ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 315, 2010-11-29 09:30

אלכס מילר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך בנושא: הצעה לסדר היום (דיון מהיר) הקפאת מכסת יוצאים לשנת שירות  על ידי צה"ל, של חברת הכנסת רונית תירוש.

אלכס מילר: בבקשה, גברתי, תציגי לנו את ההצעה לסדר היום.

רונית תירוש: תודה רבה, אדוני היושב ראש, אני מודה לך על קיום הדיון בנושא החשוב הזה שיש לי מעט מדי פרטים עליו, אבל ככל הידוע לי, צה"ל – לכן גם ביקשתי במקור שהדיון יהיה דיון משותף לוועדת חינוך וועדת חוץ וביטחון, אלא שהוועדה הזאת עדיין לא מתפקדת כל כך כשאין לה ראש ועדת חוץ וביטחון.

רונית תירוש: מדובר בכך שיש הקפאה, או יש השהייה או יש צמצום, מייד נקבל מידע מדוייק בכל נושא שנת שירות, צעירים שתורמים את עצמם ומתנדבים לשרת בשנת שירות טרם גיוסם הצבאי.

רונית תירוש: במקרה זה יוצא בכ"ט בנובמבר, אני חושבת שיש לזה משמעות מיוחדת דווקא המדינה הזאת שקמה בזכות המתנדבים בעם, בזכות אלה שמעורבים, בזכות אלה שתורמים מעבר למה שהחוק מחייב אותם, אלא הם פועלים על פי צו מצפונם, זה הערך המוסף של מדינת ישראל ועל זה היא קמה.

רונית תירוש: אנחנו מבכים כל העת על כך שאנחנו הולכים ומתמעטים ומתפשטים מערכינו ומדובר פה במלח הארץ, מדובר פה בצעירים נהדרים שתורמים לקהילות בדרך כלל קהילות מוחלשות, קהילות של עולים, קהילות של אנשים משפחות ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, אנשים שגם בהמשך דרכם תורמים רבות בצה"ל, בדרך כלל רואים אותם ככל הידוע לי במסלולים של קצונה, אם לא קצונה אז לפחות תפקידים הרבה יותר משמעותיים מלהיות חייל פשוט ורגיל, לא שזה רע, אבל בהחלט אני מדברת על אנשים שנותנים יותר מעצמם.

רונית תירוש: המסר פה הוא מסר גרוע, מעבר לעובדה שאנחנו מפסידים אותם בקהילות שזקוקות להם, ששם הם תורמים ומשפיעים רבות, אני חושבת שיש פה מסר מאוד לא ראוי לדורות הבאים, רק מה אנחנו אומרים, אנחנו לא צריכים אתכם, לא זקוקים לכם.

רונית תירוש: במאמר מוסגר אני אומרת, שככל שנודע לי, הסיבה הנובעת מכך שבצה"ל יש אחוז מתגייסים נמוך והם לא יכולים לוותר על המשאב הזה מבחינת לוחות זמנים, תכנון.

רונית תירוש: אני לא יודעת בכמה מדובר, אני לא יודעת אם זה המאסה הקריטית שבדיוק משפיעה על אופי הגיוס השנתי המסודר לצה"ל, אני אומרת שוב, ההפסד הוא הפסד כפול, גם מבחינה ערכית וגם מבחינה זאת שתרומתם היא גם במעגל שהם פועלים בו, אני חושבת שהם מביאים לגיוס של כאלה שהם פוטנציאל שיכול היה בקלות ללכת לאיבוד, אבל עם הדוגמה, המודל המצוין שהם מהווים בקהילות שלהם, הם גורמים ליותר בני נוער וצעירים כן לחשוב להתגייס לצה"ל וכן להשתלב במעגל הזה.

רונית תירוש: אנחנו מפסידים פעמיים, נשמח לשמוע יותר פרטים ואם זה נכון, ואם תגידו שזה לא נכון אז אפשר לסגור את הדיון.

אלכס מילר: מי הקפיא את המכסות?

חיים בן עמי: אני מבקש לפתוח, לדעתי זה בהסכמה בין משרד החינוך לבין צה"ל שאני אפתח.

חיים בן עמי: אני ראש האגף הביטחוני חברתי במשרד הביטחון, ואני התווך שבין צה"ל, מערכת הביטחון לבין הקהילה בשיתוף פעולה הדוק עם מינהל חברה ונוער במשרד החינוך.

חיים בן עמי: אני רוצה לומר מספר מלים.

חיים בן עמי: בראשון - הן הדרג הכי בכיר במשרד החינוך והן הדרג הכי בכיר במשרד הביטחון, קרי, שר החינוך ושר הביטחון וצה"ל רואים בשליחות לטובת הקהילה שליחות חשובה מאין כמוה.

חיים בן עמי: לצערי, הסערה בכוס המים נוצרת כתוצאה מתהליכים קצת פופוליסטים של גורמים אינטרסנטים שלפחות כפי שאמרו לי הובנו לא נכון בפרסומים שיצאו מעיתון "הארץ" וכיוצא בזה.

חיים בן עמי: אני רוצה להתחיל ולומר מלה אחת לזכותו של צה"ל, אני לא צה"ל אני מערכת הביטחון, ואני אצטט את נתן אלתרמן בשנת החמישים, וזה נכון להיום, כי תיכף אני אשים את הנתונים האמיתיים.

חיים בן עמי: נתן אלתרמן כתב: " איך לשיר לצבא את רבי סמליו עם יודעי שאגה במלוא לוע,  מצווים לעסוק גם בטיפת חלב וכמעט להיניק בפועל.

חיים בן עמי: כי אמר הצבא, אם העם אינו נע, שוב אתן על כתפי העומסת, כי כשם שהייתי מגן למדינה, כן אהיה לה אמה וכובסת".

חיים בן עמי: לצורך העניין מה הנתונים האמיתיים.

חיים בן עמי: התווך שעוסק בתיאום מה תהיה ההקצאה הצה"לית לטובת הקהילה נעשה בישיבות מסודרות, מתואמות שבהם אנחנו בוחנים כאילו מהם הצרכים, אני אומר כאילו, ואסביר מה אני מתכוון, אז מתנהל דיון בין צה"ל לבין האגף ונקבע המכסה הניתנת.

חיים בן עמי: לאורך השנים, כולל השנה שעל בסיסה חברת הכנסת רונית תירוש ביקשה את הדיון, המכסה עלתה לא ירדה.

יהודית גידלי: קצת נתונים, בבקשה.

יהודית גידלי: חיים בן עמי:     	מייד אתן את כל הנתונים, לא תישארו מקופחים.

יהודית גידלי: המכסה עלתה, הסוגיה האמיתית שאני שם אותה עכשיו לפרוטוקול, היא הכשל שאני כראש האגף הנושא באחריות וזה בתהליך תיקון בשיתוף פעולה בין ראש מינהל חברה ונוער יוסי לוי לביני, בינינו לבין הצבא, ובינינו לבין קצין חינוך ראשי, ובינינו לבין הגורמים הרלבנטיים שמטפלים בסוגיה הזאת, האם אנחנו ממצים נכון את המשאב שצה"ל מקצה לטובת הקהילה כדי לעשות באמת את ההשפעה הדרמטית הנדרשת לטובת הקהילה.

יהודית גידלי: פה אנחנו לוקים, והאחריות היא על האגף שלי, כמי שמתכלל את הקשר מצד אחד מול משרד החינוך ומצד שני מול צה"ל בהשגת המשאבים.

יהודית גידלי: בתוך התהליך הזה נמצאים גם תנועות הנוער, ארגוני הנוער שיש להם את הצרכים שלהם, והם הגופים שלמעשה מפעילים את כל אלה שצה"ל מקצה בין אם זה בדחיית שרות ובין אם זה על חשבון שרות לטובת הקהילה.

יהודית גידלי: הנתונים האמיתיים שצמחו לאורך השנים - אני אתן את הנתונים של השנה הזאת.

יהודית גידלי: קודם כל כדי לסבר את האוזן איפה אנחנו נמצאים השנה, צה"ל העמיד לטובת הקהילה בשנת תשע"א 5,829 תקנים חלקם דחיית שרות לשנת שרות, חלקם דחיית שרות לצורכי מכינה קדם צבאית שגם היא עושה חלק שרות לקהילה וחלק זה שרות אישי אבל לטובת המשך הדרך הוא תומך בצבא ובקהילה.

יהודית גידלי: 882 חיילי נח"ל שעושים שנת הכנה, שזה שנת שרות לקהילה, זה מתוך, 400 חיילים בנח"ל ששנה מתוך שירותם הצבאי צה"ל מוותר על היותם חיילים ומקדישים את עצמם לקהילה, ועוד 800 מורות חיילות, סך הכול לשנת תשע"א מדובר - 5829 זו עלייה של כמעט 200 מהשנה הקודמת.

אלכס מילר: בכללי?

אלכס מילר: האם זה עלייה בכללי של 5,829 או שזו עלייה בתוך שנת שרות?

חיים בן עמי: בתוך שנת שרות ובתוך המכינות, שם העלייה.

אלכס מילר: תן נתונים על שנה שעברה.

חיים בן עמי: תקבלו בנייר את הנתונים.

חיים בן עמי: בשנה הקודמת היו לצורך העניין מתנדבי שנת שרות 1,748, השנה 1,820 חניכי פנימיות קדם צבאיות בשנה שעברה בכלליות 892 השנה 996.

חיים בן עמי: בדתיות 871, השנה 931.

חיים בן עמי: בנח"ל 807, השנה 882.

רונית תירוש: אז מאין הידיעה הזאת?

חיים בן עמי: הידיעה הזאת נובעת מתוך איזשהו תהליך פופוליסטי של מרכיבים מסוימים בגופים המשלחים, מה שקרה זה, שבסיכום שהיה בפברואר שנת 2010 בין צה"ל לבינינו, הודענו לכולם מהי המכסה, והם הביאו קצת יותר מהמכסה.

חיים בן עמי: אגב, כל הקצת יותר מהמכסה, הם הביאו 300 יותר.

חיים בן עמי: הם – זה הגופים המשלחים והמכינות.

חיים בן עמי: הם זה תנועות נוער, הם זה התנועה הקיבוצית, הם זה נוער מושבים.

רונית תירוש: זה לא תהליך שקורה כל שנה?

חיים בן עמי: כל שנה לצה"ל משום שהמחזורים שלו היו גדולים יותר, היה לו קל יותר לבלוע את חוסר המשמעת בעמידה במכסה.

חיים בן עמי: השנה לצה"ל היה קושי, וגם הגיע ראש אגף אחרי כמה שנים שלא היה ראש אגף בביטחוני חברתי, ואמר זה גם תהליך חינוכי, כשמוגדרת מכסה צריכים לעמוד במכסה.

אלכס מילר: נוצר מצב שבעקבות העניין שבשנים הקודמות הייתם סוגרים עיניים על הגשת יתר, והמספרים היו מסוימים, וכאשר הגענו לשנה שבה אתם נתתם מספרים מסודרים, איכשהו כך יצר - - -

חיים בן עמי: הרעש שנוצר, הוא נוצר מהדרישה שלנו אליהם להתכווץ אל המכסה כאשר הסיכום בין צה"ל לבינינו היה שאנחנו עושים כל מיני הצרכות בתוך התהליך מתוך ה-300 יותר שהם רשמו - 190 אושרו, 100 כל שנה נושרים.

אלכס מילר: כמה הם היו רושמים יותר מהשנה שעברה?

גדי אגמון: אני רוצה לחדד את העניין.

גדי אגמון: בהמשך למה ששאלה הגברת תירוש, בכל שנה בעשור האחרון עלינו בהיקף המכסות למכינות ולשנות שירות.

גדי אגמון: היקף המכינות ושנות השרות מבחינת הקצאות של הצבא יחד עם משרד הביטחון אל מול המערכות שעובדות מול משרד הביטחון עלה ב-45%.

גדי אגמון: אם נסתכל על 2003 תחילת שנת הירידה הממוצעת בצה"ל - היקף הבנים שאושרו למכסה היה 1,271, היום מדברים על 2,120.

גדי אגמון: כשאני מדבר על בנות ב-2003, דיברנו על 850, היום מדברים על 1,740 מכסות, בכל שנה עלינו במאה עד מאה וחמישים בבנים ובנות.

גדי אגמון: בנות ב-2003 עמדנו על 850 לעומת 1,740 ב-2010.

גדי אגמון: הכי חשוב לומר זה את הדבר המרכזי בהקשר הזה, שלא קרה מצב כמעט בעשור האחרון שמיצינו את כלל המכסות, צה"ל האגף הביטחוני חברתי  והמערכות.

אלכס מילר: תמיד היה לך יותר.

גדי אגמון: תמיד היה במינוס.

אלכס מילר: מה הבעיה?

אלכס מילר: למה אתם לא יכולים לרשום את מה שהם שמו יותר?

חיים בן עמי: קודם כל רשמו בסוף את הכל.

חיים בן עמי: שנית, בסופו של יום, צריכים לזכור, נכון, זה מתעורר כתוצאה מסיבה שכאשר בית המחוקקים הגביל את צה"ל ואמר אתם יכולים לגייס גדוד מילואים לבט"ש רק פעם בשלוש שנים, כלומר, הנטל של בט"ש עבר אל החיילים הסדירים, וכאשר מצד שני מחזורי הגיוס מטעמים של בעיית עלייה ובעיית ילודה, והנחת עבודה בינינו לבין אכ"א אמרה לא מתייחסים לאופציית גידול בהשתמטות מהצבא כאילו זה יהיה מצב נתון, אבל המחזור הוא קטן יותר, צה"ל צריך לאייש את כל הפלוגות.

חיים בן עמי: לגדול בעוד 500 ש"ש, אומר שהוא לא יכול לאייש פלוגות בגבעתי, הוא צריך לתת לבט"ש, על הרקע הזה התנהל הדיון והיה סיכום אמיתי, כן, בבחינה של הצרכים, גם של צרכי הקהילה וגם של צרכי הצבא,  לא גדלים ולא קטנים, וגדלנו.

חיים בן עמי: גדלנו ב-190 דח"שים, לצורך העניין חלק מזה עשינו הסבה מתואמת עם צה"ל שכדי לעמוד בתקן, אנחנו גייסנו חלק מהם לנח"ל, בנח"ל נותנים שנתיים לקהילה לא שנה, שנתיים – שנה כש"ש, ושנה כשנת משימה על חשבון שרות בצבא.

חיים בן עמי: הגענו לנקודה שבאמת אי אפשר לבוא משום טעם פופוליסטי שמשתמש בתקשורת ולהמריד את המערכת כולה, ולהגיד הצבא לא נותן שרות, המערכת לא נותנת שרות, המשימה האמיתית של כולנו שבראש ובראשונה של ידידי יוסי לוי ושלי - היא לבוא ולהגדיר אנחנו נגדיר מהם באמת 30 המשימות הלאומיות שאנחנו רואים לשם לאגם את הכוח, ויש עוד 2 בעיות בעניין הזה.

חיים בן עמי: נוסיף דח"שים לש"ש – תקנת הש"ש תקציבה הוא קבוע, תוסיפו עוד 50 שנת שירות, מה שיקבל כל ש"ש כאילו לגיבוי הפעילות שלו קטן, כי זה מתחלק על יותר אנשים.

חיים בן עמי: אנחנו נגיע בסוף לשאלה שאנחנו נותנים לש"ש את הנתח התקציבי, נקבל את המשאבים כשנצטרך מתוך צה"ל כמה שנגדיר באמת שצריכים, נפעיל את התכניות במשותף בתיאום מהם משימות לאומיות ועל מה הם צריכים לעבוד, צריכים להקנות להם משאבים כדי שהם יוכשרו לבצע את המשימה שזה לא יהיה חובבני, כדי שיהיו להם תנאים סבירים לעשות את זה, וזה באפרופו כינוס הישיבה הדחופה הזאת, אני שם על השולחן לוועדת החינוך לא למשרד הביטחון - תקנת הש"ש נמצאת אצל יוסי לוי במשרד החינוך.

חיים בן עמי: פה צריכה להיות ההתמודדות של בית המחוקקים, האם הם יודעים לבוא בחוק ההסדרים ולהעמיס תקציב מסודר מול תכנית מסודרת שתאפשר לקחת יותר ש"ש ואנחנו מביאים יותר ש"ש, לקחת ולהכשיר כמו שצריך, ולתת להם תנאים כמו שצריך כי בסופו של יום באמת, לפני שאנחנו אומרים מה קרה להם בסוף הדרך, זה האוכלוסייה האיכותית שצה"ל מכיר בה כשהיא מגיעה לשרות היא הכי טובה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: תנועות הנוער, בבקשה.

נפתלי דרעי: אנחנו עוסקים גם בנושא הש"ש ומתואמים גם עם הארגונים.

נפתלי דרעי: אני מברך על הדיון, אני חושב שהנושא הזה כמו שאמר מנהל האגף הגיע הזמן שיהיה בו סדר, כי עד היום זה התנהל לא בצורה מסודרת ומתוכננת,  אלא נוספו כמו שנאמר כל שנה על פי הדרישות.

נפתלי דרעי: ראשית, מלה טובה לבני הנוער, הנוער רוצה להתנדב, ויש יותר בני נוער שרוצים להתנדב ולעשות שנת שרות וללכת למכינות ולתת מעצמם למען הקהילה, ואני רואה בזה ברכה גדולה שכולנו צריכים לברך עליה ולעודד אותה.

נפתלי דרעי: יחד עם זאת, הנושא של לתכנן את הדברים לאורך זמן, שכולם יהיו מסונכרנים על הנתונים ויידעו מה קורה הוא מאוד חשוב.

נפתלי דרעי: אמר ראש האגף, ואני תומך בו, לא היה צמצום במספר הש"ש, הנקודה הזאת הובהרה, הורגלנו כל שנה לתת מספרים יותר גדולים, וזה נבע גם מנשר של בערך 5% בשנה שפורשים משנת השירות, וכדי לעמוד במכסות תמיד לוקחים קצת יותר.

נפתלי דרעי: הנקודה החשובה פה כדי לעשות את הסדר מעבר למכסות, בעבר היה תכנון רב שנתי של גידול במספר הש"ש כל שנה, והנתונים שהציג מפקד מיט"ב שכל שנה זה צנח בערך ב-100, זה היה מתואם וידוע, וזה הסתיים – בשנתיים האחרונות לא היה ראש אגף עד שהגיע חיים והתחיל לעשות שם סדר, ופה באמת מגיעה מלה טובה לאגף.

נפתלי דרעי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא גם עם מינהל חברה ונוער וגם עם האגף, אין לנו בעיה עם הסיכומים איתם, כשמסכמים איתם משהו הם עומדים מאחוריו ונותנים לנו את התמיכה, אבל כיוון שאנחנו כגופים מפעילים בסופו של דבר צריכים לתקצב את הש"ש, ואנחנו לא יודעים מה יהיה בסופו של דבר תקציב הש"ש במידה וגדל המספר ופר ש"ש יורד התקצוב, זה יוצר לנו בעיה וגם את הנושא הזה צריך לעשות בו סדר.

אלכס מילר: מה היה מבחינת הזמן, עד שאתם מוציאים את כמות המכסות ועד שזה מגיע אליהם יש להם קצת בלאגן במערכת.

נפתלי דרעי: התהליך הוא מסודר.

גדי אגמון: התהליך הוא תהליך חומש רב-שנתי, יודעים מה המספרים, הם מסוכמים.

נפתלי דרעי: אנחנו מתחילים עכשיו לטפל בש"ש שיהיו בשנה הבאה בספטמבר.

נפתלי דרעי: הוא יודע להגיד לנו בדצמבר מה המספר שמוקצה לנו, יודעים עם זה מראש, אין בעיה עם זה.

נפתלי דרעי: תמיד אנחנו מגייסים יותר, כי גם בתהליך הזה קודם יש נשר.

נפתלי דרעי: בחור אומר אני רוצה ללכת לשנת שרות ואחר כך הוא מתחרט.

אלכס מילר: תסביר איפה הבעיה, אני לא מצליח להתחבר.

רונית תירוש: אומר חיים שההטעיה הציבורית הזאת באה מכיוונים אינטרסנטים של מי שדורש את הש"ש.

חיים בן עמי: מישהו שאמר, שלא הובא - - -

רונית תירוש: מה זה מישהו?

רונית תירוש: אפשר לשים את הדברים על השולחן.

רונית תירוש: אנחנו לא רוצים לבזבז - - -

חיים בן-עמי: תחזירי לעיתון "הארץ".

רונית תירוש: זה לא עיתון "הארץ", סליחה - - -     	זה נראה לי too good to be true.

אלכס מילר: תודה רבה.

נפתלי דרעי: זו הזדמנות באמת לעשות גם מצד אחד תכנון מסודר של הקצאות לאורך זמן שנדע איך אנחנו יכולים להגדיל את המספרים, ומצד שני להסדיר את נושא התקצוב, פה צריך תיאום בין משרד החינוך, למרות ששר החינוך תומך והגדיל את התקציב בשנתיים האחרונות, והחזיר את כל הקיצוצים שהיו, יש לנו רק מלים טובות על העניין הזה, אבל עדיין כל פעם שהמספר גדל ואנחנו לא יודעים מהו בסופו של דבר, רק אחרי שקורה הוא על חשבון כולם בסופו של דבר.

יוסי לוי: אצלי נמצאת תקנת התמיכה של שנת שרות.

יוסי לוי: אני רוצה לעשות פה סדר, אנחנו תומכים בסדר גודל של כ-1,600 חברי שנת שרות, אבל יש הרבה יותר שנת שרות שלא ביקשו מאיתנו בקשות תמיכה, דרך אגב, משם באו כל הדברים האחרים שאני מבין שמענו, אנחנו תומכים ב-13 גופים שביקשו מאיתנו תמיכה, מרביתם תנועות נוער אבל יש גם ארגונים כמו החברה למתנ"סים, בפריפריות, ועובדים על פי מבחני תמיכה מאוד מסודרים.

יוסי לוי: בתקנה היום יש בבסיס שלה 17 מליון, חלקנו 22 מליון בשנת 2010.

יוסי לוי: מה שנפתלי אומר, כשמגיעים אלינו בקשות לתמיכה, ובהנחה שהם עומדים במבחני התמיכה, אנחנו בהחלט חייבים לתת תמיכה לכל ארגון כזה.

יוסי לוי: ככל שגדלים הארגונים שמגיעים אלינו כדי לקבל תמיכה אז פוחת הכסף שמקבלים התנועות הקיימות.

יוסי לוי: מה שנפתלי אומר תיאורטית יכול לבוא אותו גוף שעד היום לא קיבל מאיתנו תמיכה למשל, שיש בו כמעט 400 להוסיף אותם עלינו, הם יבואו לבקש, עד היום לא ביקשו אז אני צריך להוסיף עוד 400, אז החלוקה תהיה - - - אז הכסף הזה, ה-17 מליון צריכים להתחלק ל-2,200 – תנועה שבונה את עצמה על התחזוקה הזאת של הש"ש של המדינה, בונה על איקס שקלים, בסוף התהליך של התמיכה, אני בא ואומר לה תשמעי אין לך איקס שקלים, יש לך איקס אחוזים.

יוסי לוי: כמובן אנחנו עושים את כל המאמצים, היום התקנה בבסיס שלה היא 17 מליון, יש 22 מליון, אנחנו בהחלט תמיד מחפשים עוד דרכים איך לתגבר את זה, כדי שהפעולה והתרומה של מה שעושים לנו הארגונים והתנועות בקהילות ובפריפריות - - -

אלכס מילר: התקנה הזאת הייתה בהסכמים קואליציוניים של מפלגות שונות, או שזה אף פעם לא הגיע.

יוסי לוי: בזמנו כשזה לא היה בבסיס, זה תמיד נשען על הסכמים קואליציוניים ועל ועדת כספים ועל חוק הסדרים.

יוסי לוי: היום ברוך השם מהבחינה הזאת זה מסודר על הבסיס הזה הקיים של 17 מליון.

חיים בן עמי: אבל אין  בה תהליך - - -

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: האוצר נמצא כאן.

אלכס מילר: בבקשה, נשמע על המדיניות בנושא זה.

רונית תירוש: ברשותך, אדוני היושב ראש, אולי אני אחדד את הנקודה הזאת.

רונית תירוש: מי אחראי בעצם על הסנכרון בין הגדלת המכסות שהצבא נותן לבין משרד החינוך שצריך להוציא את התקציב, לכן אני פונה אליך, הרי המשרד לא יוציא מתוכו הגדלת תקציב.

רונית תירוש: פתאום מחליטים שיש אפשרות להגדיל בעוד 100 מכסות, ואז על אותו נתח תקציבי את מבינה שיש פגיעה.

רונית תירוש: מי אחראי על סנכרון, ברגע שהצבא מגדיל, גם יהיה מישהו שיתקצב את ההגדלה.

דניאלה פרתם: זה לא נושא תקציבי, לכן העניין הוא של כוח אדם שהצבא מארגן ולכן המעורבות שם היא כרגע לא גדולה.

רונית תירוש: בוודאי שזה נושא תקציבי, כבר ראינו שהכול נהדר.

רונית תירוש: הצבא מוכן לתת יותר בניגוד לשמועות ולכתבות, אבל הפלח התקציבי – העוגה נשארת מצומקת.

דניאלה פרתם: לא פנו אלינו להגדלת התקציב כמו שידוע לי.

דניאלה פרתם: הנושא הזה מתוקצב לפי כמה צוותים, אני לא יודעת שיש פנייה תקציבית.

חיים בן עמי: בחוק ובתקנות של מכינות קדם צבאיות, יש מנגנון מעוגן שאם גדלה המכסה חלה חובה גם שהתקנה תגדל, אני חושב שזה מה שצריך להיות מטופל, אז לא יהיה ויכוח עם האוצר.

אלכס מילר: דיברת על הקונספט שעל פיו עובד כל  הנושא של שנת שרות, אמרת שצריך לבוא ולעשות בדיקה האם הקונספט הזה ממצה את עצמו.

אלכס מילר: רציתי לשמוע מה זאת אומרת, המערך הזה הוא קיים שנים, והקונספט גם קיים שנים, יש אפשרות שאתם עושים בדיקה נוספת, האם בקונספט הזה שהוא קיים הוא ניתן לשינוי או שאתם הולכים לעשות איזשהו שינוי – אני מדבר על עניין השטח.

חיים בן עמי: אנחנו מתכוונים לעשות שינוי במובן שבמקום שבעיקרו של דבר התהליך מתבצע שהגופים המשלחים מביאים את המשימות ואת הצרכים שלהם בכוח אדם, המשימה המוטלת עלינו, משרד החינוך ומשרד הביטחון במובן של להסתכל לאן אנחנו צריכים להשקיע את המשאבים.

אלכס מילר: מצד שני אתה לא יכול לבוא לתנועות נוער ולהגיד להם תעשו מה שאנחנו רוצים, אני מקווה שלא זה השיח שלכם.

חיים בן עמי: הדיבור בינינו לבין התנועות והארגונים הוא דיבור פתוח.

חיים בן עמי: אבל אני יכול להגיד לך שחלק מהמשימות היום יש 5 ש"ש שמטפלים ב"תנו לחיות לחיות - -  ו-10 ש"ש שמטפלים בסוסים, כבר יש לי 40 בני נוער בבית שמש שאין להם ש"ש כי אין גם מתנדבים.

חיים בן עמי: משרד החינוך ואנחנו נבוא ונגדיר שנצרת עילית ובית שמש וירושלים ומעלות - - -

אלכס מילר: תאמין לי, גם צער בעלי חיים זה דבר חשוב וזה תורם לחינוך בני הנוער.

חיים בן עמי: אני רק אומר מה בסדרי העדיפויות.

חיים בן עמי: מותר לנו לבוא ולהגדיר שיש לנו 20 משימות לאומיות, ולבוא ולהגיד לתנועות – מי בעד נצרת עילית, קיבלתם עכשיו כך וכך מכסה.

חיים בן עמי: מי בעד זה, יקבל כך וכך מכסה.

חיים בן עמי: ונשאיר מכסה גם ל"תנו לחיות לחיות", אבל נעשה סדרי עדיפויות, זה המשימה שמוטלת כרגע על יוסי לוי ועליי עם מועצת תנועות הנוער והארגונים המשלחים לעשות את זה בצורה מתואמת ומסודרת.

אלכס מילר: מצוין, אנחנו נקיים כאן ישיבה ברגע שתהיו מוכנים.

אלכס מילר: ברגע שתגיעו להמלצות סופיות מבחינת הנושא של שינוי הקונספט ומה יהיו הדברים בשטח אם אתם הולכים לשנות, אם יהיו דברים חדשים, אני חושב שציבורית זה חשוב מאוד לשמוע איפה הנוער שלנו התנדב ומה היו סדרי העדיפויות שאתם קובעים לעצמכם, אתה הרי לא עושה שינוי סדרי עדיפויות כל שנה, אתה עושה לעצמך איזושהי תכנית חומש.

חיים בן עמי: בוודאי.

חיים בן עמי: זה תהליך של איסוף צרכים, תהליך מסודר, בתהליכים האלה שום דבר לא קורה בשנה.

גדי אגמון: ההשלמה של מה שאומר חיים זה היכולת של השילוב של העבודה של הצבא יחד עם האגף במשרד החינוך לנצל את אי ניצול המכסות כפי שהצגתי קודם בשנים האחרונות, כמו שלדוגמה ראינו בבנות כ-400 ב-309, ו- 350 ב-2008 אי ניצול, כמו גם הבנים בהקשר הזה, ואז ליצור בסופו של דבר את סדר העדיפויות הכולל.

חיים בן עמי: השנה כמעט 300 בנות, יש לנו תקנים והם לא מאוישים.

אלכס מילר: ברוכים הבאים לאורחים שלנו - ממכבים רעות.

רונית תירוש: אני רוצה לכוון לדברי הסיכום, קודם כל אני שמחה שהנושא הזה הופרך וחבל שלא בא לידי ביטוי גם בתקשורת, זה לא רק העיתון.

גדי אגמון: עלינו לתקשורת.

רונית תירוש: עלינו על בעיה  נוספת, אבל בעיה טובה, פעם זה היה בהסכמים קואליציוניים, עכשיו זה כבר מסודר יותר, עדיין חסר פיינטיוניג הזה של סנכרון בין שלושה קודקודים - משרד הביטחון דרכך בהקצאת המכסות בתכנון ארוך טווח, המשרד בחלוקה הפנימית מי הולך לאן, והתקציב שצריך להיות בהלימה להגדלה העונתית או השנתית למכסה הריאלית בסופו של דבר.

רונית תירוש: ברגע שקודקוד אחד לא מתפקד, אז יש פה חוסר יעילות כמו שרומז לך היושב ראש.

רונית תירוש: אני מודה ליושב ראש מראש על זה שהוא מתכוון לכנס ישיבה, לאחר שתסדרו את הדברים.

אלכס מילר: מה לדעתכם אם יהיה מערכת תקצוב אוטומטי כמו שזה קיים במכינות הקדם צבאיות?

חיים בן עמי: המנגנון בתקנה ובחוק אומר שעד 1,800 שקל פר ש"ש שנמצא במשרד החינוך.

חיים בן עמי: בתקנה התקציבית שמוצבת מולו, יש 22 מליון שקלים תחלק ל-1,800 זה אומר כמה יש, אם הבאתי  עוד 100 עוד במכסה זה מתחלק בתוך ה-22, אין שהמכסה גדלה מול, צריכים לקבוע שבגידול של המכסה צריך להיות גידול לתקנה לפי המפתח של עד 1,800, הבנתי, אני חושב שצריך יותר מ-1,800, אבל זה לא לדיון הזה, זה דיון אחר.

אלכס מילר: אני כבר רושם לעצמי, אני וחברת הכנסת תירוש לבדוק אפשרות לחקיקת חוק של תקצוב אוטומטי כמו שזה קיים, אנחנו נבחן להגיש הצעת חוק בנושא הזה, נתייעץ עם מי שצריך.

אלכס מילר: מבחינת סיכום הישיבה.

אלכס מילר: אני מברך על כל הפעילות שנעשה ונעשה על ידי הגורמים האחראים על שנת שרות, וכמובן אותם צעירים שעושים שנת שרות.

אלכס מילר: חשוב מאוד לחזק את מערך ההתנדבות במדינת ישראל, זה חלק מעמנו, וזה חלק מהקונספט של המדינה שלנו.

אלכס מילר: כמובן שהנושא של הקפאת מכסות הובהר לוועדת החינוך שאין הקפאה, להיפך, יש עלייה במספר המכסות, אני מבקש חיים שתעביר לוועדה את הנתונים שהצגת בצורה מסודרת גם על השנה, גם על השנה שעברה.

חיים בן עמי: פיינטיוניג של הקונספט, זה לא שינוי.

חיים בן עמי: נטילת אחריות להגדרת משימות.

אלכס מילר: נקיים ישיבה ברגע שתקבלו קריטריונים חדשים.

אלכס מילר: ברגע שתקבעו סדרי עדיפויות לאומיות לכל הנושא של שנת השרות, וכשהכול יהיה מבחינתכם בדרך לסיכום, ועדת החינוך תקבל מכם הודעה, אנחנו נקיים ישיבה שתהיה ישיבה גדולה עם תנועות הנוער, עם כל מי שלוקח חלק בכל מה שקשור להתנדבות ולשנת השירות.

אלכס מילר: אני גם אודה לך שבמסגרת של שינוי שאתם תעשו, קחו בחשבון את חיזוק הפריפריה וכמובן את הנושא של מערכת החינוך וחיזוקיה.

חיים בן עמי: המדד הוא מדד טיפוח.

אלכס מילר: תודה רבה, ישיבה זו נעולה.

אלכס מילר: שיהיה בהצלחה.