דני דנון: האם מגיעים הגורמים השונים אליכם לדיונים האלו או שאתם יושבים לבד?

דני דנון: נקבע גם שיהיה שולחן עגול לשאר הגופים.

דני דנון: התחושה שלי, נגיד עכשיו יש את הפרשה של ההדלפות בויקיליקס.

דני דנון: כל העולם מדבר על זה.

דני דנון: יש בויקליקס הזה מידע שבעיני הוא בעל ערך אדיר מבחינת הסברה.

דני דנון: בסך הכול אנחנו לא שומרים על המידע אצלנו.

דני דנון: ראינו שכל הנושא של מדינות ערב ואיראן, האם נגיד בשבוע האחרון כשפרצה הפרשה של ויקיליקס ישבו הגופים השונים ביחד בחדר אצלך והתדיינו, אוקיי, מה אנחנו עושים?

דני דנון: אלה המסרים, זה הכיוון.

דני דנון: כי אני בתחושה שעדיין כל אחד עובד בממלכה שלו.

ירדן ותיקאי: קודם כל אני חושב שהתחושה הזאת היא מוטעית.

ירדן ותיקאי: מטה ההסברה הלאומי הוא גוף מתאם בעיקרו שמפעיל מספר פורומים, אם זה פורום ההסברה מדיני ביטחוני ששותפים לו כל הגופים בתחום המדיני ביטחוני, אם זה פורום הסברה בתחום האזרחי, וגם יש לנו פורום שאנחנו יחד עם ה- NGO, הגופים החוץ ממשלתיים.

ירדן ותיקאי: סך הכול אנחנו לוקחים הרבה מאוד ממה שאנחנו חושבים שצריך, ממדיניות הממשלה ומתרגמים אותה למדיניות הסברתית, אם זה בסוגיות רלוונטיות כמו המסתננים ודברים כאלה שעומדים על הפרק בימים האלה, ואם זה סוגיות שיש להם אופי של חירום.

ירדן ותיקאי: למשל, לקראת עופרת יצוקה, בערך 4 חודשים לקראת עופרת יצוקה היה מערך מאוד מאוד גדול של עדכונים.

ירדן ותיקאי: או למשל עניין המשט וכדומה.

ירדן ותיקאי: אנחנו כיום יודעים לעבוד ביחד ועובדים ביחד בצורה טובה מאוד.

ירדן ותיקאי: כך שהתפישה שאין תיאום אני חושב שהיא תפישה לא נכונה.

ירדן ותיקאי: פשוט לא נכונה.

דני דנון: היתה הדוגמה של ויקיליקס השבוע.

ירדן ותיקאי: ויקיליקס זו דוגמה שלא רצינו להתעסק בה.

ירדן ותיקאי: דיברנו בינינו.

ירדן ותיקאי: לא קיימנו דיונים כי החלטנו שבינתיים אנחנו לא מגיבים ושאנחנו מסתפקים באמירתו של ראש הממשלה שהתייחס לזה פעמיים.

ירדן ותיקאי: אבל אנחנו מדברים בינינו.

ירדן ותיקאי: וערב פריצת הויקיליקס או כמה ימים לפני זה דיברנו בינינו, משרד החוץ ודובר צה"ל.

דני דנון: איך זה מתבצע?

דני דנון: בשיחת ועידה או בפגישה?

ירדן ותיקאי: תלוי.

ירדן ותיקאי: או בשיחות ועידה או בפגישות.

רוברט טיבייב: הבעיה היא אחרת, כל העולם מגיב ואתם לא מגיבים.

ירדן ותיקאי: יכול להיות אבל עדיין זו החלטה שלנו שאנחנו  לא חושבים שצריך להגיב.

ירדן ותיקאי: יש החלטה כזאת.

ירדן ותיקאי: אתה יכול לערער על ההחלטה.

ירדן ותיקאי: אני אומר שיש מנגנון שגם יודע ליצור החלטה.

ירדן ותיקאי: אתה יכול להגיד, הייתם צריכים להגיב, לא הייתם צריכים להגיב, מאה אחוז, זה נתון לויכוח.

ירדן ותיקאי: מה שאני אומר שהיום גורמי ההסברה באמת יודעים לעבוד ביחד באשר לכל הסוגיות המהותיות המשמעותיות.

ירדן ותיקאי: זה נכון שאנחנו גורמים מקצועיים.

ירדן ותיקאי: יש מעלינו כמובן גורמים פוליטיים.

ירדן ותיקאי: לפעמים בוודאי אתה שומע מסרים שונים וסותרים וודאי שזה המצב הקיומי שלנו.

ירדן ותיקאי: עם זאת כגורמי הסברה אנחנו יודעים לקחת כל נושא שאנחנו חושבים לנכון, להתרכז בו, לבנות את מערך המסרים שלו, לבנות את מערך הדוברים שלו, פעולות באינטרנט וכדומה.

ירדן ותיקאי: חלוקת עבודה.

ירדן ותיקאי: חלוקת עבודה בין הדרג הצבאי לדרג המדיני.

ירדן ותיקאי: האם אנחנו רוצים שעל המסכים יהיו אזרחים או יהיו חיילים.

ירדן ותיקאי: כל מה שהיה בעבר, לצבוע את המסך בירוק כמו שהצבא קרא לזה, לקחת אנשי מילואים, להציף את התקשרות הבינלאומית, זה לא קיים היום.

ירדן ותיקאי: יש דיאלוג מאוד מאוד פתוח ומאוד טוב על כל סוגיה שאנחנו חושבים שהיא סוגיה רלוונטית.

ירדן ותיקאי: או שהיא מגיעה מתוך הגופים עצמם או שאנחנו חושבים או שהממשלה מטילה עלינו.

ירדן ותיקאי: יש סוגיות שהממשלה מטילה עלינו להתכונן.

ירדן ותיקאי: אמרתי, עופרת יצוקה.

ירדן ותיקאי: סוגיות מרכזיות הממשלה מטילה עלינו להתכונן.

ירדן ותיקאי: או שיש סוגיות שאנחנו יודעים שהן סוגיות הסברתיות.

ירדן ותיקאי: אני לוקח את המסתננים כי זה דוגמה מהשבוע.

ירדן ותיקאי: אנחנו יודעים שזו סוגיה שתעורר מחלוקת אז נערכים לה, גם פנים וגם חוץ ועושים ישיבה עם הגורמים הרלוונטיים וקובעים.

ירדן ותיקאי: כמובן גם לסוגיות של חירום.

ירדן ותיקאי: בנוסף אנחנו עוסקים גם בתחום של תרגילים לא מעט.

ירדן ותיקאי: יש הרבה תרגילים במדינה שאנחנו שותפים להם.

ירדן ותיקאי: כמובן תרגיל העורף הגדול ותרגילים אחרים בתוך המערכות שבהם אנחנו מתרגלים את הנושא ההסברתי ממש עם מינהלת של הנושא ההסברתי וכדומה.

ירדן ותיקאי: אנחנו מתרגלים את זה כמו שמתרגלים תרגילים.

ירדן ותיקאי: זה מה שאני רוצה להגיד לגבי התיאום.

ירדן ותיקאי: רק עוד מילה.

ירדן ותיקאי: בסך הכול כמטה הסברה אנחנו גוף קטן.

ירדן ותיקאי: יש לו 5 תקנים.

ירדן ותיקאי: פשוט צריך להבין את הגוף הזה.

ירדן ותיקאי: אנחנו יושבים במשרד ראש הממשלה.

ירדן ותיקאי: בינינו איש הסברה בתחום האינטרנט, איש הסברה בתחום הערבית, אופיר גנדלמן נמצא פה.

ירדן ותיקאי: איש הסברה בתחום האזרחי, פיני יצחקי נמצא פה, ואיש הסברה בתחום המדיני ביטחוני שכרגע אנחנו לא מאוישים.

ירדן ותיקאי: הם עובדים עם כל המערכות השונות.

ירדן ותיקאי: אני באמת אומר, קשה למצוא היום מצבים שבהם יש חוסר תיאום משמעותי, לא איזו אמירה פה, אמירה שם, בין הגורמים השונים המקצועיים.

ירדן ותיקאי: יש כמובן הבדל בינינו לבין הגורמים הפוליטיים.

דני דנון: יש הכרה במקור הסמכות?

דני דנון: זאת אומרת ברגע שהתקבלה החלטה או הוחלט על כיוון יכול לבוא גוף כמו משרד החוץ ולהגיד, לא, אני לא מסכים.

דני דנון: אחרי הדיון שערכתם.

דני דנון: אם נדבר בישראלית האם הם יכולים לומר, אתם לא תגידו לי מה להגיד או מה לדברר.

ירדן ותיקאי: שאלה טובה.

ירדן ותיקאי: נאמר ונכתב בהחלטת הממשלה שייסדה אותנו באופן ברור שאין שום שינוי בכפיפות של הגופים.

ירדן ותיקאי: אגף ההסברה של משרד החוץ כפוף למנכ"ל ולשר.

ירדן ותיקאי: דובר צה"ל כפוף לאלה שמעליו.

ירדן ותיקאי: הפורום שלנו בא ראשית ליצור מנגנון שמושיב את כולם לשולחן אחד, פיזית או טלפונית.

ירדן ותיקאי: שנית, כאשר יש לנו, ואני יכול לספור על יד את המקרים שהיו לנו, חילוקי דעות מהותיים בין הגופים, ולרוב אין לנו.

ירדן ותיקאי: אנחנו לא עוסקים בסוגיות פוליטיות.

ירדן ותיקאי: אם יש מדיניות ממשלתית בסך הכול הממשלה מחויבת.

ירדן ותיקאי: אבל אם היה והיה לנו כמה חילוקי דעות ואני יכול לספור בשנתיים וחצי האחרונות שמאז הגוף הוקם או מאז שאני הגעתי לתפקיד, היו גם דברים שהבאנו אותם להחלטת ראש הממשלה.

ירדן ותיקאי: היה דבר אחד או שניים שאני זוכר שהבאנו אותם להחלטת ראש הממשלה.

דני דנון: תן דוגמה לחילוקי דעות על נושא מסוים.

ירדן ותיקאי: אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו אבל היו חילוקי דעות בנושא מסוים ואנחנו הבאנו את זה לראש הממשלה.

ירדן ותיקאי: היתה עמדה כזאת של מערכת הביטחון, של הצבא בדוגמה מסוימת.

ירדן ותיקאי: ידענו להביא את זה גם להחלטת ראש הממשלה.

ירדן ותיקאי: אני באמת חושב ש-95% או 90% מהדברים, בסך הכול אין חילוקי דעות.

ירדן ותיקאי: עוד פעם, ברגע שיש מדיניות של הממשלה שהיא ברורה, ברגע שיש דברים שהם גם בגדר ההסברה הלאומית, בסך הכול אנחנו יודעים כאנשי מקצועי לתרגם את זה למדיניות הסברתית.

ירדן ותיקאי: עוד פעם, אפשר לחלוק ולהגיד, למה עשיתם ככה?

ירדן ותיקאי: למה עשיתם אחרת?

ירדן ותיקאי: אבל אני אומר יש גורם ויש שיתוף פעולה מלא של כל הגופים ברצון לתאם את המדיניות ההסברתית, לייצר את כל הכלים ההסברתיים, לעשות את חלוקת האחריות הזו.

דני דנון: לגבי האינטרנט והבלוגרים.

דני דנון: זה יושב אצל כל אחד בנפרד?

ירדן ותיקאי: כן.

ירדן ותיקאי: לא נמצא פה איש האינטרנט.

ירדן ותיקאי: אנחנו גם מפעילים מין פורום תיאום אינטרנט לאומי ששותפים בו משרד ההסברה והתפוצות, שי נמצא פה, וחיים שחר ממשרד החוץ שנמצא פה ודובר צה"ל וכולם.

ירדן ותיקאי: עם זאת כל גוף עושה את הפעילות שלו.

ירדן ותיקאי: עוד פעם, אנחנו שקופים בלדעת מה אנחנו עושים.

ירדן ותיקאי: שקופים זה לא אומר על כל פעולה.

ירדן ותיקאי: יש פעילות מאוד נרחבת של משרד החוץ, פעילות נרחבת של דובר צה"ל, פעולת נרחבת של משרד ההסברה.

ירדן ותיקאי: גם אנחנו עושים פעילות עצמאית אבל בסך הכול יש תיאום טוב.

ירדן ותיקאי: ודאי אין פה משהו שנוגד לחלוטין את הגורם השני.

ירדן ותיקאי: עלולים להיות חילוקי דעות למשל בסוגיות כמו, האם צריך להציף באינטרנט הבינלאומי, לא בפנימי, הרבה צבא או לא.

ירדן ותיקאי: אז אנחנו יודעים לדבר על הדברים האלה וגם להגיע.

ירדן ותיקאי: אתם יודעים, מלחמת לבנון השנייה, אחת המסקנות היתה שנוכח חוסר התיאום, מצד אחד יש אינטרס של מדינת ישראל תראה את הטילים נופלים מהצפון ומצד שני הצבא יוזם הבאת כתבים להראות סוללות תותחים שמפגיזות.

ירדן ותיקאי: אני חושב שהיום גם בתחום האינטרנט זה כבר לא יהיה כי אנחנו יודעים לדבר היטב אחד עם השני, להציג את הצרכים זה בפני זה ולהגיע בסוף לאיזשהו איזון שאנחנו חושבים שהוא איזון נכון בסך הכול.

ירדן ותיקאי: עדיין במערכת שלנו, בוודאי במערכת הביטחונית עם המערכת החזקה והגדולה מכל המערכות האחרות, דבר שגם המערכת הביטחונית חושבת שזה דבר שהוא לא נכון אבל זאת המציאות כנראה גם לגבי דברים אחרים, אבל יש פה הירתמות והבנה מאוד עמוקה גם של המערכת הביטחונית וכמובן בראשה דובר צה"ל לצרכים של ההסברה המדינית ואין מצב כיום שיש מלחמה שהמערכת האזרחית, משרד החוץ אומר לא רוצים להראות את זה, והצבא אומר אני רוצה להראות שאני גדול וחזק.

ירדן ותיקאי: יש היום דיאלוג באמת מאוד אינטימי ומאוד פתוח ואני חושב שלפחות עד עכשיו בשנתיים ומשהו כן מגיעים לאיזונים סבירים בין הגופים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: בבקשה, יש שאלה?

רוברט טיבייב: כן.

רוברט טיבייב: חוץ מבעיות של חילוקי דעות יש עוד דברים שאתה נתקל בהם?

ירדן ותיקאי: אני יכול לעשות פה הרצאה שלמה על בעיות ההסברה של ישראל, הרצאה הרבה יותר נרחבת.

ירדן ותיקאי: אני יכול לפרט על מה דעתי.

ירדן ותיקאי: אני לא יודע אם זה לדיון פה היום, אולי זה לדיונים הבאים, ללכת למקרו ולהגיד מה בעיות ההסברה של מנגנוני ההסברה של במדינת ישראל.

ירדן ותיקאי: אבל אני לא יודע אם זה לדיון הזה.

ירדן ותיקאי: יש בעיות גדולות למערכי ההסברה.

ירדן ותיקאי: אני לא מדבר כרגע על בעיות ההסברה.

ירדן ותיקאי: ודאי שיש בעיות.

ירדן ותיקאי: בחלק מהן אנחנו מנסים לטפל.

ירדן ותיקאי: יש הסברה בתחום של ערבים, יש בעיה גדולה בתחום האינטרנט שכולנו עושים באמת עבודה נהדרת אבל לדעתי זה עדיין 10% ממה שצריך בתחום האינטרנט.

דני דנון: אנחנו בודקים את עצמנו על ידי סקרים בחוץ לארץ?

דני דנון: איך אנחנו יודעים שיש בעיה באמת?

ירדן ותיקאי: אני התחלתי להשיב על מנגנוני הסברה, על מערך ההסברה שאני יודע לספר מה לפחות דעתי אבל בטח תיכף משרד החוץ ייתן אולי תמונת מצב  בחוץ כמי שאחראי על הסברת החוץ של ישראל.

רוברט טיבייב: אני אוסיף עוד שאלה אחת.

רוברט טיבייב: שמעתי פה על שיתוף פעולה עם תגלית ומכבי בינלאומי.

רוברט טיבייב: מה למשל עם הסוכנות היהודית ונתיב?

ירדן ותיקאי: מאה אחוז.

ירדן ותיקאי: אז קודם כל באמת הכתובת המרכזית היא משרד ההסברה, ואתה צודק.

ירדן ותיקאי: יש לנו פורום שמטה ההסברה מרכז אותו אחת לחודש או חודש וחצי שאנחנו מביאים את ה-NGO כולל את הסוכנות היהודית.

ירדן ותיקאי: דאגנו לזה שהם יהיו ברשימת המייל שלנו, הם מקבלים את כל החומרים שיוצאים ממשרד החוץ כמי שמשמש גם צינור.

ירדן ותיקאי: אז אנחנו יודעים לעבוד אחד עם השני.

ירדן ותיקאי: עמוס חרמון, מי שמכיר, הוא איש הקשר המרכזי.

ירדן ותיקאי: אבל לדעתי משרד ההסברה יכול להרחיב פה.

ירדן ותיקאי: בסך הכול הם נמצאים איתנו.

ירדן ותיקאי: כל החומרים שיוצאים מאיתנו מגיעים גם לסוכנות היהודית וגם לכל הגורמים.

ירדן ותיקאי: זה לדעתי קטגורי.

ירדן ותיקאי: שנית, הם שותפים איתנו בכל מיני דברים.

ירדן ותיקאי: עסקנו בשבוע שעבר בתחום של הדה לגיטימציה.

ירדן ותיקאי: קיימנו דיונים במשך יום שלם בתחום של הדה לגיטימציה לקראת איזה כנס גדול שהולך להיות.

ירדן ותיקאי: אז הסוכנות היהודית היא גם שותפה, לא רק המשרדים הממשלתיים.

דני דנון: תודה ירדן.

דני דנון: אני רוצה לפנות למשרד החוץ ולשאול אתכם, האם התחושות נכונות לגבי מעמד ישראל?

דני דנון: ואם כן, מה המדדים?

דני דנון: זאת אומרת איך בודקים את זה?

דני דנון: ואחרי זה תתנו את הסקירה שלכם.

דני דנון: תציגו את עצמכם.

דני דנון: תחליטו מי מביניכם רוצה להציג את הדברים, דניאל או יגאל.

יגאל כספי: שמי יגאל כספי.

יגאל כספי: אני סמנכ"ל תקשורת והסברה במשרד.

יגאל כספי: אני קודם כל רוצה להתייחס לדברים שנאמרו.

יגאל כספי: אני לא מקבל את התיזה שמעמד ישראל בתפוצות הוא גרוע או בעייתי.

יגאל כספי: יש בעיות.

יגאל כספי: אחת הדוגמאות שהוזכרו, ישראל התקבלה ל-OECD.

יגאל כספי: יש פה 3 מיליון תיירים שהגיעו השנה לישראל.

יגאל כספי: כלכלת ישראל היא אחת הכלכלות הכי יציבות ואנחנו מקבלים ציונים טובים מכולם.

יגאל כספי: זה לא מדינה שיש לה תדמית לא טובה.

יגאל כספי: זה מדינה שיש לה בעיות.

יגאל כספי: ואנחנו צריכים להתייחס אל זה ולפתור את בעיות ההסברה, והן קיימות.

יגאל כספי: יש המון בעיות.

יגאל כספי: אנחנו עובדים מול 21 מדינות ערביות ו-50 מדינות איסלמיות ועוד מדינות שמפעילות ארגונים ומפריעות לנו ופועלות נגדנו.

יגאל כספי: צריכים לטפל בזה.

יגאל כספי: אבל בין זה ובין להגיד שהמצב חמור יש עוד הבדל.

דני דנון: בסקר שנערך ישראלים חושבים, 90% מהנשאלים ציינו שיש בעיית תדמית חמורה.

דני דנון: יש פער בין מה שהישראלים חושבים  בצורה אבסולוטית כמעט לבין המציאות.

יגאל כספי: כי הישראלים קוראים את מה שהעיתונות הישראלית מראה להם, והם לוקחים הפגנה של 400 פלשתינים באיזו אוניברסיטה.

רוברט טיבייב: מבחינת הסברה יש בעיה עם העיתונות הישראלית?

יגאל כספי: לא. לא.

יגאל כספי: אני לא מאשים את העיתונות.

יגאל כספי: הם מדווחים.

יגאל כספי: אבל הצורה של הדיווח גורמת לכך שמה שהישראלי קורא זה אירועים מסוימים, והם נותנים להם חשיפה אדירה.

יגאל כספי: ואתה אומר בין הפגנה של סטודנטים באוניברסיטת מנצ'סטר לבין כל אנגליה נגדנו יש לפעמים פער.

בן שטג: מיליונים הפגינו בשנה שעברה.

יגאל כספי: רגע תן לי להסביר.

יגאל כספי: ישראלים נוסעים לחוץ לארץ כמו כל התיירים במדינות האחרות.

יגאל כספי: אני לא זוכר שנמנעה כניסתו של ישראלי מאיזושהי ארץ.

נחמן שי: למה?

נחמן שי: לא היית באנגליה בזמן האחרון.

יגאל כספי: תיירים ישראלים?

יגאל כספי: לא שמעתי שתיירות ישראלית נפסקה לאיזו מדינה.

נחמן שי: מה זאת אומרת?

נחמן שי: מנהיגים ישראלים בדרג הצבאי והביטחוני והמדיני לא נוסעים לאנגליה.

יגאל כספי: זה לא קשור להסברה.

יגאל כספי: זה קשור לחקיקה פנימית באנגליה.

נחמן שי: זה קשור בדיוק.

יגאל כספי: זה לא קשור להסברה.

יגאל כספי: זה קשור לחקיקה.

יגאל כספי: ואתה נוסע מטעמנו ברוך השם ברחבי העולם.

דני דנון: כן.

דני דנון: אבל יש לכם נתונים?

דני דנון: סקרים שנעשו?

דני דנון: למשל בארצות הברית, אני יודע, נעשה סקר והיו נתונים טובים לגבי מעמדה של ישראל.

דני דנון: השאלה עושים בדיקה ביחס לשאר העולם לראות איפה אנחנו עומדים?

יגאל כספי: אנחנו ראינו את מה שקורה בעולם והחלטנו שאנחנו עושים תהליך די ארוך של בדיקה, מה מעמד ישראל ומה הסיפור?

יגאל כספי: אנחנו עשינו סקר מדגמי ב-13 מדינות מדגם.

יגאל כספי: זה היה לפני 7 שנים.

יגאל כספי: ראינו שיש תובנות לכאן ולכאן.

יגאל כספי: עוד בסין ובהודו מעריצים אותנו.

דני דנון: שבע שנים זה נצח במושגים של הסברה.

יגאל כספי: אנחנו עשינו את זה  לצורכי מחקר.

יגאל כספי: אנחנו עושים סקרי דעת קהל גם היום.

יגאל כספי: יש מדינות שדעתן עלינו יותר טובה ויש מדינות שדעתן עלינו יותר טובה.

יגאל כספי: אבל אנחנו רצינו לבדוק מה הבעיה.

יגאל כספי: והגענו למסקנה שאחת הסיבות שמצבנו לא כל כך טוב, כי אנחנו התעקשנו במשך שנים להתעסק בהסברת הקונפליקט.

יגאל כספי: בין אם רצו לשמוע על זה ובין אם לא, אנחנו דחפנו את הקונפליקט מהבוקר עד הערב.

יגאל כספי: גילינו שאנשים שלא מכירים את ישראל, פשוט לא מכירים, המכלול של הכול ישראל הוצגה כבונקר אפור מוקף גדר תיל, חיילים עם נשק בחוץ, אין נשים, אין ילדים, אין אוכל, אין מוסיקה, אין שירה.

יגאל כספי: זו היתה התדמית.

יגאל כספי: וזה בגלל שאנחנו דחפנו את הקונפליקט בכל הזדמנות.

יגאל כספי: ולכן אנחנו עכשיו מקדמים ועושים את זה בצורה של דיפלומטיה ציבורית שאומרת בעצם מה?

יגאל כספי: בואו נחזק את הדברים שישראל טובה בהם בלי להתעלם מהסכסוך.

יגאל כספי: הסכסוך קיים, לא נוכל להתעלם ממנו, אבל למה אנחנו צריכים מראש ובכוח לדחוף אותו לאנשים שלא רוצים לשמוע עליו.

יגאל כספי: ולכן אנחנו מקדמים הזמנת משלחות של ישראלים שיתעסקו באופנה ישראלית, למה בכוח ישר להביא אותם לגדר ההפרדה ולהתמקד על זה?

יגאל כספי: אנחנו בשלבי התחלה.

יגאל כספי: אנחנו עושים את זה כמשרד.

יגאל כספי: אנחנו רוצים להפוך את זה לפרויקט לאומי שנקרא פרויקט המיתוג או המיצוב.

יגאל כספי: זה גם כן בשלבי הכנה.

יגאל כספי: אני לא אומר שאין בעיות.

יגאל כספי: יש בעיות של חרם, חרמות בסופרמרקטים ועושים צרות לשגרירים שלנו במקומות מסוימים.

יגאל כספי: אני לא אומר.

יגאל כספי: הקמפוסים שאיבדנו אותם.

יגאל כספי: איגודים מקצועיים, מה אני יכול לעשות שההסתדרות פשטה את הרגל.

יגאל כספי: פעם היה לה מנגנון שפעל מול איגודים ומול קואופרציות.

יגאל כספי: זה כבר לא קיים יותר.

יגאל כספי: המפלגות עצמן.

יגאל כספי: אתם.

יגאל כספי: היו מפלגות שהיו להן מחלקות יחסי של יחסי חוץ, שהיו נוסעים לחוץ לארץ, יוצרים קשרים.

יגאל כספי: היום זה לא קיים.

יגאל כספי: זה לא רק משרד החוץ, או רק ההסברה.

יגאל כספי: יש כמה דברים שישראל די נטשה מכל מיני שיקולים ועכשיו אנחנו משלמים מחיר.

יגאל כספי: אני רואה את הבעיות.

יגאל כספי: אנחנו מנסים לפתור אותם.

יגאל כספי: לכן אנחנו רוצים כמשרד להשקיע כספים, לכוונן, להתכוונן, להשקיע בטכנולוגיות חדשות כדי לפצות על כוח אדם.

יגאל כספי: כי אנחנו לא משרד רווי כוח אדם.

יגאל כספי: אנחנו עושים את זה.

יגאל כספי: להגיד לך שיש לנו הצלחה מוחלטת אני לא בטוח.

יגאל כספי: אבל אנחנו בכיוון הנכון.

דני דנון: תודה יגאל.

דני דנון: לפני שדניאל זוננשיין, מנהל מחלקת הסברה יוסיף, אני רוצה לומר לכתבים אם מישהו מהם רוצה לשאול איזושהי שאלה.

אן קרול אזולאי: ממתי אתם לא מציגים את הקונפליקט כדבר ראשון?

יגאל כספי: זה תהליך שנמשך ב-4 השנים האחרונות.

אן קרול אזולאי: איך פתאום החלטתם לנקוט בשיטה זו?

יגאל כספי: כפי שאמרתי, אנחנו עשינו עבודת מחקר וניסינו להבין איך רואים אותנו, מה הסיבות שרואים אותנו בצורה הזאת, ואז כתוצאה מהמחקר הזה הבנו שאנחנו צריכים לשנות את הכיוון שבה ישראל מציגה את עצמה.

אן קרול אזולאי: יש כבר תוצאות מהשינוי הזה?

יגאל כספי: לפני 3 ימים התפרסם מדד, בטח ראיתם, הבי.בי.סי פרסם מדד על ישראל.

יגאל כספי: עלינו ב-14 נקודות רק בשנה האחרונה.

יגאל כספי: להגיד שזה כתוצאה מהפעולה של משרד החוץ, אני חושב שזו הפעולה של משרד התיירות, מזה שבאים תיירים.

דני דנון: לא ראיתי את זה.

דני דנון: מה זה היה?

נחמן שי: יש מדד של מדינות בעולם שהבי.בי.סי עושה.

יגאל כספי: עלינו ב-14 נקודות.

נחמן שי: לאיזה מקום עלינו?

נחמן שי: היינו במקום של המדינה הכי שנואה יחד עם איראן.

נחמן שי: אני לא צוחק.

יגאל כספי: יש כמה מדדים.

יגאל כספי: אנחנו במקום 36 או משהו כזה.

יגאל כספי: כמה מדדים מתפרסמים.

יגאל כספי: אני לוקח למשל את המדד הזה.

יגאל כספי: אני לא אומר שזה רק אנחנו .

יגאל כספי: זה תכלול של כל מי שעוסק בהסברה וחושב איך להציג את ישראל.

יגאל כספי: ואני אומר שיש התקדמות.

יגאל כספי: להגיד לכם שאנחנו נפתור בזה את הבעיות אני לא בטוח.

יגאל כספי: אותם גורמים שעוינים אותנו ומנסים להציג אותנו כרעים ההסברה לא משכנעת אותם.

יגאל כספי: אני לא אשכנע שום גורם ערבי ושום ארגון אנטי ישראלי ופרו פלשתיני, בהסברה אני לא אשכנע אותו.

יגאל כספי: אני צריך להשקיע מאמץ ברוב הדומם, לפני שהם עוברים לצד הערבי, ואני יכול לדבר איתם בשפה שלהם, להיות רלוונטי כלפיהם, למצוא את הנישות.

יגאל כספי: אם אני מוצא קהל באירופה שמתעניין באיכות הסביבה, אני לא רוצה לדבר איתו על הסכסוך, אני רוצה לדבר איתו על איכות הסביבה.

יגאל כספי: זה דורש תחכום, זה דורש הרבה יותר מיקוד.

יגאל כספי: ואנחנו עושים את זה.

יגאל כספי: אני עכשיו יוצא לפרסום של, למשל חברות שיווק ממוקד שיעזרו לי להתמקד בנישות שאותן אני רוצה לקדם.

יגאל כספי: זה לא דבר שנעשה בן לילה.

יגאל כספי: צריך תחכום.

יגאל כספי: זה דורש הרבה תקציבים.

יגאל כספי: אנחנו נשקיע בזה.

דני דנון: מה התקציב של המחלקה שלכם?

יגאל כספי: משרד החוץ משקיע 30 מיליון שקל בהסברה בשנה.

נחמן שי: מתוך כמה?

יגאל כספי: מתוך תקציב משרד החוץ?

יגאל כספי: תקציב משרד החוץ הוא מיליארד שקל.

יגאל כספי: לא עשיתי את האחוזים.

יגאל כספי: הייתי שמח לקבל עוד כסף.

נחמן שי: 0.3%.

נחמן שי: אבל השאלה שלי לא יפה כי ברור ענפים אחרים וגם דיפלומטים בתוקף תפקידם עוסקים בהסברה.

נחמן שי: התקציב הישיר הוא קטן.

נחמן שי: מותר לך להגיד שהוא קטן ואם יש כוונות להגדיל אותו.

נחמן שי: כדאי שתספר.

נחמן שי: כי אני לא דובר של משרד החוץ  אבל יש להם כוונות להגדיל את התקציב.

יגאל כספי: אני מדבר על תקציב פעולות.

יגאל כספי: זה לא כולל פרויקטים.

יגאל כספי: אני לא מדבר על משכורות.

יגאל כספי: אני מדבר על תקציב פעולות שאני ממש משקיע בהן.

יגאל כספי: והשר השיג לנו עוד כספים.

יגאל כספי: אני לא מניתי את הפרויקטים הייחודים.

יגאל כספי: עוד פעם, שלא יעמדו החברים אצלי בתור בשער לבקש עזרה.

יגאל כספי: אין לי לתת עזרה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: דן אשבל היועץ המדיני של הכנסת, אי משרד החוץ.

דן אשבל: אני רוצה אולי לקלקל את אווירת הנכאים.

דן אשבל: כי באיזשהו מקום נראה לי שאנחנו נהנים מלחיות בהרגשה שהעולם כולו נגדנו.

דן אשבל: מעבר למה שיגאל כספי אמר הרגע זה לא כך.

דן אשבל: מהניסיון היומיומי ומניסיון העבודה שלנו בכל מיני מקומות הנושא שיגאל הרגע דיבר עליו, של חשיפת ישראל האחרת.

דן אשבל: אז תרשו לי לקחת כמה דוגמאות שהן דוגמאות אישיות שלי מהחוויות האישיות שלי.

דן אשבל: אני אתחיל דווקא מהבן שלי.

דן אשבל: הבן שלי הוא איש תכנון אורבאני והוא עבד בחברה שזכתה מטעם הבנק העולמי בתכנון כמה ערים באלבניה.

דן אשבל: עכשיו בכל משרד ממשלתי שאליו הוא נכנס באלבניה שאלו אותו מאיפה אתה.

דן אשבל: אמר מישראל.

דן אשבל: אה, מישראל.

דן אשבל: אנחנו היינו בקורס של מש"ב, אנחנו עשינו אצלכם כך וכך.

דן אשבל: הוא אומר, רק עם השם ישראל נפתחו לי דלתות אחת אחרי השנייה במשרדי הממשלה במדינה.

דן אשבל: נכון זה אלבניה.

דן אשבל: זה לא מרכז העולם אבל זה מעיד על חלק מהעבודה היומיומית שנעשית ושהיא לא נמצאת בכותרות.

דן אשבל: מעבר לכך, אם אני לוקח את ארבע וחצי השנים עד לפני שנה שהייתי שגריר ישראל בוינה, אז אני חושב שהיתה תהודה לעבודה של מדינת ישראל.

דן אשבל: לא היה עד היום שגריר זר באוסטריה שהוכר על ידי איגוד חברות יחסי הציבור של אוסטריה כאיש יחסי הציבור של השנה.

דן אשבל: עבדכם הנאמן זכה בכך וזה לא רק עבודה אישית שלי, אלא זו עבודה של השגרירות.

דן אשבל: השגרירות בוינה רק כדוגמה, יש גם דוגמאות ממדינות אחרות, אני נותן רק את הדוגמה הזאת, במשך חצי שנה הסתובבה בוינה חשמלית ששמה חשמלית ישראל.

דן אשבל: אנשים עלו, ירדו, ראו, קיבלו מידע על ישראל שלא כלל בהכרח את נושא הסכסוך.

דן אשבל: נושא הסכסוך הוא בדמנו, הוא שאלת קיומנו.

דן אשבל: ודאי שאנחנו לא יכולים להשתחרר ממנו ואנחנו לא יכולים לחיות בחו"ל כאילו הוא לא קיים.

דן אשבל: אבל אנחנו יודעים כן וזה נעשה בכל מקום בעולם, אנחנו עושים את אותן פעולות שבהן יש תרומה לדימוי של מדינת ישראל.

דן אשבל: ואני אגיע למקום הזה, לכנסת.

דן אשבל: תראו לי עוד מדינה שאליה יבואו בעוד קצת יותר מחודשיים מאות חברי פרלמנט אירופי במסגרת העמותה של החברים האירופים של ישראל.

דן אשבל: כאן בדרך כלל קוראים לזה אפי בגלל הקיצור.

דן אשבל: ידידי ישראל בפרלמנטים האירופים.

דן אשבל: אנחנו כרגע מדברים על בין מאתיים לארבע מאות חברי פרלמנט שיגיעו הנה לשלושה ימים של הזדהות עם ישראל.

דן אשבל: זה לא מדינה שהיא מוחרמת, שלא קיימת, שאיננה, שהיא בשלילה.

דן אשבל: ואותם חברי פרלמנט הם לאו דווקא, ונאמר כך, רובם לא מאחינו בני ישראל.

דן אשבל: אז אנחנו לא יכולים לזלזל בדברים האלה ואנחנו גם לא יכולים לזלזל בתפקידה של הכנסת.

דן אשבל: כל מי שמסתובב בבניין הזה רואה שמדי יום נכנסות כאן משלחות ויוצאות משלחות.

דן אשבל: אתמול היתה פה ועדת החוץ של הפרלמנט האסטוני.

דן אשבל: הקרואטים מגיעים בשבוע הבא.

דן אשבל: אנחנו נמצאים במסגרות.

דן אשבל: חברי כנסת נמצאים במסגרות.

דן אשבל: אם אנחנו מדברים על דימויה של ישראל, ישנן מסגרות בין פרלמנטריות שחברי הכנסת שלנו כאשר הם נמצאים במועצת אירופה יש להם הזדמנות במכה אחת לנהל שיחות עם 300 חברי פרלמנט שכולם חוזרים אחר כך הביתה.

דן אשבל: יש לנו כלים ויש לנו יכולות.

דן אשבל: בסוף החודש שעבר נפגשה האסיפה הפרלמנטרית של הים התיכון שבה חברות כל המדינות שלחופי הים התיכון.

דן אשבל: וחבר כנסת, סגן יושב ראש הכנסת מגלי ווהבה נבחר כאחד מסגני נשיא של אותה אסיפה פרלמנטרית.

דן אשבל: עכשיו אלה דברים שקורים ביום יום.

דן אשבל: שוב, כמו שאמר יגאל, יש הרבה מאוד דברים שצריכים לתקן.

דן אשבל: אבל אנחנו צריכים לראות מה נעשה, אנחנו צריכים לראות איך נעשה.

דן אשבל: ונכון, כאשר יגאל אומר שיש לו תקציב של 30 מיליון שקל זה התקציב הנפרד לפעולות.

דן אשבל: כל נציגי מדינת ישראל בחו"ל זה 300 איש.

דן אשבל: על 90 נציגויות יש לנו 330 איש.

דן אשבל: מי שקצת מסתובב, איש לא מאמין בבריסל שהנציגות הישראלית בבריסל מונה 10 דיפלומטים, אז אמרתי הרבה.

דן אשבל: זה כולל גם ממשרדים אחרים.

דן אשבל: כי הנציגות של מלטה מונה 50 איש.

דני דנון: תודה דן.

דני דנון: אני חייב לומר לך, גם אני כיושב ראש אגודת ידידות וגם חברי הכנסת הנוספים שפה, כולנו פעילים.

דני דנון: אבל התמונה שאתה מצייר היא טובה מדי.

דני דנון: הנתונים של הבי.בי.סי שעכשיו הגיעו לידי חבר הכנסת שי, אז ב-2010 המדד הוא שהמדינה הכי פחות תמיכה זו איראן עם 15%, פקיסטן 16%, קוריאה הצפונית 17%, אחרי זה אנחנו במקום טוב עם 19%.

נחמן שי: ציר הרשע.

דני דנון: אז עלינו כנראה למקום הרביעי אבל אנחנו מודעים לבעיות שקיימות.

נחמן שי: ממה התקדמנו?

נחמן שי: לא הבנתי.

דני דנון: אני חושב שהיינו במקום השני לפני הסוף ועלינו למקום הרביעי לפני הסוף.

נחמן שי: אז החליפו אותנו עם קוריאה הצפונית.

יגאל כספי: זה קשור במיתוג של ישראל.

דני דנון: קודם כל אם יש כתבים שרוצים לדבר, אני רוצה לשמוע גם אתכם.

דני דנון: בבקשה.

קארי הארטם: קארי הרטם, עיתונאית פרי לנסרית מרשת החדשות הגלובלית.

קארי הארטם: לנו יש בעיה עם זה.

קארי הארטם: אנחנו כן צריכים לדבר על הסכסוך ועלינו לדווח על הסכסוך.

קארי הארטם: ואנחנו צריכים מקורות שנמצאים אי שם, ואנחנו צריכים היזון חוזר מיידי מהממשלה.

קארי הארטם: בנוסף, מדי פעם אני מדברת בפני קבוצות בארצות הברית ועלי להיות מצוידת.

קארי הארטם: אני חושבת שיש התרכזות על הרשתות העיקריות ולא על העיתונאים מהרשתות הקטנות, מרכזי מידע.

קארי הארטם: בנוסף, אני חושבת שאתם כן צריכים להגיב לסוגיות כמו ויקליקיס ודברים אחרים כי אנחנו צריכים לבוא עם סיפורים חדשותיים כל הזמן.

קארי הארטם: אני רק רוצה לדעת מה נעשה כדי להשתמש בנו בצורה יותר יעילה, במיוחד לגבי אותם עיתונאים שהם אכן פרו ישראלים, אלה שכותבים כתבות ומשדרים שידורים.

קארי הארטם: איך אתם מתכננים להעביר לנו יותר מידע על בסיס קבוע כדי שנוכל להפיץ את האינפורמציה?

דני דנון: עיקרי הדברים, יותר מידע.

דני דנון: אני לא חושב קארי שאנחנו צריכים להשתמש בתקשורת לצרכים שלנו.

דני דנון: אני חושב שאנחנו צריכים לספק את האינפורמציה והעיתונאים יעשו באינפורמציה הזו מה שהם מבינים ומה שהם צריכים לעשות.

דני דנון: בין אם אותם עיתונאים תומכים בנו או לא תומכים בנו, המטרה שלנו, של הגופים השונים של הממשלה לתת את האינפורמציה.

דני דנון: השאלה העיקרית אולי, ירדן, לגבי הנגישות למידע.

דני דנון: צריך לא רק לספק מידע לא רק לרשתות החזקות.

דני דנון: היום יש טלפון שהם פונים, הם מקבלים תגובה מיידית.

דני דנון: יש מאות כתבים.

דני דנון: השאלה היא איך אתם ערוכים להתמודד עם כל הכתבים?

דני דנון: אני באופן אישי יודע כחבר כנסת, מתקשרים אלי לפעמים מרדיו סין ורדיו כזה או אחר ואתה אין לך את הזמן והיכולת לתת מענה לכל כך הרבה ערוצים שמתקשרים בנושאים שקורים.

דני דנון: בדרך כלל גם כולם פונים אליך באותו רגע.

ירדן ותיקאי: קודם כל חסר פה בדיון גם הדוברים שלנו.

ירדן ותיקאי: כלומר אלה שעוסקים בזה.

ירדן ותיקאי: לא יגאל ולא אני עוסקים במגע מול התקשורת בדרך כלל.

ירדן ותיקאי: דובר משרד החוץ לא פה, יועץ התקשורת של משרד ראש הממשלה לתקשורת זרה לא פה.

ירדן ותיקאי: הם הרבה יותר ממוקדים בעניין הזה.

ירדן ותיקאי: אנחנו לפחות מבחינתנו עושים מאמץ להביא כמה שיותר מהר את כל האינפורמציה הרלוונטית, ודאי כשהיא נוגעת לסוכנויות שונות של הממשלה לידיעת כלי השיווק שלנו נקרא לזה, שאלה הם הדוברים וכדומה.

ירדן ותיקאי: כך שכאשר מתעוררת סוגיה מסוימת אנחנו, לפחות אני מדבר על המאמץ מהזווית שלנו, של מטה ההסברה, זה כמה שיותר מהר לדאוג לזה שתהיה מקסימום אינפורמציה במהירות ואצל מקסימום גורמים.

ירדן ותיקאי: אז קודם כל זה מאמץ שאנחנו עושים.

ירדן ותיקאי: אחרי זה יש, עוד פעם, הדוברים שמדברים עם הכתבים או העברת מידע דרך אינטרנט או מסרונים.

ירדן ותיקאי: לאחרונה, אנחנו לפחות במשרד ראש הממשלה פתחנו מין שירות שאנחנו מעבירים מסרונים לכתבים גם ישראלים וגם זרים כדי שאפילו נחסוך את הזמן של שליחת המיילים.

ירדן ותיקאי: השתכללנו בדבר הזה.

דני דנון: כל כתב יכול להתקשר ולדבר עם מישהו?

ירדן ותיקאי: אין מרכז אחד כזה.

ירדן ותיקאי: אנחנו גם לא חושבים שיש צורך במרכז כזה.

ירדן ותיקאי: בסך הכול יש גופים שונים.

יגאל כספי: לפני משהו כמו 20 שנה היה מנגנון שנקרא התדרוך היומי.

יגאל כספי: הדוברים היו באים ומתדרכים את התקשורת.

יגאל כספי: אבל כמו שאתם יודעים מדינת ישראל היא מדינה פתוחה, המידע נגיש, העיתונאים יכולים לגשת למי שהם רוצים.

יגאל כספי: התחלנו לעשות תדרוכים שבהם נשארנו לבד.

יגאל כספי: אז בעצם המנגנון הזה התבטל מעצמו והעיתונאים פונים ישירות.

יגאל כספי: מי שפונה מקבל מידע.

יגאל כספי: אין דבר כזה שעיתונאי פונה ולא מקבל תשובה.

ירדן ותיקאי: עכשיו לגבי הסוגיה של כלי תקשורת מרכזיים ולא מרכזיים, כמובן שיש בזה אמת אבל זו לא כל האמת.

ירדן ותיקאי: כמובן שהריכוז שלנו הוא בכלי התקשורת המרכזיים.

ירדן ותיקאי: עם זאת כל השירותים היום במצב של מסרונים, אינטרנט והכול ניתנים לכל אחד כך שאין בעיה.

ירדן ותיקאי: נקודה אחרונה שאני רוצה להגיד, אולי משרד ההסברה רוצה לדבר על זה, לע"מ, לשכת העיתונות הממשלתית זה גוף שהרבה שנים לא מתפקד בצורה המיטבית כמו שהוא צריך מסיבות שונות.

ירדן ותיקאי: כיום יש מנהל חדש בלשכת העיתונות הממשלתית.הוא בעצם חוליה מאוד מרכזית בדיוק בקטע הזה של בין הכתבים לבין לפחות המידע הרשמי של מדינת ישראל.

ירדן ותיקאי: אנחנו מקווים שהמנהל החדש יצליח בעבודתו.

ירדן ותיקאי: כולנו ניתן לו תמיכה.

ירדן ותיקאי: הוא היה תחת משרד ראש הממשלה.

ירדן ותיקאי: הוא עבר להיות תחת משרד ההסברה והתפוצות.

ירדן ותיקאי: זה ממש לא משנה.

ירדן ותיקאי: זו סוכנות שהיא מאוד חשובה שהיא היתה לא מספיק אפקטיבית בשנים האחרונות ואנחנו מקווים באמת שבשנה שנתיים הבאות יהיה שיפור.

דני דנון: אביטל ליבוביץ, ראש תחום תקשורת בינלאומית בדובר צה"ל, את מדברת עם כתבים  אני מניח, באופן אישי גם, מה התחושות שלך כשאת מדברת איתם לגבי הצרכים שלהם, הבעיות שלהם?

דני דנון: מה את רוצה לומר על שיתוף הפעולה בין משרד החוץ לביניכם?

אביטל ליבוביץ: אני לא חושבת שיש בעיה של חוסר מידע.

אביטל ליבוביץ: כי אנחנו למשל נמצאים באינטרנט בצורה מאוד נרחבת יחסית.

אביטל ליבוביץ: יש לנו מידע מבצעי שיוצא גם באמצעות טוויטים, גם באמצעות ביפרים, גם באמצעות מסרונים, גם באמצעות מיילים.

אביטל ליבוביץ: בלחיצת כפתור אפשר לשלוח מידע למאות כתבים זרים.

אביטל ליבוביץ: כמו בכל מערך צבאי בעולם אנשי מודיעין אינם נגישים כל כך.

אביטל ליבוביץ: לכן אנחנו הדוברים, אולי אנחנו יכולים לתת את האינפורמציה הנחוצה לכם הכתבים הזרים בראיונות, כי אנחנו עושים את זה על בסיס יומיומי.

אביטל ליבוביץ: אני רוצה לציין משהו, אנחנו לפני שנתיים העתקנו את משכננו לאותו בניין שבו נמצאים העיתונאים, בניין JCS ברחוב יפו בירושלים.

אביטל ליבוביץ: הדבר הוכיח את עצמו בצורה מאוד משמעותית.

אביטל ליבוביץ: נמצאים שם מעלינו CNN, AP, FOX, SKY כולם.

אביטל ליבוביץ: אנחנו נמצאים איתם שם.

אביטל ליבוביץ: כך שמאוד מאוד קל לבוא ולבקש ראיונות.

אביטל ליבוביץ: הם פשוט יורדים במעלית כמה קומות, מקבלים ראיונות ותגובות רשמיות.

אביטל ליבוביץ: אין מצב שהם לא מקבלים תגובות רשמיות.

אביטל ליבוביץ: הימים האלו שהיו בעבר של אין תגובה כבר לא קיימים יותר.

אביטל ליבוביץ: אלא אם כן יש מדיניות כזאת.

אביטל ליבוביץ: אנחנו בסופו של דבר הולכים לפי מדיניות הממשלה, אין ספק.

אביטל ליבוביץ: עכשיו אחת מהדרכים להצליח זה לנקוט באקטיביות.

אביטל ליבוביץ: אני יכולה להגיד לך שמחר במקרה אני לוקחת 24 כתבים להציג להם את אחת היחידות הטכנולוגיות הנבחרות ביותר של צה"ל.

אביטל ליבוביץ: זה לא קשור לסכסוך, זה לא קשור לשום דבר פוליטי.

אביטל ליבוביץ: זה קשור לטכנולוגיה.

אביטל ליבוביץ: להראות את צה"ל והעוצמה הטכנולוגית שלו.

אביטל ליבוביץ: אחד מהדברים הוא גם יוזמות.

אביטל ליבוביץ: אני לא יכולה להגיד לך שיש טענות גדולות של הכתבים.

אביטל ליבוביץ: אנחנו שם בשבילם.

אביטל ליבוביץ: אנחנו נגישים.

אביטל ליבוביץ: אנחנו עובדים 24 שעות ביממה.

דני דנון: אחרי המשט היתה הפקת לקחים?

ירדן ותיקאי: כן.

דני דנון: בפורום שלכם.

דני דנון: עם איזה תובנות יצאתם משם מבחינת הפקת הלקחים?

ירדן ותיקאי: קודם כל זו סוגיה שנבדקת כרגע על ידי מבקר המדינה אז אני אהיה מצומצם בעניין.

ירדן ותיקאי: קודם כל המשט הוא אירוע שאנחנו התכוננו אליו הרבה מאוד, כל הגורמים הרלוונטיים ברצינות רבה מאוד ואנחנו חושבים גם שזו היתה התכוננות טובה ונכונה ופתוחה לחלוטין בין הגופים ועם עוד הרבה מאוד גופים אחרים.

ירדן ותיקאי: גם דוברות נמל אשדוד, רשות ההגירה, משרד הפנים בכלל, ועוד הרבה גורמים שהם גורמים ממשלתיים או חצי ממשלתיים אבל הם לא גורמים ביטחוניים מדיניים.

ירדן ותיקאי: אני לא אכנס לניתוח האירוע.

ירדן ותיקאי: השורה התחתונה היא שאחרי זה ודאי שהיו הפקות לקחים.

עינת וילף: היית אומר שהייתם מוכנים לאירוע?

ירדן ותיקאי: אני אומר שהיתה הכנה רצינית מאוד ואני חושב שגם היתה הכנה טובה.

ירדן ותיקאי: ויש לנו הרבה לקחים.

ירדן ותיקאי: אבל אני חושב שכן.

ירדן ותיקאי: הבעיה המרכזית באירוע הזה, כולנו התכוננו, כל המערכות התכוננו לאירוע שהוא הפרת סדר.

ירדן ותיקאי: כל תרחיש שהוא צריך להבין בכל הסוגיה הזאת, היה לקראת אירוע שהוא הפרת סדר.

ירדן ותיקאי: בסוף היה אירוע טרור.

ירדן ותיקאי: זה שונה ממה שכל המערכות התכוננו אליו.

ירדן ותיקאי: זו הנקודה המרכזית.

ירדן ותיקאי: אני חושב שכל הגופים התכוננו והתכוננו נכון, לפחות לתרחיש שחשבו שיהיה.

ירדן ותיקאי: כל הגופים גם תפקדו.

ירדן ותיקאי: יש הרבה מאוד לקחים.

ירדן ותיקאי: אנחנו, כל אחד בתחומו למד לקחים.

ירדן ותיקאי: בצבא גם היתה ועדה בנושא הזה, ועדת האלוף איילנד, ממש ועדה חיצונית שבדקה סוגיות כולל את סוגית ההסברה.

ירדן ותיקאי: אנחנו כפורום הסברה ישבנו ביחד לעשות את הפקת הלקחים המשותפת שלנו ואנחנו באמת חושבים שאנחנו יודעים איך להתכונן וגם הפקנו לקחים מהאירוע הקודם.

ירדן ותיקאי: אני לא רוצה לדבר בשם דובר צה"ל אבל סוגית השש שעות, גם צה"ל מודע לזה שיש צורך לקצר את זמן התגובה.

ירדן ותיקאי: אבל צה"ל למשל נערך מראש לכך שיהיה מסוק שיוציא את החומרים מהים.

ירדן ותיקאי: לא היתה היערכות כזאת.

ירדן ותיקאי: אנחנו מראש נערכנו לזה שידענו שצריכים להוציא מסוק.

ירדן ותיקאי: בסוף המסוק פינה הרוגים ופצועים אבל נערכנו לזה שיהיה צורך להוציא חומרים מהים לצורך התקשורת וחיל הים הקצה לזה מסוק, מסוק מיועד לתקשורת.

ירדן ותיקאי: תבינו באיזו רמה של היערכות היינו.

בן שטג: שמי בן שטג.

בן שטג: יש לי אתרים באינטרט הסברה לישראל.

בן שטג: זה מגיע למיליונים בעיקר לארצות הברית, לדרום אמריקה ואירופה.

בן שטג: אני שואל את ירדן ואת יגאל.

בן שטג: מדברים ברמת המקרו.

בן שטג: השאלה היא איך אנחנו מנצלים את רמת המקרו כדי להגיע לרמת המיקרו?

בן שטג: איך אנחנו מנצלים את כלי התקשורת ההמוניים כדי להגיע לאנשים היחידים בחברה?

בן שטג: הקביעה שלך בעיניי היא נכונה.

בן שטג: כי אם אנחנו מתרכזים בסכסוך אז כל פעם שאנשים יעלו ישראל יעלה פלשתין.

בן שטג: אנחנו לא פלשתין אנחנו ישראל.

בן שטג: יש לנו טכנולוגיה מדהימה וענפה ודברים אחרים מדהימים.

בן שטג: כשאני מעלה באתרים שלי את הדברים שקשורים בסכסוך לעומת הדברים שקשורים למדע, לנופים, לים, לאנשים, אלה הדברים שמקבלים תגובות.

בן שטג: הדברים היפים של המדינה.

בן שטג: זה מה שהם רוצים  לשמוע.

בן שטג: כולם שומעים את הלכלוך עלינו.

דני דנון: תודה בן.

דני דנון: אני רוצה לבקש מגל מור שהוא בלוגר ברשת, שזה תחום שאנחנו גם צריכים להתייחס אליו כדי לומר מספר מילים על הפעילות ברשת, ומה אתה מרגיש מבחינתך ליד הבלוגרים?

דני דנון: אנחנו נמצאים שמה?

דני דנון: נמצאים שם באופן שלילי?

דני דנון: לא נמצאים שם?

גל מור: קודם כל אני רוצה להגיד שהייתי עיתונאי הרבה שנים ב-YNET.

גל מור: הייתי עורך ההוצאה הטכנולוגיה שם כך שהספקתי לראות את התמונה משני הקצוות.

גל מור: באופן כללי קיים פער בין דוברות והסברה לבין דבר האנשים לצורך העניין או הדעות האותנטיות של אנשים לגבי המדינה.

גל מור: הפער הזה הוא בעצם מסרס את היכולת של חוכמת ההמונים.

גל מור: יש הרבה אנשים שיש להם דעה.

גל מור: הדעה הזאת לאו דווקא מיושרת עם הדוברות הרשמית או הסיסמאות הרשמיות אבל חשוב לאנשים לתת את הביטוי שלהם.

גל מור: כיום הפער הזה הוא מאוד גדול.

גל מור: כלומר אם עכשיו בזמן אמת יש דיון שמתקיים באתר CNN או באתר NBC או בפורום מסוים אין דרך בעצם להודיע לאנשים ובעצם לספק להם תשתיות טכנולוגיות שיאפשרו להם להשתתף בדיונים האלה בזמן אמת.

גל מור: כלומר מה שאני אומר שיש מאות אלפי אנשים או מיליוני אנשים שיכולים לשמש כוח לצורך העניין של שיפור תדמית ישראל והם לא מאורגנים בצורה נכונה.

גל מור: והדרך לארגן אותם בצורה נכונה היא לבוא באמצעות פלטפורמות טכנולוגיות, באמצעות כלים, אפשרות שהמדינה תיתן להם תשתית כדי לשפר את הקליטה ולהשמיע את קולם.

גל מור: כיום אין כלי שעושה את זה בצורה יעילה.

גל מור: אני יודע שהיו דיבורים על זה במשך הרבה שנים.

גל מור: בסופו של דבר זה לא התבצע.

גל מור: לכן בעיני זה בזבוז.

דני דנון: אתה יכול למקד יותר, מה אתה רוצה בדיוק שהמדינה תעשה?

דני דנון: את זה אני לא הבנתי.

דני דנון: אני לא בתחום הטכנולוגי.

דני דנון: תגיד נקודות ממשק שייעשה אחת, שתיים ושלוש.

גל מור: באופן עקרוני צריך להיות ממשק שמאפשר לאנשים לבטא את דעותיהם ולהעלות נושאים לדיון, להעלות קישורים מעניינים.

גל מור: שהממשלה תספק תשתית לצורך העניין כשאנשים פרטיים לגמרי שיש להם להט לעניין ויש להם דעות בעניין יוכלו להתבטא.

גל מור: לתת להם תשתית.

גל מור: יש אתר חדשות קהילתי בארצות הברית עם זווית כללית טכנולוגיה.

גל מור: אתר כזה למשל שיתמקד בנושא של ישראל וימקד דיונים מעניינים באמצעות שיטות של דירוג והעלאת הדיונים המעניינים על פני ההשמצות והדיונים הפחות מעניינים יהפוך בסופו של דבר מוקד וגם יעזור לאנשים לדעת היכן מתנהלים עכשיו הדיונים המעניינים ברשת והם יפנו לשם.

דני דנון: תודה.

יגאל כספי: אחת הבעיות ברשתות חברתיות זה שממשלה לא אמורה לפעול שם.

יגאל כספי: בארצות הברית יש אתרי אינטרנט של הממשלה שבה החומר עומד לרשות הציבור.

יגאל כספי: גם חומר שאני דוחף לציבור אבל בידיעה שזה אני.

יגאל כספי: ברגע שממשלה תתחיל להיכנס לזה, לא שלא עושים את זה, עושים את זה, כולם עושים את זה אבל לפחות הם לא עושים את זה באופן גלוי.

יגאל כספי: הם עושים את זה באופן חשאי.

יגאל כספי: אם יתגלה שהממשלה עומדת מאחורי הדברים היא פוסלת את כולם.

יגאל כספי: רשת חברתית בנויה על תקשורת בין אנשים.

יגאל כספי: עכשיו אנשים יכולים לעשות את זה ביוזמתם.

יגאל כספי: אני מספק להם את החומר.

יגאל כספי: הם יכולים להיכנס לכל דיון שקיים.

יגאל כספי: אנחנו לא צריכים לעודד אותם יותר.

יגאל כספי: ויש קבוצות.

יגאל כספי: אבל אני מאוד חושש מפעולה ממשלתית רשמית ברשת חברתית כי כך אנחנו שורפים את עצמנו מראש.

יגאל כספי: אני אבדוק את ההצעה הזאת.

יגאל כספי: אנחנו עובדים ואנחנו רוצים לגייס עוד זרים בארגונים יהודים ואחרים.

יגאל כספי: בעצם ארגוני ההסברה שנמצאים פה הם הכלי שלנו כי אצל הצברים, השפה האנגלית היא לא הצד החזק שלהם.

יגאל כספי: בזה אנחנו נעזרים כי אנשי הארגונים יכולים להפעיל לנו במקומותיהם בשפות המקומיות, אם זה באנגלית אם זה בגרמנית אם זה בשפה אחרת.

יגאל כספי: אני לא יכול פה להושיב ישראלי שידבר גרמנית או פולנית, בשפה שבחור ישב מולו ויבין אותו.

יגאל כספי: לכן אני צריך מקומיים.

יגאל כספי: הם עוזרים לנו בצורה לא רגילה, אותם ארגונים.

יגאל כספי: אפשר תמיד לפתח את זה.

יגאל כספי: אני אתן לך דוגמה.

יגאל כספי: בזמן משט המרמרה השתתפנו בשני כנסים של ישראלים שרצו לתרום ובשלב מסוים הם שאלו, איפה החומר?

יגאל כספי: אמרתי, באתר משרד החוץ.

יגאל כספי: הם אמרו לי אבל זה באנגלית.

יגאל כספי: מה אנחנו יכולים לעשות עם זה?

יגאל כספי: יש לנו בעיה.

יגאל כספי: אנחנו עובדים מול העולם, לא בארץ, וצריך לזה דוברי שפות שהן אחיות.

יגאל כספי: אפשר לעשות עוד ואנחנו עושים עוד.

דני דנון: אנחנו נראה עכשיו מצגת קצרה של הפרויקט הישראלי.

דני דנון: ההתרשמות שלי שבקטע התפעולי יש שיפור.

דני דנון: בנושא הנרטיב אנחנו עדיין לא מצליחים להתמודד עם ההסברה של אויבנו, של הילדה עם הדובי שהולכת לבית חולים או מוחמד אדורה שיורים בו.

דני דנון: הם מייצרים את הנרטיב שלהם בצורה הרבה יותר אפקטיבית מבחינת הסיפורים ואנחנו נמצאים בהתגוננות.

יגאל כספי: הפררוגטיבה שלהם זה לשקר.

יגאל כספי: כל עוד אני רשמי, אני המדינה, אני לא יכול לשקר.

יגאל כספי: פעם אחת יתפסו אותי במילה לא נכונה או במילה חצי נכונה אני גמרתי עם האמינות שלי.

יגאל כספי: לכן יש פה בעיה.

יגאל כספי: זה מין מאבק לא שווה.

יגאל כספי: הם יכולים להגיד מה שהם רוצים, להשמיץ, להמציא הרוגים.

יגאל כספי: אני לא יכול לעבוד ככה.

יגאל כספי: אני יכול להשתמש באותם ארגונים ואני אומר להם, אתם יכולים לעשות מה שאני לא יכול.

יגאל כספי: אתם כן יכולים לשקר.

יגאל כספי: בגדול.

יגאל כספי: אני לא רוצה שהם יעשו את זה כי גם הם צריכים להיות אמינים.

יגאל כספי: הם יכולים להפיץ מידע שאני לא יכול לעשות.

יגאל כספי: אני נעזר בהם, הם נעזרים בי.

דני דנון: בואו נראה מצגת קצרה של כמה דקות של הפרויקט הישראלי ומרקוס שיף, מנכ"ל הפרויקט בבקשה.

מרקוס שיף: תודה רבה אדוני יושב הראש על ההזדמנות לדבר בפני הוועדה המשפיעה הזאת.

מרקוס שיף: הפרויקט הישראלי הוא פרויקט עצמאי אסטרטגי תקשורתי פרו ישראלי.

מרקוס שיף: הוא נוסד בשנת 2002 על ידי ג'ניפר לסלו מהמזרחי ובמשך 8 שנים ניהלנו את קבוצות המוקד מלוס אנג'לס לבייג'ינג בעניין מסרים מנצחים איך לתקשר באשר לישראל.

מרקוס שיף: היום אנחנו ארגון של חמישים איש, אנשי תקשורת מקצועיים ואנחנו עובדים ברחבי העולם ואנחנו בקשר עם 70 אלף עיתונאים ב-7 שפות בכללן ערבית.

מרקוס שיף: אני עומד להראות לכם סקר דעת קהל מארצות הברית עד עזה.

מרקוס שיף: באופן לא מפתיע אנחנו יוצאים באור חיובי יותר בארצות הברית מאשר בעזה.

מרקוס שיף: אנחנו פונים בעיקר לארצות הברית וזה כמובן שוק המפתח.

מרקוס שיף: רוב של בוחרים אמריקאים אכן מאמינים שעל אמריקה לתמוך בישראל.

מרקוס שיף: זהו שקף חשוב מאוד.

מרקוס שיף: 56% מהאמריקאים.

מרקוס שיף: הביטו בנתונים של 2002.

מרקוס שיף: אז אחוז התומכים היה רק 24%.

מרקוס שיף: כלומר היתה עלייה גדולה במספר האמריקאים שחושבים שעל הממשל שלהם לתמוך בישראל.

מרקוס שיף: הנתונים לגבי הפלשתינים לא משמעותיים במשך כל הזמן הזה.

מרקוס שיף: ואולם יש לקחים להפיק מנתונים אלה.

מרקוס שיף: אם אנחנו מחלקים את זה בין המפלגות, אנחנו רואים שאנחנו חלשים יותר בין הדמוקרטים, יותר חלשים בין הליברלים, וזה אומר לנו ששם עלינו לעבוד.

מרקוס שיף: עלינו לדבר עם העלית הליברלית.

מרקוס שיף: עלינו לשכנע אותם.

מרקוס שיף: קל יותר לדבר עם האנשים שמסכימים איתך.

מרקוס שיף: עלינו לדבר עם האנשים שלא בהכרח מסכימים איתנו אבל עדיין אפשר לשכנע אותם.

מרקוס שיף: כאשר מסתכלים על המצב בצרפת, בעצם היתה עלייה בתמיכה של ישראל במשך השנה האחרונה.

מרקוס שיף: אתם יכולים לראות שהתמיכה בישראל, הצרפתים אומרים שהממשלה שלהם צריכה לתמוך ישראל, יש עלייה וירידה קלה לפלשתינאים.

מרקוס שיף: אבל אני חושב שהמפתח כאן הוא המנהיגים.

מרקוס שיף: תמיכת המנהיגים גדלה בצרפת.

מרקוס שיף: וזה דבר שאנחנו מכירים גם מבריטניה.

מרקוס שיף: דיברנו על בריטניה, הנה השקף.

מרקוס שיף: במשך תקופה של 5 שנים, מה שאנחנו יכולים להיווכח זה שמסה של 83% של האנגלים הם בתחום שלא אלה שאינם יודעים כאשר עליהם לבחור בין ישראל והפלשתינים באשר לסכסוך.

מרקוס שיף: בעצם מה שהם אומרים במילים אחרות, "מגפה על שני הבתים שלכם" (ציטוט משייקספיר, רומאו ויוליה).

מרקוס שיף: עכשיו בציבור הגרמני, זה למעשה די מדאיג.

מרקוס שיף: היתה לנו תמיכה של הגרמנים על פני הפלשתינאים במשך 4 שנים.

מרקוס שיף: הדבר הזה השתנה משהו במשך החודשים האחרונים.

מרקוס שיף: כך שהעובדה הזאת אומרת לנו שעלינו לדבר בגרמנית לגרמנים בהעברת מסרים שאנחנו יודעים שפועלים את פעולתם וזאת בעזרת קבוצות אקטיביות בברלין כדי להשיב את המצב לקדמותו.

מרקוס שיף: שוב, דבר עם אלה המשוכנעים, הבא בחזרה את הצעירים הגרמנים הליברלים.

מרקוס שיף: זה שקף המראה את המצב בשטחים שבידי הרשות הפלשתינית.

מרקוס שיף: הצהוב מראה, חשים קור כלפי ישראל והצבע האדום, חשים חום כלפי ישראל.

מרקוס שיף: לא הרבה אדום  צריך לומר.

מרקוס שיף: אין חמימות וגם אין הפתעה.

מרקוס שיף: אבל היו אפילו הפתעות כאשר עשינו סקר בין הפלשתינים.

מרקוס שיף: הביטו בצד ימין.

מרקוס שיף: כאשר שאלנו את מי צריך להאשים בקשר למצב בעזה, שאלנו עזתים, הרבה אנשים אמרו צריך להאשים את שני הצדדים וחלק מהאנשים אמרו שצריך להאשים את המנהיגים הישראלים.

מרקוס שיף: וזו היתה תגובה שנשמעה באופן וולונטארי.

מרקוס שיף: הסקר הזה נערך לפני חודש.

מרקוס שיף: כך שבעזרת הסקרים אתה יכול לגלות דברים שאולי לא ידעת בהכרח.

מרקוס שיף: ואני חושב שזה מפתח מסוים.

מרקוס שיף: אתה יכול לחשוב שאתה  יודע מה האנשים חושבים אבל אתם באמת יודע דברים לאשורם  כאשר אתה שואל, כאשר אתה עורך את הסקר.

מרקוס שיף: ואתה יודע איזה מסרים אכן עובדים כאשר אתה מפעיל את קבוצות המוקד וכך אתה מגלה.

מרקוס שיף: ולמה התקשורת חשובה?

מרקוס שיף: בגלל זה.

מרקוס שיף: בגלל זה התקשורת חשובה.

מרקוס שיף: אנשים עדיין מקבלים את המידע שלהם מהמדיה.

מרקוס שיף: זה לא דרך האוניברסיטאות והקולג'ים, זה לא דרך אירועים ומכתבים, זה עובר דרך חדשות הטלוויזיה והעיתונות הכתובה.

מרקוס שיף: ואתם יכולים לראות את האינטרנט שם, הרוב הגדול באינטרנט הם אתרים של אתרי חדשות קונבנציונאלים, CNN, NEW YORK TIMES.

מרקוס שיף: שוב, לדבר אל דרך המדיה אל העילית הליברלית והעברת מסרים אליהם.

מרקוס שיף: ומדובר על כך שעובדים עם העיתונאים כאן ועם העיתונאים בכל רחבי העולם.

מרקוס שיף: יש צורך להעביר להם אינפורמציה במהירות לפני שהם כותבים את הסיפור או לפני שהם משדרים כי אין שום תועלת בהתלוננות בדיעבד.

מרקוס שיף: צריך להפיץ את הסיפור הנכון מיד בהתחלה.

מרקוס שיף: אני אסיים בכך שאני אומר מה שכולנו יודעים בוודאות זה שיש  מלחמה על התקשורת באותה מידה שלעיתים לרוע המזל עלינו להילחם מלחמה ממשית בשטח.

מרקוס שיף: האיראנים יודעים זאת, הסעודים יודעים זאת, אזרחי קטאר יודעים זאת, אלה האחרונים משקיעים מאות מיליונים של דולרים במערך התקשורתי שלהם.

מרקוס שיף: על ממשלת ישראל לתמוך באנשים המצוינים שנלחמים את מלחמת התקשורת.

מרקוס שיף: האנשים האלה עוסקים במלאכה יום ולילה.

מרקוס שיף: צריך לתמוך בהם במשאבים נוספים אם אנחנו רוצים לנצח במלחמה הזאת.

מרקוס שיף: תודה רבה.

דני דנון: תודה רבה.

יגאל כספי: אפשר להצביע ולאשר את זה וזהו.

דני דנון: את החלק האחרון במיוחד.

דני דנון: בהחלט שיתוף הפעולה עם ה-NGO הגופים החוץ פרלמנטרים זה דבר הכרחי.

דני דנון: אני חושב שיש הרבה מאוד אנשים בחוץ, גם יהודים, גם נוצרים, שרוצים לפעול וצריך לראות איך מובילים אותם לתנועה.

דני דנון: חבר הכנסת נחמן שי בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אני שמח קודם כל על היוזמה לקיים את הדיון הזה.

נחמן שי: האמת היא שגם בוועדות אחרות של הכנסת אנחנו מגיעים לעניין למשל בועדת משנה לענייני חוץ והסברה שעמיתתי ד"ר עינת וילף חברה בה.

נחמן שי: שם דיברנו.

נחמן שי: חלק מהדברים הם די חוזרים על עצמם.

נחמן שי: אני מעל לכל ספק משוכנע שלישראל יש אתגר גדול שמשתנה והולך.

נחמן שי: הוא לא אותו אתגר שהיה ולא אותו אתגר שיהיה בין היתר בגלל השינויים הטכנולוגיים שאחד מהמפגנים המרהיבים שלהם ראינו בימים האחרונים.

נחמן שי: אבל גם בגלל התפתחויות פוליטיות שמתרחשות ומחייבות אותנו לשנות.

נחמן שי: זאת אומרת שמה שעשו פעם לפני 5 או 10 או 15 שנה הוא כמובן לא תופס היום וכן הלאה.

נחמן שי: לכן זו מערכת שצריכה להיות גמישה ולהתאים את עצמה בלי הרף לשינויים.

נחמן שי: אני לא מבין עדיין איך משתלבים משרד החוץ ומשרד ההסברה והתפוצות ומה הממשק ביניהם או מה אי הממשק ביניהם.

נחמן שי: מפני שאני רואה דברים שהם נוגעים אחד בשני.

נחמן שי: למשל אני קורא שמשרד ההסברה והתפוצות יזם פורום תיאום עם בכירי משרד החוץ ומטה ההסברה הלאומי.

נחמן שי: לעומת זאת, לפי מיטב ידיעתי וגם שמעתי את דבריו של ראש מטה ההסברה יש פורום כזה של משרד ראש הממשלה.

נחמן שי: אז מה יש שני פורומים?

נחמן שי: פעם יושבים פה ופעם יושבים שם או שזה אותו פורום?

נחמן שי: וזאת נקודה מרכזית.

נחמן שי: זה לא רק עניין ארגוני.

נחמן שי: כשיש פורום אז מן הסתם מדברים על תכנים ולא רק על איך עושים אלא בעיקר מה עושים.

נחמן שי: אז זה רק מראה שהמשרד הזה טרם מצא את מקומו במערכת הכללית.

נחמן שי: וגם נושאים אחרים שאני קורא מתוך סדר היום שלהם כמו מאבק בדה לגיטימציה וכדומה, יש להם מרכז חירום, או חדר הסברה בחו"ל.

נחמן שי: ולמיטב ידיעתי זה מה שעושה משרד החוץ בעת חירום.

נחמן שי: גם שם יש חדר מצב.

נחמן שי: אז על איזה חדר מצב אנחנו מדברים?

נחמן שי: לא התגברנו דני לפי דעתי על הבעיה היסודית וזה שיש הרבה שחקנים בתחום הזה ובסופו של דבר הם לא פועלים בהרמוניה.

נחמן שי: לא מפני שהאנשים הם לא טובים.

נחמן שי: האנשים הם טובים, הם מקצועיים, הם מבינים את האתגר שבפניהם והם יודעים לעשות אותו, אלא מפני שהמערכת הפוליטית והבירוקרטית של מדינת ישראל מסרבת לתת להם את הכלים כדי שיעבדו במשותף.

נחמן שי: כל אחד גוזר את גזרת האחריות שלו או את אי האחריות שלו, מנהל אותה כמו שהוא רוצה לנהל אותה, ובסופו של דבר חסר לנו את אותו דיאלוג משותף.

נחמן שי: ולכן אנחנו מוצאים את עצמנו לא רק בנקודות משבר כמו המשט אלא גם לאורך תקופה ארוכה במצבים שאנחנו מדברים בשתיים ושלוש שפות.

נחמן שי: עוד פעם לא בגלל האנשים המעורבים שאני מכיר אותם ואני יודע ואני מעריך את היכולות שלהם אלא מפני שהמערכת הסובבת אותם מסרבת לעכל את העובדה שיש פה גורם חדש משמעותי ורוצה כל הזמן להכניס אותו לתוך הכלים הקיימים שלא מתאימים לזירה הזאת ולצרכים האלה.

נחמן שי: ולכן כאשר מגיע עניין מרכזי כל כך כמו הדה לגיטימציה אז יש כל כך הרבה אנשים מלאי רצון טוב כולל הארגונים כמו הפרויקט הישראלי ואחרים שרוצים לעשות והם גם כן לא מוצאים את עצמם בתוך המערכת.

נחמן שי: עם מי אנחנו מדברים?

נחמן שי: מה הכתובת שלנו?

נחמן שי: מאיפה זה יוצא?

נחמן שי: עכשיו אני חוזר ואומר אם לא נדבר, אני עכשיו מרשה לעצמי לדבר בשם מדינת ישראל, בקול אחד, בכיוון אחד, אלא נמשיך למשוך את העגלה הזו בכל הכיוונים היא לא תזוז לשום מקום.

נחמן שי: תודה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חברת הכנסת עינת וילף בבקשה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: אני גם בהחלט רוצה לברך על כך שהוועדה לוקחת על עצמה את כל הנושא הזה כחלק מהדיון.

עינת וילף: אני רוצה להעיר כמה הערות גם ברמה התפיסתית, גם כמה הערות או שאלות בדברים יותר ספציפיים.

עינת וילף: אנחנו צריכים להפריד בין הנושא של המלחמה שמתנהלת נגד ישראל שיש באמת רעיון לנסות לקעקע את הרעיון הציוני בכלל.

עינת וילף: זה מגמתי, זה מובנה, יש תפיסת עולם מאחורי זה שאומרת שאם אפשר לקעקע את הרעיון אפשר אולי בעקבות זה לקעקע את המדינה.

עינת וילף: כאן זו מלחמה של ממש.

עינת וילף: להילחם נגד זה נדרשת תפיסה מאוד מסוימת.

עינת וילף: היא מאוד שונה מתפיסה של תדמית.

עינת וילף: האם ישראל היא מדינה נחמדה?

עינת וילף: האם רוצים לבוא לתייר בה?

עינת וילף: האם מודעים לטכנולוגיה שלה?

עינת וילף: אלה דברים שונים.

עינת וילף: אין ספק שיש ביניהם ממשק אבל בעיניי הם דורשים התייחסות מאוד שונה ואנחנו הרבה פעמים נופלים כשאנחנו מבלבלים ביניהם.

עינת וילף: כי כשאתה יוצא למלחמה עם רעיון של למתג את ישראל כמדינה טכנולוגית עם חוף ים יפה זה פשוט לא רלוונטי.

עינת וילף: אז אני הייתי שמחה אם יהיה עוד זמן לשמוע באמת את ההתייחסות לשני ההיבטים האלה כי אני חושבת שהם בסך הכול דורשים תשובה שונה.

עינת וילף: זה מבחינת התפיסה.

עינת וילף: עלה כאן גם הנושא של הארגון.

עינת וילף: אני חושבת שזה מאוד נכון.

עינת וילף: בעיניי הבעיה עכשיו היא לא רק התיאום בין שלל הגורמים בעלי הכוונות הטובות שפועלים.

עינת וילף: אם ישראל עומדת בתוך מלחמה על עצם הרעיון שעומד בבסיס קיומה אז המענה צריך להיות לצורך העניין, אני מקווה שזו לא נשמעת הגזמה, לא פחות מצה"ל.

עינת וילף: אני לפעמים צוחקת שיש לנו את ה-IDF וצריך שיהיה לנו את ה-IIDF, The Israeli Intellectual Defense Forces.

עינת וילף: זאת אומרת גוף או התארגנות או משהו מבוזר.

עינת וילף: ברור שצריך גם תפיסה אחרת, לא תפיסה היררכית, לא תפיסה קלאסית, של איך אתה יוצא למלחמה הזאת של ההגנה על הרעיון של מדינת ישראל.

עינת וילף: ואת זה אני מרגישה שאנחנו עדיין לא שם.

עינת וילף: שעוסקים הרבה בתיאום, לשפר דברים מסוימים, טכנולוגיות, פלטפורמות, אבל שאין עדיין את ההכרה החד משמעית שאנחנו הולכים למלחמה עם כלים מסוימים, עם ארגון מסוים, עם תפיסות מסוימות.

עינת וילף: זה אומר גם שהחשיבה הזאת צריכה להיות חלק מהחשיבה ברמת המדיניות וקבלת ההחלטות.

עינת וילף: זה פחות האנשים שנמצאים פה.

עינת וילף: אבל כשנאמר למשל שהיתה מוכנות טובה למשט, החטא הקדמון היה בעצם זה שלפחות המענה לאותו משט, מאז זה תוקן ועבר למשרד החוץ.

עינת וילף: התפיסה היתה שמשרד הביטחון צריך לתת מענה למשט.

עינת וילף: כלומר זה נתפס כבעיה שצריך לתת לה מענה של חיילים, של צה"ל במקום בעיה שהיא קודם כל אתגר לתדמית של ישראל, ניסיון לבייש את ישראל.

עינת וילף: ולכן בעיניי בכלל השאלה היא איך מגיעים למצב שזה חלק מתהליך קבלת ההחלטות בישראל ולא איך אנחנו מסבירים בעיות כאשר בכלל החשיבה מראש היא הרבה פעמים חשיבה מאוד צרה ומאוד צבאית.

עינת וילף: בנושא של ההכרה שמדובר כאן במלחמה של ממש דבר שלי מאוד חסר זה שאני מרגישה שעדיין ישראל מרגישה לא נוח לתקוף.

עינת וילף: ולדעתי אנחנו יכולים לתקוף נפלא.

עינת וילף: הרי צבאית תמיד לישראל היתה דוקטרינה לקחת את המלחמה לזירה של האויב.

עינת וילף: אנחנו תמיד מגיבים.

עינת וילף: מעלים נושאים באו"ם אז אנחנו חושבים איך להגיב לזה.

עינת וילף: אנחנו לא יוצאים במשימות לבייש את הצד השני ואפשר לבייש אותו בהמון דברים.

עינת וילף: אבל נראה שעדיין יש לנו איזושהי הסתייגות מללכת ולתקוף.

עינת וילף: יש המון דוגמאות.

עינת וילף: אבל היה משט של נשים מלבנון לעזה.

עינת וילף: זו היתה הזדמנות נפלאה לעסוק בזכויות הנשים בעולם הערבי.

עינת וילף: הרי מה קורה?

עינת וילף: אנחנו מנהלים את רוב המלחמה הזאת בשאלה מי מסכן יותר.

עינת וילף: בשאלת מי מסכן יותר אנחנו אף פעם לא ננצח.

עינת וילף: אבל בשאלת מי לוקח אחריות?

עינת וילף: מי קובע את גורלו?

עינת וילף: מי לא מתבכיין?

עינת וילף: אנחנו יכולים לנצח.

עינת וילף: וזה אגב עוד דבר, אני תופסת שהרבה פעמים בקרב קובעי המדיניות בתחום ובין אלה שעוסקים בזה התפיסה היא מאוד תבוסתנית.

עינת וילף: לכל היותר בואו נוציא תיקו.

עינת וילף: אנחנו לא יכולים לנצח, ה-underdog   תמיד ינצח, הלוא הם הפלשתינים, לכן בואו נקווה לכל היותר לתיקו מכובד.

עינת וילף: אני חושבת שאנחנו יכולים לנצח לחלוטין במלחמה הזאת, ובטח שלא ננצח אם נלך גישה שאומרת שמראש אין לנו סיכוי.

עינת וילף: השאלה היא פשוט איך אנחנו מגדירים את הזירה האחרת.

עינת וילף: עכשיו כמה דברים שהם יותר קטנים ומהירים.

עינת וילף: אתם דיברתם הרבה על תיאום כאן.

עינת וילף: תיארתם תיאום שהוא מוצלח.

עינת וילף: אני יכולה להגיד לכם שלפחות מנקודת המבט של הכנסת כחברת כנסת אני לא מרגישה את זה.

עינת וילף: כלומר אני מוצאת את עצמי הרבה יותר מתואמת עם ארגונים הפרויקט הישראלי או איפק או AJC מאשר עם הארגונים הרשמיים של מדינת ישראל.

דני דנון: רק רציתי לומר, עינת,  שכל מי שנמצא פה בחדר עוסק בהסברה.

דני דנון: אנחנו יושבים פה כי חשוב לנו הנושא.

דני דנון: אנחנו עוסקים בזה.

עינת וילף: לא. לא.

עינת וילף: אני אומרת בדיוק בגלל זה, אבל אני הרבה פעמים מרגישה שהגורמים הרשמיים במדינת ישראל לא פועלים מול חברי הכנסת כגורמים בסיפור הזה.

עינת וילף: זו האמירה היחידה.

עינת וילף: יותר מזה, היו כמה פעמים שקיבלתי תדרוכים, כבר סוף סוף באו, ניסו לארגן משהו, ביקשתי תדרוך לקראת נסיעה.

עינת וילף: החומרים היו ברמה מאוד נמוכה.

עינת וילף: החשיבה היתה ברמה מאוד נמוכה.

עינת וילף: היו דפי מסרים שניכר היה שלא נוסו בפועל.

עינת וילף: אפילו דבר מאוד בסיסי.

עינת וילף: אמרו לנו לצאת עם האמירה: בעזה אין משבר הומניטארי.

עינת וילף: מאוד יכול להיות שזה נכון.

עינת וילף: זה נכון.

עינת וילף: אבל מה שהיה מדהים שזה היה דף המסרים שהגיע ממקור אחד וממקור לא ממשלתי היתה אמירה שאני גם חוויתי אותה באופן אישי שהמסר הזה אולי עובדתית נכון, בפועל הוא מסר מאוד גרוע שלא תופס.

עינת וילף: ולכן ללכת עם דברים אחרים.

עינת וילף: כך שהרבה פעמים אני מרגישה שהמסרים הם לא כאלה שנבדקים.

עינת וילף: הם רק יגידו מה נכון ולא בהכרח מה עובד.

עינת וילף: דבר נוסף זה מבחינת תפיסת ההסברה והחשיבה העתידית.

עינת וילף: יש לנו נטייה להתרכז באירופה, בארצות הברית, בקמפוסים.

עינת וילף: לא ראיתי מספיק חשיבה שמדברת על מה עושים בסין, מה עושים בהודו, מה עושים בדרום אמריקה.

עינת וילף: יש את המקומות הקלאסיים.

עינת וילף: השאלה היא מה עושים דווקא עם מקומות, איך להגיד, על כל אדם שאנחנו מאבדים בברקלי או בצרפת אולי אפשר להרוויח מאה אנשים בסין או בהודו.

עינת וילף: אולי עדיף להפעיל בכלל את כל המשאבים שם בראייה עתידית, כך לראות חשיבה בכיוון הזה.

עינת וילף: ולבסוף כמובן נושא קטן, עמיתי גם התבטא בקשר אליו, הנושא של המסה לעיתונאים הזרים.

עינת וילף: אני חושבת שאולי גם כדאי שהוועדה תגיד על זה משהו מבחינת הכוונה לשים מסה על עיתונאים זרים והמשמעויות שיכולות להיות לזה, זה שהם יעברו לעיר השוקקת רמאללה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: דרך אגב לגבי דף המסרים, אני אתייחס אחרי שנסיים.

דני דנון: אני גם בזמן המשט הלכתי להתראיין בבי.בי.סי ובעוד מקומות, שום מידע.

דני דנון: זאת אומרת זה היה ניחוש טוב שלנו מה לומר ואיך לייצג את המדינה אבל לא היה לנו שום מקור שממנו אפשר לקבל מידע על העמדה הישראלית.

דני דנון: צריך לחשוב על זה.

דני דנון: חברת הכנסת ליה שמטוב בבקשה.

ליה שמטוב: תודה היושב ראש.

ליה שמטוב: התדמית השלילית, באמת מאוד קשה וצריך הרבה זמן כדי לשנות אותה וכדי להסביר שאנחנו לא כאלה כמו שאנשים חושבים עלינו בכל העולם.

ליה שמטוב: מה שמשרד החוץ ומשרד ההסברה עושים בשנים האחרונות, העבודה המאומצת והחיובית ניכרת ועל זה אני מברכת.

ליה שמטוב: יחד עם זאת אנחנו מקבלים בארץ משלחות.

ליה שמטוב: לי למשל יותר קל לדבר בשפה שאני מבינה והם מבינים.

ליה שמטוב: אני מקבלת משלחות פה בכנסת וגם מזמינים אותי לפעמים לכנסים של אוונגליסטים דוברי רוסית.

ליה שמטוב: לא מזמן משרד ההסברה עשה פרויקט והזמינו את העיתונאים הרוסים מכל המדינות.

ליה שמטוב: באמת זו היתה פעולה מבורכת.

ליה שמטוב: כל העיתונאים העידו שזו פעם ראשונה להם.

ליה שמטוב: כל שנה הם נפגשים במדינה אחרת.

ליה שמטוב: פה בארץ הם הרגישו שזה באמת בית וכאשר הם יגיעו למדינות שלהם אז יתחילו להסביר.

ליה שמטוב: כל זה היה עד שהם הגיעו לנתב"ג ורצו לצאת מהארץ.

ליה שמטוב: ואז מה שעשו להם שם, כנראה רצו להשאיר אותם בארץ.

ליה שמטוב: אנחנו לא רק צריכים לחשוב מה אנחנו עושים בחו"ל, אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מקבלים אותם פה בארץ.

ליה שמטוב: ועוד דוגמה אחת.

ליה שמטוב: יש לי ידיד טוב שהוא בעל בית מלון בצפון.

ליה שמטוב: הוא צלצל אלי, הוא אמר, ביום שישי בערב אם תוכלי תגיעי אלי, הגיעו יותר ממאה איש, הם אוונגליסטים רוסים אוהבי ישראל והם רוצים לדבר עם איש ציבור.

ליה שמטוב: בסדר, אמרת, בשמחה, אני אגיע.

ליה שמטוב: האנשים האלה סיפרו איך שבכנסיות הם מתפללים שיהיה שלום בישראל.

ליה שמטוב: הכול טוב ויפה.

ליה שמטוב: אני הסברתי להם שהם השליחים הכי טובים שלנו.

ליה שמטוב: כי אנשים אם הם פעם ראשונה בארץ והם רואים בעיניים שלהם מה קורה, באופן אובייקטיבי, כאשר הם חוזרים, לא רק שהם חוזרים לארצותיהם כשדעתם השתנתה, הם גם משפיעים על השכנים, על החברים, על קרובי המשפחה שמסביבם.

ליה שמטוב: חילקתי שם את כרטיסי הביקור שלי.

ליה שמטוב: אחרי שבוע אני מקבלת ממישהו מכתב.

ליה שמטוב: הוא כתב, תודה רבה שהגעת והסברת ודיברת איתנו.

ליה שמטוב: אבל למחרת היו גניבות בבית המלון.

ליה שמטוב: גנבו את המזכרות שקנינו ובכלל זה את הדולרים שהיו לנו.

ליה שמטוב: זאת אומרת, אנחנו לא רק צריכים לעבוד בחו"ל, אנחנו צריכים לדעת מה אנחנו עושים פה בארץ

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה ברשותכם לסכם את הדיון.

דני דנון: הנושא הזה הוא נושא חשוב.

דני דנון: זה דיון ראשוני.

דני דנון: אנחנו מתכוונים לקיים סדרה של דיונים בנושא.

דני דנון: מהדברים ששמענו בישיבה התבלטו שני נושאים מהותיים.

דני דנון: זה הנרטיב שהוא בעייתי ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתמודדים עם הנרטיב.

דני דנון: נושא שני שאנחנו נצטרך לדון בו ולהתעמק בו יותר זה הנושא של האינטרנט, שימוש בממשלתי, ממשלתי או חוץ פרלמנטרי, ושיתוף קהילות יהודיות ואנשים שונים שרוצים לסייע בנושא הזה.

דני דנון: אני מבין את הצורך של משרד החוץ ומשרד ראש הממשלה להיות גופים אחראים ואמינים.

דני דנון: אנחנו צריכים לחשוב אנחנו איך אנחנו מתמודדים עם היריבים שלנו בזירה שהיא זירה קשה.

דני דנון: הוועדה מודעת לחשיבות הרבה של ההסברה.

דני דנון: ההסברה היא לא פחות חשובה מכל כלי ביטחון אחר, ותיאום בין הגופים הינו הכרחי.

דני דנון: הוועדה חושבת שעדיין קיימת בעיה מהותית של קיום מקור סמכות אחד וראשי בנושא ההסברה.

דני דנון: הוועדה מברכת על שיפור והפקת הלקחים בעקבות אירועי המשט.

דני דנון: הוועדה מברכת את המשרדים הנוגעים בדבר על המיזמים השונים ושיפור הקשר בהעברת המידע לכתבים הזרים בסוכנויות גדולות וקטנות כאחד.

דני דנון: הוועדה מודה לכל הגופים החוץ פרלמנטריים והארגונים העוסקים בפעילות ההסברה.

דני דנון: אני שוב אומר לסיכום, זו היתה ישיבה ראשונית שבה דברים צפו ועלו.

דני דנון: אני רוצה להודות גם לכתבים הנוכחים.

דני דנון: הוועדה קוראת למשרד האוצר לשקול בשנית את נושא מיסוי הכתבים הזרים.

דני דנון: אני רוצה להודות לכולם.

דני דנון: אנחנו נתראה שוב בקרוב.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: הישיבה נעולה.