ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 105, 2010-11-24 09:30

דני דנון: בוקר טוב לכולם.

דני דנון: אנחנו פותחים ישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא היערכות משרדי הממשלה לקליטת בני הפלשמורה.

דני דנון: בפתח הדברים אני אומר שהנושא הוא מורכב, רגיש, חשוב.

דני דנון: למעלה משני עשורים רבים מהאנשים בחדר פה דנו בו.

דני דנון: קודם כל אני רוצה לברך את החלטת הממשלה, החלטה אמיצה, החלטה חשובה.

דני דנון: אנחנו כולם מברכים עליה שאנחנו מעלים לישראל את אותם בני ישראל.

דני דנון: הם עולים מכוח חוק השבות.

דני דנון: הממשלה קיבלה החלטה האמיצה.

דני דנון: ההיקף של העלייה הוא היקף אדיר, יותר ממבצע משה, לכן אנחנו צריכים  לקחת בחשבון איך אנחנו ערוכים להיקף הזה, כאשר היום בדיון אנחנו לא מדברים על עצם ההחלטה, זה לא הפורום.

דני דנון: אנחנו מברכים על ההחלטה, מגבים את ההחלטה של הממשלה.

דני דנון: אנחנו כרגע מדברים בעצם על ההיערכות של משרדי הממשלה והגופים השונים בכללם הסוכנות היהודית, אני רואה פה את הנציגים של הסוכנות היהודית ונציגים של גופים נוספים שנמצאים פה איתנו.

דני דנון: אנחנו רוצים לראות כיצד אנחנו נערכים לקליטה טובה.

דני דנון: מה המשמעויות התקציביות לכך?

דני דנון: אני יודע שכבר התחלנו, ראיתי במסמך של המ.מ.מ.

דני דנון: שיש בקשות תקציביות של המשרדים השונים.

דני דנון: רציתי קודם כל לפתוח ולדעת את איך הממשלה נערכת לשיתוף בין משרדי בראשות מנכ"ל האוצר.

דני דנון: יש פה נציג של האוצר.

דני דנון: הצוות הזה מתכנס, פעם אחת כבר ישב.

דני דנון: לאחר מכן אני רוצה לשמוע מנציגי האוצר שנמצאים פה אם הצוות הזה התכנס והתחיל לעבוד לפני שאנחנו נעביר את הדיון לנציגי שאר הגופים.

אוהד רייפן: הצוות למיטב ידיעתי עוד לא התכנס.

אברהם מיכאלי: יש לכם לוח זמנים סביר?

אוהד רייפן: 60 יום.

אברהם מיכאלי: מחודשיים ואילך.

אהוד פראוור: גם אני יודע לענות.

אהוד פראוור: הכוונה היא לכנס את הצוות מאוד בקרוב.

אהוד פראוור: נפרט בהמשך.

אהוד פראוור: אין כוונה להשהות.

אהוד פראוור: זו החלטה בת שבועיים.

אברהם מיכאלי: לצערנו יש הרבה שהיות בגלל זה צריך לזרז.

דני דנון: אני רוצה לבקש מחנוך צמיר, המשרד לקליטת עלייה, לתת לנו סקירה קצרה על מה אתם יודעים, לא יודעים.

דני דנון: אני מבין שיש גם עלייה.

דני דנון: כיוון שאנחנו מדברים, אתמול בלילה הגיעו 35 עולים.

דני דנון: אנחנו מברכים על כך.

דני דנון: בבקשה תן לנו סקירה קצרה מטעם המשרד.

דני דנון: מה אתם יודעים ומה הם הדברים שצריך לשים עליהם את הדגש.

חנוך צמיר: בוקר טוב לכולם.

חנוך צמיר: באמת מספר משפטים של תפיסת קליטה, לא מעבר לזה.

חנוך צמיר: החלטת הממשלה, החידוש הגדול הוא  האור הירוק כבר ניתן על ידי אנשי משרד הפנים, לבדוק זכאות עלייה של כל האנשים שיושבים בגונדר.

חנוך צמיר: אבל מנקודת המבט של הקליטה, בעצם הקליטה נמשכת.

חנוך צמיר: אין בזה איזושהי דרמה מיוחדת  כי אנשים מאתיופיה ממשיכים להגיע, מגיעים בשנת 2010.

חנוך צמיר: עד אתמול, בשנת 2010 הגיעו  1600 אנשים כולל 35 אנשים שהגיעו הלילה.

חנוך צמיר: אנחנו מעריכים שנגמור את שנת 2010 עם סדר גודל של 1800.

חנוך צמיר: לכן ההבדלים המספריים בהגעה כבר ברורים מאליהם.

חנוך צמיר: אין הבדלים גדולים.

חנוך צמיר: אנחנו נקלוט באותה דרך כפי שקלטנו עד היום את העלייה מאתיופיה.

חנוך צמיר: גם את העלייה שתגיע בשנה, שנתיים, שלוש השנים הבאות.

חנוך צמיר: ברמה של תפיסת הקליטה.

חנוך צמיר: העולים מופנים ישירות בשדה התעופה בן גוריון למרכזי קליטה.

חנוך צמיר: מרכזי הקליטה נועדו, כולנו פה מכירים, אני אגיד את זה בקצרה, לעשות תהליך של התאמה והיכרות עם החברה הישראלית ולתת כלים בידי המשפחות השוהות שם, כלים אמיתיים ריאליים לחיות חיים עצמאיים בישובי הקבע.

חנוך צמיר: במילים יותר מפורטות, הם עוברים שם תהליך של גיור, הם לומדים עברית באולפנים לעברית, מקבלים העשרות כאלה ואחרות מהילדים דרך המבוגרים ועד הקשישים, כל מה שאנחנו חושבים שהם כלים נכונים וראויים להצטייד בהם לקראת הישיבה בישובי הקבע.

חנוך צמיר: הגוף המכיל את מרכזי הקליטה הוא הסוכנות היהודית כמו שהם עושים את זה כבר שנים רבות.

חנוך צמיר: והגוף המממן גם את השכרת המבנים, הנכסים, וגם את הפעילות עצמה, כולל כוח אדם, זו ממשלת ישראל באמצעות משרד הקליטה.

חנוך צמיר: אנחנו מתכננים שהות ממוצעת של האנשים בין 18 ל-24 חודש כאשר האנשים בסופו של תהליך צריכים לצאת, לרכוש דירות בישובי הקבע באמצעות מענקי רכישה שהם מקבלים ממשרד השיכון אמנם, מתקציב של משרד השיכון אבל בניהול של משרד הקליטה.

חנוך צמיר: ומשם ממרכזי הקליטה באמצעות המענקים הם יוצאים לישובי הקבע.

חנוך צמיר: אני פותח סוגריים ובעצם זה משפט עם כמה סימני קריאה.

חנוך צמיר: זה גם כתוב במסמך הרקע של מרכז המידע של הכנסת, אם נושא המענקים לא יטופל כפי שאנחנו חושבים שהוא צריך להיות מטופל, במילים אחרות, להגדיל את סכומי המענק כדי שתהיה יכולת קנייה אמיתית של דירות, אם לא נצליח להגיע לשיפור המצב הקיים אנחנו חוזים, צופים האטה עד סתימה ביציאה ממרכזי הקליטה, דבר שאכן יכול לפגוע בקצב העלייה או ביכולת האכלוס שלנו של העולים החדשים.

דני דנון: מה גובה המענקים היום?

חנוך צמיר: זה תלוי בהרכב המשפחתי.

דני דנון: תן לנו את המינימום.

חנוך צמיר: זה משהו שיכול לנוע בין 500 אלף שקל ל-700 אלף שקל, תלוי בהרכב המשפחתי.

חנוך צמיר: אבל אנחנו משוכנעים שכרגע זה כבר לא מספיק וצריכים לטפל בזה.

חנוך צמיר: זה מטופל.

חנוך צמיר: יושב פה יחד איתי סמנכ"ל הדיור של המשרד והוא יוכל לתת לך עדכונים יותר מפורטים.

חנוך צמיר: עד כאן תפיסת הקליטה שכמובן יחד איתנו פועלים המשרדים הנוספים, משרד החינוך שמקבל אחריות על כל מה שקשור לחינוך הילדים, בתי ספר וכך הלאה.

דני דנון: כמה מיטות בסך הכול יש היום במרכזי הקליטה?

דני דנון: לא פנויות, סך הכול?

חנוך צמיר: זה תלוי.

חנוך צמיר: כ-7000 מיטות.

חנוך צמיר: זה סדר הגודל, זה הנפח.

דני דנון: מתוכן 2500 פנויות.

חביב קצב: סליחה, 6500 מיטות בערך.

חביב קצב: זה הקיבולת של מיטות.

חביב קצב: אני חביב קצב, סמנכ"ל דיור במשרד הקליטה.

דני דנון: כמה מתוכן פנויות היום?

חביב קצב: יש לנו אפשרות לקלוט עד 2400 וזה על פי החלטת הממשלה שדיברה על 200 אנשים לחודש עד נובמבר 2011.

דני דנון: בהנחה שאין יציאה.

חביב קצב: על זה צריך להתקיים דיון בוועדה שהוקמה לגבי יכולת הפינוי, התמודדות עם הפינוי ומציאת פתרונות.

שלמה מולה: אני רוצה לשאול את חביב.

שלמה מולה: אם זו הקיבולת אבל בפועל יש קצת יותר תפוסה?

שלמה מולה: אם הפער הוא 500 מיטות בין מה שחנוך צמיר אומר לבין מה שאתה אומר זה נראה לי סביר דווקא.

שלמה מולה: הוא מדבר על 7000 מיטות לאותם אנשים.

חביב קצב: אני לא מדבר על 7000 מיטות, אני מדבר על 6500 מיטות, ולא סתם אני נוקב במספר 6500.

חביב קצב: מי כמוך יודע שעסקת בנושא הזה.

חביב קצב: יש התפלגויות של משפחות וגודל של משפחות.

חביב קצב: אתה חייב להתאים את המשפחות לגדלים של הדירות.

חביב קצב: שנית, יש יהיו למעלה מאלפיים יחידים שהם תקועים שמה עם כל ההתמודדויות ואנחנו מכירים את הבעיה.

חביב קצב: מי כמוך שמכיר את הנתונים האלה.

שלמה מולה: מה עם 1300 דירות שיתפנו במהלך 2010-2011?

חביב קצב: זה כולל.

חביב קצב: זה מתוכנן לגבי הקיבולת.

חביב קצב: זה כולל את הכניסה והיציאה של העולים ממרכזי הקליטה.

חנוך צמיר: אלה הדברים עד כאן מבחינת נקודת המבט שלנו בתפיסה של העלייה.

חביב קצב: אגב סליחה, ייתכן שבסוף יהיו אכן 7000.

חביב קצב: השאלה היא שוב, כמה אתה מכניס בדירה.

חנוך צמיר: חבר הכנסת מולה אתה הרי יודע שזו לא אריתמטיקה.

חנוך צמיר: אנחנו עוסקים באנשים, ביחידות משפחתיות.

חנוך צמיר: לפעמים יש מצבים שאתה מוותר על מיטה כי הנסיבות האנושיות מחייבות אותך לעשות כך.

חנוך צמיר: ואני חושב שנכון לעשות את הזה ולכן המיטות הרזרביות.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לשמוע ממשרד הפנים.

דני דנון: אני מבקש יותר פרטים, מה חסר?

דני דנון: נכון שיש את הוועדה אבל פה אהוד, אני רוצה לשמוע מכם בסוף הדיון היום מתי אתם מתכנסים לדיון?

דני דנון: שזה יהיה עוד יומיים, עוד שבוע, אבל שנדע, שנצא מפה עם תאריך שהוועדה הבין משרדית מתכנסת.

דני דנון: זה חשוב לי מאוד למרות שהעבודה מבוצעת.

דני דנון: חשוב לי לשמוע מהמשרדים על הצרכים שאתם צופים, על הבעיות, חוץ מהמיטות, מה שאמור לגבי תקציבים, תקנים, כל המכלול.

דני דנון: משרד הפנים בבקשה.

דני דנון: אני אשמח לשמוע את ההיערכות שלכם.

עמוס ארבל: עמוס ארבל, מנהל אגף מרשם ומעמד ברשות האוכלוסין.

עמוס ארבל: מיד עם פרסום החלטת הממשלה ישבנו עם הסוכנות היהודית לבחון את התהליך על מנת ללמוד את ההיקפים ולראות את כל המשמעויות.

עמוס ארבל: אני אדבר רגע לגבי לוחות הזמנים.

עמוס ארבל: למחרת פרסמנו את רשימת הפוטנציאל באינטרנט, על פי החלטת הממשלה, אתר האינטרנט של רשות האוכלוסין עם הודעה מלווה לגבי הפעילויות הרלוונטיות שקשורות לתושבי מדינת ישראל שרוצים להזמין בני משפחה כי זה חלק מהקריטריונים למימוש ההחלטה.

עמוס ארבל: השבוע גם נפרסם בתקשורת הכתובה, בעיתונים, כולל בשפה האמהרית לגבי ההפניה לתושבים בישראל על מנת להגיש את הבקשה.

דני דנון: כמה זמן הוקצב להגיש את הבקשה?

עמוס ארבל: שלושה חודשים מיום החלטת הממשלה.

עמוס ארבל: את זה יעשו דרך הלשכות שלנו הפזורות ברחבי הארץ.

עמוס ארבל: כבר התחילו להגיש בקשות שם.

עמוס ארבל: אני לא אכנס כאן לפרטים איך התהליך מתנהל.

דני דנון: כמה בקשות הוגשו עד עכשיו?

עמוס ארבל: ממש בודדות כי חלק מהאנשים נכון לאתמול באו לקחת את הטפסים.

עמוס ארבל: הם לא כל כך נגישים לאינטרנט לכן הם באו לקחת את הטפסים מהלשכות למרות שהטופס נמצא באינטרנט ואפשר להוריד אותו בבית.

עמוס ארבל: לקחו את הטפסים, קיבלו קצת הסברים מפקידי הלשכות שלנו.

עמוס ארבל: הם חוזרים הביתה כדי למלא את הטופס והם יחזירו חזרה את הטפסים.

עמוס ארבל: אין צורך בנוכחות פיזית כדי להעביר את הטופס.

אברהם מיכאלי: האם הנציגים של המשרד שהיו בגונדר חזרו לארץ לפני כמה חודשים?

עמוס ארבל: הם חזרו, כן.

עמוס ארבל: זה לא רלוונטי להחלטה הזו.

אברהם מיכאלי: שהמשרד ימשיך בבדיקות כרגע בלי קשר להחלטת הממשלה.

עמוס ארבל: אנחנו ממשיכים בבדיקות ללא קשר להחלטת הממשלה.

עמוס ארבל: יש גם קבוצה של זכאי שבות.

עמוס ארבל: מעבר לכך, יש ספיחים של החלטת הממשלה הקודמת שאנחנו מסיימים אותם.

אברהם מיכאלי: כפי שאמרנו בזמנו, הספיחים של החלטת הממשלה הקודמת.

עמוס ארבל: כן.

עמוס ארבל: כן.

עמוס ארבל: אנחנו את החלטות הממשלה הקודמות סיימנו לגמרי.

עמוס ארבל: סיימנו אפשר להגיד את כל הספיחים של ההחלטה, וחיכינו כמובן להחלטת הממשלה הזו, החדשה שהיא מאגדת את הפוטנציאל.

אברהם מיכאלי: כמה לפי הבדיקות הנוכחיות זכאים לפי המספרים שידועים לכם במשרד הפנים?

אברהם מיכאלי: כרגע יש קבוצה שמחכה לעלות.

אברהם מיכאלי: זו לא הקבוצה של המאתיים.

אברהם מיכאלי: זה 600 אנשים או 700 או 500 אנשים?

שלמה מולה: לא. לא.

שלמה מולה: אני לא מבין את השאלה.

שלמה מולה: אתה מדבר על החלטה שלא קשורה.

אברהם מיכאלי: לא. לא.

אברהם מיכאלי: אני מדבר על אלה שמחכים שם.

אברהם מיכאלי: אלה שנבדקו כבר.

שלמה מולה: נבדקו 600 או 700 אנשים.

שלמה מולה: אחרי הויכוח הגדול שהיה, שאתם רציתם לסנף אותם להחלטת ממשלה.

שלמה מולה: בסוף קיבלתם החלטה נכונה.

שלמה מולה: שלחתם שליח, הוא בדק את הרשומות.

שלמה מולה: עכשיו אתם רוצים אישורים.

שלמה מולה: השאלה היא פשוטה.

שלמה מולה: האם סיימתם לתת את האישורים?

שלמה מולה: מתי הם אמורים להגיע לארץ?

שלמה מולה: זה לא קשור בכלל להחלטת הממשלה האחרונה.

עמוס ארבל: הם  קשורים ולא קשורים.

עמוס ארבל: תחילת הבדיקה שלהם היתה עוד לפני החלטת הממשלה הנוכחית.

עמוס ארבל: עם זאת הם חלק מתוך הפוטנציאל הנוכחי שצורף להחלטת הממשלה הזו של בסביבות 8000 איש.

שלמה מולה: זה נכון?

שלמה מולה: לדעתי אתה טועה.

עמוס ארבל: אני לא טועה.

עמוס ארבל: מתוכם אנחנו אישרנו.

אהוד פראוור: יש כאן כפילות.

אהוד פראוור: היות שרשימת הפוטנציאל נסגרה, היות והיתה מחלוקת בין משרד הפנים לארגונים, האם הם שייכים להחלטה הקודמת או להחלטה הזו, אז קודם כל הכנסנו אותם גם להחלטה הזו.

אהוד פראוור: הם נספרים במניין 7800 שנמצאים ברשימה המוסכמת.

אהוד פראוור: מה שאני אומר תאמין לי.

שלמה מולה: אני מתעקש על השאלה.

אהוד פראוור: תן לי רגע לענות.

אהוד פראוור: זה יהיה נורא מסודר ונורא ברור.

אהוד פראוור: היות שהממשלה בהחלטה על הקבוצה הקודמת לא קבעה מספר,  היא קבעה מדיניות.

אהוד פראוור: התגלתה מחלוקת.

אהוד פראוור: עשינו שני דברים.

אהוד פראוור: קודם כל הכנסנו אותם לרשימת הפוטנציאל כי לא ידעתי מה יוחלט.

אהוד פראוור: לכן הם מופיעים שם בתוך 7800 של ההחלטה החדשה.

אהוד פראוור: בינתיים הגיע הצוות המקצועי של משרד הפנים יחד עם שר הפנים להסכמה שהם שייכים להחלטה הקודמת.

אהוד פראוור: אז הם נבדקו קודם.

אהוד פראוור: רובם יצליח לעלות אולי ב-2010.

אהוד פראוור: אלה שלא נספיק להעלות השנה יעלו ב-2011.

אהוד פראוור: סך הכול אותם אנשים הם הראשונים לבדיקה וראשונים לעלייה.

אהוד פראוור: ההתחשבנות הזאת לא ממש משנה כי בגונדר יש כך וכך אנשים.

אהוד פראוור: בראשית נובמבר הם עוד היו שם.

אהוד פראוור: ההחלטה מתחילה מראשית נובמבר.

אהוד פראוור: זה פשוט לא משנה.

אהוד פראוור: הם בדרך, הם מטופלים.

אהוד פראוור: אם הם רשומים בשתי רשימות זה לא מעלה ולא מוריד.

עמוס ארבל: הם בעדיפות הראשונה לעלייה לארץ.

עמוס ארבל: גם בדקנו ואישרנו את עלייתם של 505 אנשים נכון לשלשום בהתאם לשיעורי זכאות.

עמוס ארבל: אם יש מטוס, מחר בבוקר כולם יוכלו לעלות.

דני דנון: עמוס, אז אתם מבחינתכם בעצם, המשרד הכי פחות בעייתי אני רואה.

עמוס ארבל: לא. לא.

עמוס ארבל: לא.

דני דנון: בוא תקן אותי.

דני דנון: אני קראתי את הדוח, ראיתי מיליונים שצריך במשרד החינוך, במשרד הקליטה.

אברהם מיכאלי: הם הגורמים החשובים מבחינת העלאה ולהם חסרים צוותים שם.

אברהם מיכאלי: כל הויכוח שהיה בזמנו מי מממן אותם.

דני דנון: אני רוצה לשמוע את זה מהם.

שלמה מולה: את האמת צריך להגיד.

שלמה מולה: מי שעוזר להם זה הסוכנות היהודית בעניין הזה.

שלמה מולה: אם זה היה תלוי בהם הם לא היו עושים שום דבר.

שלמה מולה: אני מדבר לגבי השליחים באתיופיה.

שלמה מולה: אם אתם הייתם צריכים לממן אותם זה לא היה קורה.

עמוס ארבל: הייתי רוצה להמשיך את מה שחבר הכנסת מולה אומר, באמת לציין לשבח את הפעילות ממש טובה ומבורכת ויש לנו שיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית בהבנת  הצרכים, דברים ממש קטנים.

עמוס ארבל: לפעמים זה גנרטור.

עמוס ארבל: כל בקשה וכל פעולה שצריך על מנת שהעסק הזה יעבוד שם מתמלאת על ידי הסוכנות היהודית שמשתפת איתנו פעולה בצורה מאוד טובה ויפה.

עמוס ארבל: אנחנו ב-5 לדצמבר, עוד פחות מעשרה ימים מוציאים 4 עובדים לאתיופיה.

עמוס ארבל: הם יהיו שם 3 חודשים.

עמוס ארבל: זה יהיה במחזוריות של 3 חודשים.

עמוס ארבל: כשהם יסיימו 3 חודשים נוציא 4 עובדים נוספים להחליף אותם להמשך עבודה.

עמוס ארבל: אנחנו מוציאים 4 עובדים שהם ותיקים, מקצועיים שלא צריכים להתחיל ללמוד את התהליך.

עמוס ארבל: אנחנו גם שדרגנו את התהליך הטכני של שיפור הטפסים.

עמוס ארבל: כל מיני פעילויות קטנות נוספות שמסייעות ואנחנו מיישמים את הלקחים מהפעילויות שעשינו בשנה האחרונה.

עמוס ארבל: בנוסף אנחנו צריכים צוות גדול כאן כי מתבצעת בדיקת הזכאות וניתנים אישורים העלייה.

עמוס ארבל: אושר לנו מספר כזה או אחר לגיוס על ידי משרד האוצר.

עמוס ארבל: אני אומר כזה או אחר כי היה מדובר על 7 תקנים של גיוס.

עמוס ארבל: נכון לעכשיו זה שלושה או ארבעה.

עמוס ארבל: אני לא יודע בדיוק.

עמוס ארבל: סיכמנו איתנו על ארבעה עובדים ואחר כך נראה מה קורה  ואפשר יהיה להתקדם קדימה.

אהוד פראוור: לפי החלטת הממשלה אני וידאתי עם ראש מנהל האוכלוסין שמה שכתוב שם מסודר ושאתם מסודרים עם האוצר.

עמוס ארבל: נכון לרגע זה אין עדיין תקנים מפורסמים.

עמוס ארבל: יש לי עובד אתיופי עכשיו.

עמוס ארבל: אם נוכל לגייס אותו.

עמוס ארבל: הוא עבר בחינות לשירות המדינה ומה שצריך.

עמוס ארבל: אי אפשר לגייס אותו כי התקנים האלה עדיין לא מפורסמים.

עמוס ארבל: וכל יום שעובר הוא משמעותי וקריטי.

עמוס ארבל: החבר'ה האלה הם חיצוניים, חדשים, צריך ללמד אותם, צריך להכשיר אותם.

עמוס ארבל: זו עבודה מאוד מקצועית, מאוד קשה, מאוד בעייתית, כי זה לא לטפל בעולה חדש להבדיל מגרמניה או מכל מדינה אחרת.

עמוס ארבל: כי הסוגיות והבעיות הן מיוחדות לאוכלוסיה הזאת.

עמוס ארבל: אני מאוד מקווה שזה לא יקשה על התהליך.

עמוס ארבל: למרות הכול נרתם וננסה לעמוד בלוחות הזמנים המצוינים.

אברהם מיכאלי: מי דיווחו השליחים שלכם?

אברהם מיכאלי: כי אנחנו התרשמנו באופן מאוד שלילי מהתנאים שבהם הם חיים שם.

אברהם מיכאלי: הסוכנות היהודית?

עמוס ארבל: הסוכנות היהודית מרכזת את כל הפעילות שם.

עמוס ארבל: בית מלון או דירה.

עמוס ארבל: יש את כל התנאים הטכניים.

אברהם מיכאלי: כולל ביטחון?

אברהם מיכאלי: כולל הכול?

עמוס ארבל: כן.

דני דנון: אני רוצה לבקש מאלי כהן מנכ"ל מחלקת עלייה וקליטה של הסוכנות היהודית לדבר על ההיערכות שלהם וגם לשאול פרטים, מתי אתם נכנסים למקום?

דני דנון: מתי אתם לוקחים את המפתחות, כרגע זו ממשלת אתיופיה.

דני דנון: אני מדבר על הדימוי של המפתחות, על האחריות, על הבעלות על המקום.

דני דנון: מה התאריך שבו אתם נכנסים?

שלמה מולה: אני אחדד את השאלה.

שלמה מולה: מי שהיום עובד בקומפאונד באתיופיה זה הרשות של ממשלת אתיופיה.

שלמה מולה: המשמעות של העזיבה היא שאתם צריכים לקבל אישור מיוחד ממשלת אתיופיה.

שלמה מולה: זה לא כל כך פשוט.

שלמה מולה: אתם עובדים באתיופיה בחסות משרד החוץ.

שלמה מולה: אין לכם מעמד של NGO.

שלמה מולה: השאלה איך הדבר הזה יתבצע.

שלמה מולה: האם מדובר בתהליך והאם צפויים קשיים?

אלי כהן: בוקר טוב לכולם.

אלי כהן: אדוני היושב ראש אנחנו נערכים על פי החלטת הממשלה בתום 3 שנים.

אלי כהן: אני יודע שיש הרבה משמעויות לדבר הזה.

אלי כהן: אני יודע שבסוכנות נערכים מבחינה כלכלית.

אלי כהן: בעצם יש יתרונות להחלטה כפי שהיא התקבלה.

אלי כהן: קודם כל אנחנו בקשר עם הג'וינט כל הזמן.

אלי כהן: אנחנו לקחנו על עצמנו את האחריות.

אלי כהן: זה אחד התנאים להצלחת התוכנית.

אברהם מיכאלי: אתם לוקחים גם את האחריות של הג'וינט?

אלי כהן: הג'וינט נשאר בשני אלמנטים.

אלי כהן: אנחנו מעריכים שביחד עם משרד הפנים אנחנו נסגור את הפערים עד דצמבר.

אלי כהן: תוך 6 חודשים תתבצע הפעולה.

אלי כהן: יהיו אנשים בגונדר שלא יהיו זכאים לעלות שהם נמצאים שם חמש, שבע ולפעמים שתים עשרה שנה.

דני דנון: כמה אנשים כאלו יש?

אלי כהן: אנחנו לא יודעים.

אלי כהן: יש ספר קהילה.

אלי כהן: אחד המקורות שלנו הוא ספר הקהילה.

אלי כהן: וכל ההתייחסות כאן היא רק לספר הקהילה.

אלי כהן: 7864 עולים.

אלי כהן: אלה האנשים שמתייחסים אליהם.

אלי כהן: מתוך אלה יהיו אנשים שיקבלו מעמד אחר ואנחנו צריכים לטפל בהם, גם אנושית וגם משפטית על כל המשתמע מכך.

שלמה מולה: מתוך ה-7800 שנמצאים בפנקס הקהילה, האם יכול להיות שיש כאלה שאתם נתתם להם כבר תשובה שלילית?

אלי כהן: כן.

שלמה מולה: השאלה הבאה שלי שאני רוצה לשאול האם יכול להיות היום אנשים שמקבלים סיוע גם בבית ספר, גם סיוע כזה או אחר?

שלמה מולה: יש כאלה שקיבלו תשובה שלילית ואתם מקבלים סיוע לגביהם?

אלי כהן: אף אחד לא קיבל סיוע אם הוא קיבל תשובה שלילית.

שלמה מולה: לא נכון.

שלמה מולה: לא נכון.

שלמה מולה: אני מכיר את הסוגיה הזאת.

שלמה מולה: מה פרוש הדבר?

שלמה מולה: שאם אלי כהן הולך לוקח את בית הספר בגונדר, האם הוא ימצא שם ילדים שמשרד הפנים נתן להם תשובה שלילית?

שלמה מולה: הוא יצטרך להתמודד איתם, מה לעשות, האם להוציא אותם מבית הספר או שהם ימשיכו ללמוד בבית ספר?

דובר: אני רוצה להעיר על זה כי התשובה היא יותר מסובכת.

דובר: כל המערכת נבנתה כך שהתשובות של משרד הפנים יינתנו עד יולי או אוגוסט.

דובר: זה על בהתחשב במועדים.

דובר: הרי הלימודים מתחילים.

דובר: זה על מנת להבטיח שההורים של הילדים והילדים שקיבלו תעודת זכאות יוכלו לעזוב מבלי שתעמוד השאלה מה יהיה עם הילדים והפסקת לימודים.

דובר: המערכת נבנתה עם הרגישות הכי גדולה בדיוק לעניין של המעבר לשנת הלימודים.

אלי כהן: אני רוצה בדיוק להתייחס לנקודה הזאת.

אלי כהן: אנחנו בונים מערכת שאמורה להצטמצם כל חודש.

אלי כהן: זאת אומרת שבשנה הבאה יהיו פחות ילדים בבית הספר ופחות מורים, פחות עובדים.

אלי כהן: אם אנחנו רוצים להיות נאמנים, הרי יש פה ספקות מפה ועד להודעה חדשה שאפשר יהיה להעלות אותם.

אלי כהן: כל אחד מטיל ספק ואנחנו ניפגש בעוד עשר שנים בנושא הפלשמורה.

אלי כהן: צריכים לתת גיבוי להחלטה הזאת על כל המשתמע מכך אדוני היושב ראש.

דני דנון: מה זה גיבוי?

אלי כהן: גיבוי זאת אומרת ללכת ולפעול בהתאם להחלטה על כל התוצאות שלה.

אלי כהן: זאת אומרת כשצריך להגיד לאנשים תשובות שליליות ברגע שהן מתקבלות נגיד להם תשובות שליליות.

אלי כהן: ובבית הספר בשנה הבאה אנחנו נצטרך להוציא ילדים מבית הספר.

אלי כהן: הם לא יתחילו.

אלי כהן: לא נוציא.

אלי כהן: הם לא יתחילו את השנה החדשה.

אלי כהן: עוד הפעם, יהיו אנשים שיצטרכו לקבל תשובות שליליות.

אלי כהן: ואנשים פה  יצטרכו לקבל פתרונות בהתאם לכך כדי שהקליטה שלהם תהיה יותר טובה בגלל זה אני אסכם במשפט אחד לגבי הנושא של הקליטה.

אלי כהן: היא תהיה תוצאה של הצלחת התהליך.

אלי כהן: אני אומר שאם אנחנו נפעל בהתאם להחלטה כפי שהיא מוגדרת ובהתאם למה שתחליט הוועדה אנחנו נוכל לשבת כאן בעוד שלוש שנים, מי שיהיה כאן, ולבוא ולהגיד הצלחנו לסיים את הפרק הזה באמת.

אלי כהן: ואני מאמין בזה שזה ניתן עם הגיבוי שלכם.

אלי כהן: מילה אחת לגבי הקליטה.

אלי כהן: נאמר כאן על ידי חנוך צמיר ידידי דברי טעם טובים מאוד של הצלחת הקליטה.

אלי כהן: אנחנו הגוף שאחראי על הקליטה ומבצעים אותה.

אלי כהן: אנחנו רוצים לקלוט אותם לחיים הרגילים.

אלי כהן: למעשה הם עושים עלייה שנייה.

אלי כהן: הם עולים פעם אחת למרכזי קליטה.

אלי כהן: אחר כך הם מתפזרים בארץ לאזורי קליטה.

אלי כהן: אני מבקש לקיים דיון אולי אחר.

אלי כהן: לגבי כל התהליך של איך החברה הישראלית, ואיפה האזורים שהם נקלטים.

אלי כהן: יש פה בעיות קשות מאוד של אזורי קליטה.

אלי כהן: יש רשויות חזקות שהן לא מוכנות לקלוט אותם.

אלי כהן: יש בתי ספר שהם לא מוכנים לקלוט אותם.

אלי כהן: זו סוגיה בפני עצמה.

אלי כהן: צריך שהתהליך הזה ישלים את התהליך שאתה מתחיל כאן אדוני היושב ראש.

דני דנון: אני רוצה למקד את הדיון לא לגבי מה קורה כעת במחנה.

דני דנון: צריך ביקור שמה.

דני דנון: אני אלווה את זה כמו שצריך.

דני דנון: אני רוצה להבין כעת את המידע לגבי מה חסר כדי שהקליטה תהיה כמו שצריך.

דני דנון: זו המהות של הדיון.

דני דנון: מה חסר?

דני דנון: וכרגע אני שומע סקירה ודיווחים ואני רוצה לדעת את התשובות.

דני דנון: לדוגמה הייתי בטוח שתאמר לנו על הפער התקציבי האדיר.

דני דנון: הממשלה מדברת על זה שכל משרד אחראי בתוך תוכו לקלוט את העולים ולגייס את התקציבים.

דני דנון: מצד שני אני רואה פה ערבויות של משרדי ממשלה שונים, של החינוך שמדבר על 30 מיליון שקלים, של הרווחה, של עוד 90 מיליון שקלים, ואני לא שומע כרגע מהדיווחים פה את הפערים האלו.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש אני בכל זאת הייתי רוצה לשאול שאלה.

שלמה מולה: השאלה שלי היא לגבי ההתערבות שלכם באתיופיה והכנת העלייה.

שלמה מולה: נדבר על זה במושגים של הכנת עלייה גם בהיבט של לימוד השפה העברית, גם בלימודי יהדות וגם סיוע הומניטארי לאנשים בתקופת ההמתנה.

שלמה מולה: למרות שהמספר הולך וקטן השאלה היא אם בניתם תוכנית מודולארית.

שלמה מולה: אתה לא חייב לתת לנו תשובה היום.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש אני הייתי רוצה לבקש דיון ממוקד ביום אחר לגבי איזה סוג שירות ניתן.

שלמה מולה: אני רואה בהכנת העלייה מכשיר שמקל את הקליטה הראשונית של האנשים.

שלמה מולה: אני אנסה להסביר את זה.

שלמה מולה: אם בן אדם נמצא שלוש שנים בטיפול הסוכנות היהודית באתיופיה, ולמשל, הראשון היוצא אולי הוא לא מקבל הרבה, תיקח את אלה שנמצאים מהיום עד השנה השלישית, השנה האחרונה, זאת אומרת יש לנו אפשרות לטפל בהרבה מאוד ילדים.

שלמה מולה: השאלה אם התוכנית הזאת היא מוכנה ומפורסמת גם.

אלי כהן: אני אענה לך.

אלי כהן: קודם כל החלטת הממשלה מתייחסת לזה.

אלי כהן: נאמר בהחלטת הממשלה שהסוכנות היהודית תשקיע בנושא של העשרה.

אלי כהן: אנחנו לא קוראים לזה תהליך גיור.

אלי כהן: תהליך הגיור  יתרחש בארץ.

אלי כהן: אנחנו קוראים לזה היכרות עם הזהות היהודית והמסורת.

אלי כהן: תהליך הגיור מתקיים כאן.

אלי כהן: אנחנו עבדנו על תוכנית גם ביחד עם הרב ולדמן, שמורכבת למעשה משני אלמנטים בעינינו.

אלי כהן: אחד זה חיזוק הזהות היהדות שם.

אלי כהן: זו תוכנית שכרגע אנחנו בשלבים האחרונים שלה.

אלי כהן: מצד שני אנחנו בקשר עם מערך הגיור.

אלי כהן: נבדוק אפשרות שלא יהיה כפל תהליכים עם הרבנות.

אלי כהן: אם מסגרות הגיור כאן יאשרו ולזה יש כבר תקציב מסודר שחלק מהשיעורים שאמורים להיות במסגרת 500 שעות שמתקיימות כאן יתקיימו שם במתכונת זו ונקבל הכרה.

אלי כהן: זאת אומרת כל מי שיגמור שם יקבל תעודה חתומה על ידי מערך הגיור שהוא למד 150 שעות ואז הוא יצטרך ללמוד רק 350 שעות נוספות, אנחנו נשקיע גם בזה.

אלי כהן: לסוכנות היהודית יש תקציב לטובת העניין הזה כדי שתהליך הגיור יתחיל שמה.

אלי כהן: זאת אומרת שהתהליך כאן יהיה יותר קצר.

אלי כהן: זאת אומרת שהם יוכלו לצאת לעבודה הרבה יותר מוקדם.

אלי כהן: ואנחנו גם מקווים שהם יצאו ממרכז הקליטה יותר מוקדם.

דני דנון: מבחינה תקציבית אתם לא מבקשים כלום מאף אחד?

אלי כהן: אנחנו מבקשים מכל אחד שיכול לתרום לסוכנות היהודית לתרום.

דני דנון: אני רוצה לומר פה מילה למשרדי הממשלה.

דני דנון: משרדי הממשלה, אני רוצה לשמוע את כולכם פה, שלא בעוד 90 יום תבואו תגידו אין תקציב.

דני דנון: אני רואה פה פערים גדולים מאוד.

דני דנון: אני רוצה לשמוע ממשרד הרווחה קודם כל, מדפני.

דני דנון: ואחרי זה ממשרד החינוך.

דפני מושיוב: כבוד  היושב ראש משרד הרווחה בשנה האחרונה מתקשה להתמודד עם אלה שכבר עלו  והגיעו כבר לישובי הקבע,  לקרית ביאליק, ישוב שאליו מגיעים עולים.

דפני מושיוב: 50% מהאוכלוסייה חשופה לאלימות בתוך המשפחה.

דני דנון: בקריית ביאליק?

דפני מושיוב: כן.

שלמה מולה: מה?

שלמה מולה: מה זאת אומרת?

שלמה מולה: קצת הסבר.

דפני מושיוב: אלימות בתוך המשפחה והצורך לטפל במשפחות.

דני דנון: איזה עוד דוגמאות יש?

דני דנון: הבעיה קיימת.

דני דנון: גם סיירנו ברמת אליהו לפני שבועיים, הוועדה סיירה וגם התרשמנו מבעיות דומות.

דני דנון: אני מניח שבריכוזים של יוצאי אתיופיה במיוחד במצב סוציו אקונומי נמוך הבעיות האלו קיימות.

דני דנון: אי אפשר להתעלם מהן.

שלמה מולה: לא. אבל אי אפשר לבוא ולהגיד שרק בקריית מלאכי.

שלמה מולה: קריית ביאליק.

דני דנון: אני רוצה שדפני תסיים את דבריה.

דני דנון: יש לך עוד דוגמאות ספציפיות?

דני דנון: זה מעניין אותנו לשמוע.

חביב קצב: ברשותך דפני מילה אחת.

חביב קצב: בשנה האחרונה הרכישות התבצעו ברובן המכריע למעלה מ-80% בשני ישובים, קריית אתא וקריית ביאליק.

חביב קצב: אלה המקומות היחידים שיוצאי אתיופיה יכלו לרכוש דירה באמצעות מענק שהם קיבלו.

חביב קצב: אז לכאורה התרכזו כמויות לא מבוטלות של עולים במקום.

חביב קצב: אז זו התוצאה.

שלמה מולה: שני הישובים האלה לא קלטו כמעט עולים מאתיופיה אפשר להגיד, אז זה בסדר גמור.

דני דנון: בבקשה דפני.

דפני מושיוב: אני נתתי את הדוגמה כמשל לקושי העצום של המשפחות המגיעות לישובי הקבע בכלל הארץ.

דפני מושיוב: וזה היה בשנה האחרונה.

דפני מושיוב: לא בהכרח אנחנו מדברים על פתולוגיה.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים על משבר עלייה שהוא משבר שבא לידי ביטוי בתוך המשפחה והמעבר מהקליטה של הסוכנות היהודית שהיא מוגנת.

דפני מושיוב: החיים הרבה יותר קלים כאשר הסוכנות היהודית מטפלת בעולים.

דפני מושיוב: המעבר ליישובי הקבע, התהליך של עצמאות בישובי הקבע הוא מאוד מאוד קשה.

דפני מושיוב: המחויבות כלפי המשפחות שנשארו באתיופיה יוצרת קושי כלכלי עצום עבור המשפחות האלה.

דפני מושיוב: ואנחנו נתקלים, ספרנו הפעם בקרית ביאליק כדוגמה בעקבות פנייה של ראש הרשות לעזור בקליטה, אנחנו רואים שיש שם קושי מאוד מאוד גדול וזו דוגמה מהשנה האחרונה כביטוי לקושי שיהיה בעתיד ולחוסר התקצוב במשרד הרווחה בתוספת.

אברהם מיכאלי: הייתם שותפים להחלטת הממשלה?

דפני מושיוב: היתה התנגדות.

דפני מושיוב: משרד הרווחה באמצעות משרד ראש הממשלה היתה התנגדות אם לא תהיה תוספת תקציב.

דני דנון: מה ההערכה התקציבית שלכם לקליטה של העולים בעקבות החלטת הממשלה, האם אתם מעריכים זאת בצורה חיובית או טובה?

דפני מושיוב: בנינו תקציב לאלף נפשות בצורה מאוד מאוד מינימאלית אני חייבת להגיד.

דפני מושיוב: התקציבן של המשרד דאג לכך.

דני דנון: למה תקצבתם לאלף?

דני דנון: אם זה לשנה אז זה צריך להיות ל-2500.

דני דנון: אתם מדברים על תקציב שנתי.

דפני מושיוב: זה מודל.

דפני מושיוב: בעבר חנוך צמיר היה מעורב בזה בצורה זאת.

שלמה מולה: דפני אבל אתם לא רלוונטיים בתקופה הזאת של השנתיים הראשונות או שלוש השנים הראשונות.

שלמה מולה: מגיעים אנשים אליכם ואתם צריכים להיות מתוקצבים ב-2010.

שלמה מולה: אין שום קשר בין התקציבים.

שלמה מולה: אני לא מוכן  לשמוע דמגוגיה או רצון לקבל תקציבים על חשבון האתיופים.

שלמה מולה: לא מוכן.

שלמה מולה: זה מעצבן אותי.

שלמה מולה: זה מרגיז אותי.

שלמה מולה: זה לא נכון.

שלמה מולה: אם אתם באים ואומרים כל העולים שנמצאים במרכז קליטה בתקופה הראשונה, אתם לא  נותנים אפילו עובד סוציאלי אחד מטעם משרד הרווחה.

שלמה מולה: משרד הרווחה לא נותן.

שלמה מולה: אז מה אתם מדברים לגבי החוב שלכם לקליטה?

שלמה מולה: אתם רוצי תדברו אחרי שהעולים נקלטו בארץ.

דני דנון: רגע, בוא נשמע למה הם צריכים את הכסף.

דני דנון: כמה כסף זה?

דני דנון: אני רוצה שדפני תשלים את דבריה.

דפני מושיוב: כמו שנאמר בשנה האחרונה 2010 יצאו לישובי הקבע, כמה משפחות?

דני דנון: דפני אני רוצה לעזור לך בבקשה.

דני דנון: תחזרי למודד של האלף שהתחלת איתו.

דפני מושיוב: המודד של האלף כולל עובדים סוציאליים ברשות המקומיות.

דפני מושיוב: ברגע שהם יוצאים ממרכזי הקליטה הם מגיעים לישובי הקבע.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים רק על ישובי הקבע.

דפני מושיוב: הבקשה שלנו היא למהלך שנת 2011 שבה יצאו אנשים, סביר להניח, ממרכזי הקליטה לישובי הקבע.

דפני מושיוב: וזה תהליך שימשיך.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים על עובדים סוציאליים.

דני דנון: אם הם יוצאים ממרכזי הקליטה יש לכך השלכות שצריך לתקצב אותן.

שלמה מולה: דני, אבל למה משרד הרווחה לא ביקש תקציב לשנת 2010-2011?

שלמה מולה: בנו תקציבים.

שלמה מולה: מה זה קשור להיערכות של העלייה הזאת?

שלמה מולה: מה הקשר?

שלמה מולה: אם אתם נכשלתם במשרד הרווחה, אתם יודעים ש- 6000 עולים במרכזי הקליטה יעברו בשלוש השנים הבאות, לא קיבלתם תקציב, אתם לא תקבלו תקציב בדיון הזה.

שלמה מולה: לא יקרה.

שלמה מולה: זה לא נכון.

שלמה מולה: אני יכול לדבר לגבי משרדים אחרים, לא לגבי משרד הרווחה.

דפני מושיוב: תקציב הרווחה שביקשנו, אני אתן דוגמה.

דפני מושיוב: אנחנו מפתחים היום מודל בעקבות קריית ביאליק.

דפני מושיוב: מקריית ביאליק הגיעו אלינו במהלך השנה אל מנכ"ל המשרד.

דפני מושיוב: לא קיבלנו את הידיעה שמגיעים אנשים.

דפני מושיוב: ואנחנו מדברים על עובדי אימפק שידעו למיין את האנשים ולדעת מה סוג הבעיה שלהם.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים על מלווי משפחות, אנשים שהם דוברי שפה כדי שיוכלו ללוות את המשפחות.

דפני מושיוב: לידיעתכם 99% מהאוכלוסייה שמגיעה, גם ביפו וגם ממקומות אחרים, מגיעים למשרד הרווחה לצערי.

דפני מושיוב: מכסות לילדים בפנימיות רווחה במידה וצריך.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים על תוכניות לגיל הרך לילדים בסיכון כמו ילדים עולים במעלה, תוכניות ביתיות וכיוצא בזה.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים על תוכניות גישור לפנימיות כי הילדים נשלחים לפנימיות עליית הנוער וההורים לא תמיד יודעים היכן הילדים שלהם.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים על סיוע בצרכים מיוחדים.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים על סדנאות תלויות תקציב.

דפני מושיוב: אנחנו מדברים על מרכזים למניעת אלימות, על עבודה לפי תעריפים אצלנו, כולל את הנושא של טיפול במניעת שימוש באלכוהול.

דפני מושיוב: מכסות במידה וצריך לנקלטים.

דפני מושיוב: מועדוני נוער, עבודה שיקומית בתחום התעסוקה.

דפני מושיוב: אלה הדברים שאנחנו מדברים עליהם.

דני קסהון: אבל מה עושים בתקציב השנתי?

דני קסהון: אנחנו לא חלק מהתקציב שנועד ליום יום.

דפני מושיוב: אתה צודק.

דפני מושיוב: אם אתה מכיר את משרד הרווחה הבעיה היא כלכלית.

דפני מושיוב: אבל הבעיה היותר ספציפית היא שלאנשים שעולים מאתיופיה יש צרכים מסוימים.

שלמה מולה: דפני, היה לי העונג לשמוע את השר שלך לפני יומיים.

שלמה מולה: הוא הציג את התקציב הדו שנתי שלו בוועדת הכספים.

שלמה מולה: שמעתי אותו, ראיתי את התקציבים.

שלמה מולה: אני מתקומם שאתם מקטלגים אוכלוסייה מסוימת.

שלמה מולה: אתם רוצים לקבל תקציב נוסף ממשרד האוצר.

שלמה מולה: אני רואה בזה באמת פגיעה.

שלמה מולה: עכשיו אני אומר לך בכנות.

שלמה מולה: ראיתי את סעיפי התקציב בוועדת כספים.

שלמה מולה: הם דיברו בדיוק על אותם דברים שאת מדברת עליהם.

שלמה מולה: אז מה את רוצה עכשיו?

שלמה מולה: עכשיו אתם רוצים לבוא על חשבון הצבע של השחורים האתיופים ולקבל עוד כסף?

שלמה מולה: זה פשוט מרגיז אותי.

שלמה מולה: מה זה הדבר הזה?

דפני מושיוב: כבוד חבר הכנסת, קשה לי עם הדברים שאתה אומר.

שלמה מולה: כי זה מרגיז.

שלמה מולה: כי השר שלך אמר בדיוק בקשר לצרכים האלה, יש לי אוכלוסיות מיוחדות, יש לי אתיופים, יש לי ערבים.

שלמה מולה: הוא פירט.

שלמה מולה: הנה נציג האוצר רואה.

שלמה מולה: הוא פירט את זה.

שלמה מולה: מה אתם רוצים עוד?

שלמה מולה: למה?

דפני מושיוב: אנחנו יכולים להתייחס לדברים בצורה הזאת ואנחנו יכולים להתייחס לקושי שקיים.

שלמה מולה: אין ויכוח על הקושי.

דפני מושיוב: אנחנו יכולים להתייחס למענים המיוחדים.

דפני מושיוב: אני חושבת שהמשרד שלנו מנסה להיערך אחרת בטיפול בעולים.

דפני מושיוב: אני חושבת שהשר והמנכ"ל לוקחים את הנושא הזה בצורה מאוד אחראית ועל פי המודלים האחרונים שראינו בשנה האחרונה  בקריית ביאליק וקריית אתא וחיפה, אנחנו רואים את הקושי העצום.

דפני מושיוב: אם אנחנו לא ניערך כפי שדרך אגב היה בשנות התשעים, היתה גישה מיוחדת לכל הנושא של העולים.

דפני מושיוב: צריך להתייחס לזה כמענה.

דפני מושיוב: אם אנחנו לא נתייחס לזה בגישה מיוחדת אז אנחנו נמשיך לראות את ההיקפים המאוד גדולים.

דפני מושיוב: אני חושבת שתוכנית החומש ליוצאי אתיופיה בונה מודל אחר של עבודה.

דפני מושיוב: אני כן הייתי ממליצה להסתכל על אופן העבודה.

דפני מושיוב: ואנחנו לפחות לומדים את מודל החומש כדי לראות איך עובדים בין משרדים בצורה יותר אפקטיבית כדי לבנות מודל יישובי לקליטה.

דני דנון: דפני, מה השורה התחתונה?

דני דנון: מה בשורה התחתונה הסכום שאתם מעריכים יענה על הצרכים של המשרד שלכם?

דפני מושיוב: קליטה של 8000 עולים תעלה 89,474.

דני דנון: כ-90 מיליון שקל לכל התקופה.

דני דנון: לשלוש שנים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חנוך בבקשה.

חנוך צמיר: ברשותכם, אני אנסה קצת להבהיר גם את המושגים וגם את רצף ההחלטות.

חנוך צמיר: נציגת משרד הרווחה דיברה על הקליטה ביישובי הקבע ולא בכדי.

חנוך צמיר: בעצם היא לא הזכירה את התקופה הראשונה של השהות במרכזי הקליטה שאמרנו שהיא יכולה להיות בין שנה וחצי לשנתיים.

חנוך צמיר: אני חושב שזה בעצם נושא הדיון היום.

חנוך צמיר: לא שלא חשוב לדבר על הקליטה בישובי הקבע.

אברהם מיכאלי: היא מדברת על בעיות שוטפות של משרד הרווחה.

חנוך צמיר: אני רק מבקש את רשות הדיבור.

חנוך צמיר: יש בעיות שוטפות ארוכות, גדולות ומשמעותיות.

חנוך צמיר: אני לא חושב שזה הדיון היום.

חנוך צמיר: אנחנו יכולים לשאול את עצמנו גם מה קורה בתחום ההשכלה הגבוהה בעוד חמש שנים.

חנוך צמיר: אני חושב היושב ראש ברשותך שכרגע צריך להתמקד בתקופה הראשונה, בשהות במרכזי הקליטה.

חנוך צמיר: ומכאן אני רוצה להגיד את הדבר הבא.

דני דנון: לא. אבל סליחה חנוך.

דני דנון: אם הצוות יחליט עוד שבויים שנותנים תמריץ ומוציאים אלף משפחות ממרכזי הקליטה כדי לפנות מקומות אז צריך יהיה לתת מענה לאותן משפחות.

חנוך צמיר: כבוד היושב ראש, הרי אני האחרון שמזלזל בזה.

חנוך צמיר: אני עוסק בזה יום יום, פעמיים ביום.

חנוך צמיר: אבל בואו נתמקד.

חנוך צמיר: עדיין יש לנו בעיה באשר לתקופה הראשונית במרכזי הקליטה.

חנוך צמיר: ולמה?

חנוך צמיר: כי על פי הסדרים שהיו בעבר, משרד הרווחה בכלל לא נכנס למרכזי הקליטה.

חנוך צמיר: ולא בכדי אמר חבר הכנסת שלמה מולה את מה שהוא אמר.

חנוך צמיר: אני חושב, וזה בכוונתנו היום לעשות, היום, מחר, זה לפתוח את ההסדרים האלה מחדש, ולהגיע לדיון עם משרד הרווחה שאכן כן ייכנס למרכזי הקליטה.

חנוך צמיר: אני לא נכנס כרגע לסיבות למה הוא לא שם.

חנוך צמיר: אני אומר היו איזשהם הסדרים בעבר.

חנוך צמיר: וכרגע מי שמספק ולא באופן מלא את הצרכים שקשורים ברווחה במרכזי הקליטה זה או תקציב שעובר באמצעות משרד הקליטה או תקציבים פנימיים של הסוכנות היהודית.

חנוך צמיר: אני חושב שהסוגיה האמיתית כרגע היא להכניס פנימה את משרד הרווחה.

חנוך צמיר: אני מתחייב להתחיל לעשות את זה מהיום ואילך.

אברהם מיכאלי: ואם אין תקציבים?

אברהם מיכאלי: אז הם כן צריכים לדאוג לעצמם עכשיו שיהיה להם תקציב בתקופה הזאת.

שלמה מולה: קודם כל שהחלטות יתקבלו.

חנוך צימר: אם תהיה הסכמה עקרונית לעשות את זה שהאוצר כמובן יהיה שותף לזה, אני בטוח שימצאו גם התקציבים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: משרד החינוך, אני אבקש ממאיה שריר, בבקשה.

מאיה שריר: אנחנו מקבלים את המידע על משפחות שמגיעות למרכזי הקליטה מהסוכנות היהודית.

מאיה שריר: אנחנו מקבלים מהם רשימות להיכן משובצות המשפחות ובהתאם אנחנו משבצים את התלמידים לבתי ספר ממלכתיים דתיים, ומשתדלים ככל האפשר לשבץ את הילדים לגני ילדים סמוכים למרכזי הקליטה.

מאיה שריר: לא תמיד זה מתאפשר.

מאיה שריר: מדובר בדרך כלל בישובי פריפריה.

מאיה שריר: החינוך הממלכתי דתי מצומצם שם.

מאיה שריר: לכן אנחנו נאלצים לשלם גם עבור הסעות.

מאיה שריר: אז יש כאן מרכיב של הסעות שמסיעים אפילו מצפת עד קצרין אם אין ברירה.

מאיה שריר: מסיעים אפילו ילדים בגיל הגן מצפת לישובי הסביבה.

מאיה שריר: מעבר לכך יש כמובן הקצאת שעות למסגרות אולפניות לרכישת השפה העברית והשלמת פערים בכל מקצועות הלימוד.

מאיה שריר: לעיתים אפילו יש צורך במבנים.

מאיה שריר: בדרך כלל מבנים במקום שאין מקום פיזי לקלוט את התלמידים.

מאיה שריר: מעבר לכך יש תשלום עבור הוראת חוץ כיוון שהתלמידים לא תמיד לומדים באותו ישוב שבו ממוקם מרכז הקליטה ואז צריך לשלם לרשות שקולטת.

מאיה שריר: כל זה הוא רק בתהליך של השנה הראשונה ואני באמת התייחסתי בכל התחשיב כאן רק לשנה הראשונה.

מאיה שריר: אנחנו יודעים שבאמת כאן לא מסתיים התהליך.

מאיה שריר: המעבר לישוב הקבע כמו שנאמר כאן הוא אחרי שנה וחצי או שנתיים הוא נקודת זמן מאוד מאוד בעייתית עבור תלמידים.

מאיה שריר: תלמידים שחוו הרבה מאוד מעברים והגיעו מכפרים, וישבו במחנה מעבר בגונדר או אפילו הגיעו מערים וישבו כמה שנים במחנה מעבר ומגיעים אחר כך למרכז קליטה שהסביבה שם היא הומוגנית, גם כיתות הלימוד הן הומוגניות וצריכים אחר כך לעבור לישוב קבע אחרי שנה וחצי או שנתיים יש בדרך כלל בעיה.

מאיה שריר: יש נסיגה בלמידה.

מאיה שריר: צריך תמיכה.

מאיה שריר: ואני בכל ההדגשים שלי בכלל לא התייחסתי לנקודה הזאת.

מאיה שריר: ניקח באמת לדוגמה את קריית ביאליק.

מאיה שריר: קריית ביאליק זה ישוב שאין בו אף מוסד חינוכי ממלכתי דתי.

מאיה שריר: לא גן ילדים, לא בית ספר והילדים מוסעים.

מאיה שריר: הם מוסעים היום לנשר ולקריית טבעון שקלטו את כל התלמידים, ומשרד החינוך לקח על עצמו השנה הזאת מימון מלא של ההסעות גם שם כדי שבאמת לא תהיה התנגדות של האוכלוסייה לבתי הספר, וגם שלא תהיה התנגדות מצד בתי הספר ושלא תהיה התנגדות מצד היישובים שקלטו.

מאיה שריר: לכן באמת הכול עבר השנה בשקט והתלמידים לומדים ומרוצים.

מאיה שריר: אבל אני בכלל לא התייחסתי בתחשיב הזה לכמה נקודות.

אברהם מיכאלי: את התחשיבים שלכם לא הצגתם אותם לפני קבלת החלטת הממשלה?

מאיה שריר: אני יודעת שהשר הודיע שיש לו צורך בתקציב נוסף.

אברהם מיכאלי: אני שומע פה על משרדי ממשלה כאילו זה ממשלות אחרות.

אהוד פראוור: בואו נבחין בין משרד דורש לבין משרד מקבל.

אהוד פראוור: בואו נבחין בין עלות, למי זה חסר.

אהוד פראוור: זה לא אותם דברים.

אהוד פראוור: אנחנו מקבלים השנה 1800 עולים.

אהוד פראוור: בסדר?

אהוד פראוור: הם נמצאים בתוך התקציבים.

אהוד פראוור: אנחנו בשנה שעברה קיבלנו, אם אני זוכר טוב, 1500 או 1600 עולים.

אהוד פראוור: גם זה נמצא בתוך התקציב.

אהוד פראוור: אני מתקן ל-1800 עולים.

אהוד פראוור: כך שהכספים נמצאים לפחות השנה בתוך המשרדים.

אהוד פראוור: השאלה היא כמה צריך יותר.

אהוד פראוור: קצב העלייה לא הולך להפיל אותם.

אהוד פראוור: יש לנו שנה אחת שלהערכתנו היא באזור ה-2000 וקצת.

אהוד פראוור: זה לא פער גדול מ-1800.

אהוד פראוור: אחר כך נראה דרך ועדת חיים שני מה הוא הקצב.

אהוד פראוור: נקבע קצב חודשי של 115 אלף שקלים.

אהוד פראוור: אנחנו נהיה לא רחוקים מהתקציבים הקיימים.

אהוד פראוור: ולכן להוציא קצת יותר, לא דרמה, גם הפער בין 1800 ל-2400 הוא לא אסון.

אהוד פראוור: עכשיו יש מקום אחד שהוא ברור לנו.

אהוד פראוור: והמקום הזה שהוא ברור לנו זה שאי שם בנושא המשכנתאות משהו יצטרך לקרות.

אהוד פראוור: בכל דרך של השוואה התחושה היתה גם לפי המציאות כפי שאנחנו מבינים אותה שהנטל שיוטל על המשרדים אינו גדול באופן משמעותי.

דני דנון: אבל איך אתה מסביר את הדרישה של המשרדים?

דני דנון: שהיא הפוכה לגמרי ממה שאתה אומר.

אהוד פראוור: משום שלעולם משרד, אם אתה תאפשר למשרד לבוא לכנסת ולהגיד שהממשלה או שהמערכת המרכזית לא בסדר, שזה היה צריך להיות תוספתי ולא התקציב הנוכחי, לא נולד המשרד שלא יעשה את זה.

אהוד פראוור: אבל אנחנו לאחר שבחנו את הדברים האלה וראינו קודם כל את קצב העלייה,

שלמה מולה: האמת היא שבמיוחד כאשר זה מדובר על עולי אתיופיה.

אריאלה רבדל: אני מצטערת.

אריאלה רבדל: סליחה שאני מתפרצת.

אריאלה רבדל: אני ממשרד השיכון ויש לי מה להגיד על האופן שבו מתנהלים הדברים.

אריאלה רבדל: אני ממש מוחה על האופן שבו מדברים כלפי פקידים שעושים כמיטב יכולתם במשרדי הממשלה.

אריאלה רבדל: אני חושבת שזה לא הוגן.

אריאלה רבדל: אם יש טענות כלפי משרדי ממשלה יש בשביל זה שרים ומנכ"לים.

אריאלה רבדל: אני ממש, אני בחיים שלי לא שמעתי דברים כאלה.

אריאלה רבדל: אני הרבה שנים עובדת בשירות המדינה.

אריאלה רבדל: אני הרבה שנים מופיעה בכנסת.

אריאלה רבדל: אף פעם לא שמעתי כזאת התנהגות כלפי פקידים אדוני היושב ראש ואני חושבת שתפקידך להגן עלינו.

אריאלה רבדל: אם יש ביקורת כלפי המשרדים, יש בממשלה הזאת שרים, יש מנכ"לים.

אריאלה רבדל: כאן יושבים פקידים לא ברמה הבכירה ביותר שעושים כמיטב יכולתם ואני חושבת שזה ממש, לא שמעתי דבר כזה בחיים שלי עד היום.

שלמה מולה: תשלחו את הפקידים הבכירים.

אריאלה רבדל: אני לא אומרת שהכול בסדר מבחינת עולי אתיופיה.

אריאלה רבדל: אם יש ביקורת על תהליך הקליטה נא  לזמן את השרים המיועדים, האחראים על הקליטה.

דני דנון: אריאלה, אני אגיד לך משהו.

דני דנון: אני חושב שהטענות שלך הן לגיטימיות אבל גם הטענות של חבר הכנסת שלמה מולה הן לגיטימיות.

אריאלה רבדל: הן לגיטימיות כלפי השרים אבל לא כלפי הפקידים שיושבים כאן.

דני דנון: הוא מביע את עמדתו וזכותו להביע את עמדתו בוועדה.

דני דנון: והמטרה היא שהמסר יעבור למשרד.

דני דנון: לפי דעתי, אני לא מסכים עם עמדתו של חבר הכנסת שלמה מולה.

אריאלה רבדל: זכותו לכל עמדה שהוא נוקט.

אריאלה רבדל: הוא עושה את זה מכל הלב.

אריאלה רבדל: הוא אחד האנשים שמשקיעים הכי הרבה בעולי אתיופיה.

אריאלה רבדל: אבל עדיין.

דני דנון: נכון.

דני דנון: אבל זה צריך לעבור לשר שלא נמצא פה בוועדה.

דני דנון: זה קורה בוועדות כל יום.

דני דנון: לא תמיד מגיעים השרים או המנכ"לים אז הנציג שלהם מביע את העמדות, מקבל את העמדות של הוועדה ומעביר אותן הלאה.

דני דנון: אודי נא להשלים בבקשה.

אהוד פראוור: איך שלא נעמיד את זה, גם פער השיא שיכול להיות בין 1800 עולים ל-2400 עולים הוא לא פער גדול.

אהוד פראוור: עכשיו לגיטימי שהממשלה תגיד שההוצאות הן על חשבון המשרדים.

אהוד פראוור: לא בהכרח המשרדים אוהבים את זה.

אהוד פראוור: לעומת זאת מקומו של הדיון הזה בממשלה ושם יגיבו.

דני דנון: לא. אבל המקום שלנו הוא לפקח על הממשלה.

אהוד פראוור: זה ברור.

אהוד פראוור: אבל היות שהשאלות האלה עלו בממשלה ונדונו, ובנושאים מסוימים כמו הצורך לתמוך בפיזור אוכלוסייה, גם סוכם שהנושא הזה, מה שלא היה מראש יעד, משום שזו הבעיה המרכזית, והיא כנראה גם בעיה עם עלויות.

דני דנון: אתה זוכר מה שאומר אלי כהן לגבי ערים שמסרבות לקבל עולים מאתיופיה?

אהוד פראוור: לכן, בדיוק בגלל זה.

אהוד פראוור: הרי ההחלטה השתנתה.

אהוד פראוור: הנושא שמדברים עליו היום של פיזור אוכלוסין הוא נושא שאותו העברנו גם לועדת חיים שני כי הבנו שהוא עניין מורכב.

אהוד פראוור: יכול להיות שהוא גם כרוך בעלויות.

אהוד פראוור: לא התעלמנו מזה.

אהוד פראוור: הוצאנו אותו מכלל השיח כי הבנו שזו בעיה מרכזית ותיקנו את ההחלטה.

אהוד פראוור: עכשיו, אחרי שמביאים לממשלה החלטה שבה כתוב שההוצאות הן על חשבון המשרדים ואת הנושא הזה הכרענו.

אהוד פראוור: את הנושא הזה הכרענו בגלל הדיון הארוך שהיה עם השר גדעון סהר ואחרים.

אהוד פראוור: הנושא שקשור בפיזור אוכלוסייה יש לו משמעויות קודם כל בחינוך ואחר כך בתחומים אחרים שאנחנו לא ניגע בהם עכשיו.

אהוד פראוור: ולכן זה לא שהממשלה לא נתנה את דעתה.

אהוד פראוור: אלא שהממשלה הבינה שזה נופל על כתפינו.

אברהם מיכאלי: אודי, אני כאיש קואליציה, אני פה מסתכל על הממשלה אחרי הדברים שהושמעו פה בצורה לא טובה.

אברהם מיכאלי: אם פקידי ממשלה באים לוועדה ממשרדים שונים ומציגים חסרים שבגינם אולי אחר כך הקבוצה הזאת שתעלה לא תיקלט בארץ, אנחנו כוועדה צריכים לתת את דעתנו על כך.

אברהם מיכאלי: לכן אני מקבל את העמדה שלך שהממשלה בסוף החליטה והממשלה היא הקובעת.

אברהם מיכאלי: כל הכבוד לכל המשרדים.

אברהם מיכאלי: לפי הדעות שנשמעות פה, בצורה כזאת, הממשלה לא נראית טוב.

אהוד פראוור: אני מסכים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מכבוד הרב  יוסף צבי הדנה לומר כמה דברים.

דני דנון: בבקשה.

יוסף צבי הדנה: תודה רבה כבוד היושב ראש.

יוסף צבי הדנה: החלטת הממשלה היא להביא את בני הפלשמורה.

יוסף צבי הדנה: באמת הם מחכים המון זמן וסובלים.

יוסף צבי הדנה: נקודה אחת חשובה שהועלתה פה היא בקשר להכשרה האנשים בלימודי יהדות.

יוסף צבי הדנה: אם התוכנית תגובש ותבוא לפני הרב הראשי לישראל, הראשון לציון, הרב עמר שליטא, נשקול את זה בכובד ראש ונכריע בנושא.

יוסף צבי הדנה: כל דבר שהוא לטובת העולים הרב יתן את דעתו על כך במיוחד.

יוסף צבי הדנה: כמו כן השר לענייני דתות, גם הוא יעשה כל מה שביכולתו לסייע בנושא המעבר והקליטה של העולים.

יוסף צבי הדנה: דבר אחד שאני רוצה לציין, האמת היא שהמעבר הזה ממרכז הקליטה לדירות קבע זה חלל ריק שמביא לתרעומת אצל העולים שצריכים באמת הרבה הרבה סיוע.

יוסף צבי הדנה: כי במרכז הקליטה יש צוות שמטפל ועושה, נותן.

יוסף צבי הדנה: יום יום אנשים מטפלים בעולים כאשר הם במרכז הקליטה.

יוסף צבי הדנה: אבל ברגע שהם עוזבים את מרכז הקליטה ועוברים לדירות קבע כל הדילמה מופיעה בתחילת הקליטה.

יוסף צבי הדנה: לכן במצב כזה אני חושב שחשוב מאוד שהרשויות ייערכו בהתאם אם זה לגבי תלמידי בתי הספר, אם זה לגבי ההורים המבוגרים.

יוסף צבי הדנה: שמה יש בעיות רבות.

יוסף צבי הדנה: הבעיות העיקריות הן בקליטה ובפיזור של האנשים בדירות הקבע.

יוסף צבי הדנה: תודה רבה.

דני דנון: תודה רבה כבוד הרב.

דני דנון: חבר הכנסת שלמה מולה בבקשה.

שלמה מולה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: קודם כל אני רוצה לברך אותך על קיום הדיון.

שלמה מולה: אני משתדל להשתתף בדיונים כאשר אתה יושב ראש.

שלמה מולה: אני באופן אישי יודע שדווקא שנציג הליכוד הוא ראש ועדה הדיונים הם מעניינים.

שלמה מולה: אני זוכר את קליין שהיה פעם חבר כנסת מטעם הליכוד.

שלמה מולה: ואחר כך נעמי בלומנטל.

שלמה מולה: באמת הנושאים שקשורים לעולי אתיופיה וקביעת המדיניות דרך הוועדה היתה מאוד משמעותית.

שלמה מולה: אני מקווה שאתה תקבל את מינוי הקבע וכולנו נרוויח.

שלמה מולה: דבר נוסף, בניגוד להרגלי אני רוצה דווקא להודות לראש הממשלה ולממשלה בהחלטה הזאת.

שלמה מולה: אמנם ירקנו דם להביא לכך שההחלטה הזאת תתקבל.

שלמה מולה: לא רק זה, גם בגלל ששר הפנים אוהד לעניין.

שלמה מולה: היה בעבר שר פנים מהמפלגה שלי שאי אפשר היה אפילו לדבר איתו.

שלמה מולה: אני באמת חושב שבסופו של דבר הצוות של אודי ושל מנכ"ל משרד ראש הממשלה, האמת היא אני הייתי מבוהל כאשר שמעתי אותם בדיון שהיה אצל מבקר המדינה.

שלמה מולה: אבל בכל זאת מוטב לסיים את הפרשה הזאת.

שלמה מולה: אפשר לסיים את הפרשה הזאת.

שלמה מולה: המתווה שהותווה בממשלה הוא מתווה נכון.

שלמה מולה: אני מקווה שלא נצטרך לעסוק בעניין הזה עוד הרבה זמן.

שלמה מולה: אני לפחות, ככל שזה יהיה תלוי בי אני אנסה שזו תהיה החלטת ממשלה אחרונה בעניין.

שלמה מולה: אני אומר את זה גם לפרוטוקול.

שלמה מולה: אני אמרתי את זה גם לצוות.

שלמה מולה: גם מספר חברי כנסת, אנחנו התחייבנו בכתב.

שלמה מולה: אבל אני מדגיש כאן וזה הדבר החשוב, אך ורק אנחנו מחויבים בהסכמה שלנו מול הממשלה במכתב שלנו עם המתווה של החלטת ממשלה יתקיים ככתבו וכלשונו.

שלמה מולה: אם מישהו ישבש את התהליך של ביצוע החלטת הממשלה אנחנו לא נראה את עצמנו מחויבים.

שלמה מולה: אבל המתווה הקיים מקובל עלינו עד הסוף.

שלמה מולה: עכשיו זה בעניין הראשון.

שלמה מולה: דבר נוסף, אריאלה אני לא נגדך.

שלמה מולה: אני לא התכוונתי להעליב מישהו.

שלמה מולה: אם מישהו נעלב אני מבקש סליחה.

שלמה מולה: בדיונים שהיו בחודשים האחרונים אני אמנם לא הייתי בחזית, שמעתי בדיוק על התקציבים ועל הכספים שנזרקו.

שלמה מולה: חלק מהאנשים אולי אפילו היה להם עניין שההחלטה הזאת לא תתקבל.

שלמה מולה: זה היה דבר מבהיל.

שלמה מולה: יש צורך בתקצוב אמיתי.

שלמה מולה: זה נכון.

שלמה מולה: אבל אני יוצא מנקודת הנחה אחרת, שכל משרד ומשרד, הצרכים שלו הם שונים.

שלמה מולה: זה אחד.

שלמה מולה: שתיים, אני יוצא מנקודת הנחה שמשרדים מסוימים, לצורך העניין אני אחזור למשרד הרווחה, אם למדינת ישראל אמורים להגיע  25 אלף,  אם הם הולכים למשרד האוצר ואומרים לו תקצב אותנו, זאת אומרת שאותם 25 אלף נכללים בתוך העולים יוצאי אתיופיה.

שלמה מולה: כך אני סופר אותם.

שלמה מולה: זה לא 25 אלף עולים שמגיעים ובנוסף לכך יוצאי אתיופיה האחרים.

שלמה מולה: עכשיו אני מסכים שהצרכים של יוצאי אתיופיה הם רבים ובכללם אותם 25 אלף בני הפלשמורה.

שלמה מולה: היות ו-25 אלף מגיעים אני מסכים שצריך לתת יותר.

שלמה מולה: לכן נקודת המוצא צריכה להיות, יוצאי אתיופיה מקבלים כעולים חדשים כמו כולם ואחר כך עליהם לקבל תוספת בגלל הייחודיות.

שלמה מולה: לזה אני מוכן להקשיב.

שלמה מולה: אני שמעתי את שר הרווחה.

שלמה מולה: אני שאלתי אותו בוועדת כספים.

שלמה מולה: אדוני, האם התקציב הדו שנתי מכסה לך את ההוצאות?

שלמה מולה: הוא פירט את הצרכים שלו.

שלמה מולה: אם הוא אמר את זה לאוכלוסיות וכן הלאה, מה אנחנו נבוא עכשיו למשרד הקליטה בדרישות?

שלמה מולה: בדיון בוועדה הזאת נעשה מה?

שלמה מולה: זו הנקודה.

שלמה מולה: עכשיו אני רוצה אדוני היושב ראש לדבר על משרד הפנים.

שלמה מולה: קודם כל אני מודה שבחודשים האחרונים התעוררתם.

שלמה מולה: אתם עושים עבודה טובה.

שלמה מולה: אבל הכול יהיה תלוי בכם באמת.

שלמה מולה: אני מסתכל עליך עמוס, גם סיום הפרשה הזאת של הבדיקה תלויה בכם.

שלמה מולה: ככל שאתם תקדימו, תודיעו לנו ותסיימו את הפרשה הזאת של הבדיקות ומתן התשובות עד אוגוסט זאת אומרת בנקודת הקצה בעוד מספר חודשים משרד החינוך, משרד הרווחה, הסוכנות היהודית, משרד הקליטה יוכלו לתכנן גם את התקציבים שלהם, גם את העלויות שלהם.

שלמה מולה: ידעו כמה ילדים מגיעים, ידעו מה הרכב המשפחות.

שלמה מולה: המשרדים ירצו לדעת מה הוא גודל המשפחות שמגיעות.

שלמה מולה: תינתן להם תשובה מדויקת מאוגוסט במשך שנה וחצי.

שלמה מולה: זאת אומרת, אם אתם לא תעשו את העבודה, לא תבואו עם תשובה, החלק הטכני יהיה חלק בעייתי מאוד.

שלמה מולה: ולכן אנחנו מתייחסים למשרדים כנקודת מוצא משמעותית ביותר גם לתכנן תקציבים, גם לתת מידע נכון מדויק למשרד הקליטה.

שלמה מולה: לכן צריך לעשות את העבודה הנכונה.

שלמה מולה: אבל איפה הבעיה?

שלמה מולה: לפחות ממה שאני מזהה.

שלמה מולה: הבעיה היא שברגע שאתה שולח את העולים מאתיופיה, אתה מפנה אותם להגיע לשכות, ואני אומר הלשכות לא מתפקדות.

שלמה מולה: אם שולחים עולה ללשכה, מי יקבל אותו?

שלמה מולה: האם יש מתורגמן?

שלמה מולה: אני לא יודע.

שלמה מולה: אני לומד מהמכתבים שאני מקבל על הבעיות של יוצאי אתיופיה.

שלמה מולה: אני יודע שלפעמים העולים מגיעים ללשכות ולא פותחים להם אפילו את המשרד.

שלמה מולה: אני באמת מבקש אם אתם יכולים לעשות את המאמץ הזה של הבדיקות, מתן הפניות לעולים וכן הלאה.

שלמה מולה: אני חושב אדוני היושב ראש שהדבר הגדול הוא העניין של משרד השיכון.

שלמה מולה: התוספות למשכנתאות זה הדבר הקריטי ביותר מבחינתנו גם לקליטה הראשונית וגם לקליטה בישובי הקבע.

שלמה מולה: קליטה ראשונית, אם אתה לא רוצה עכשיו לפתוח מרכזי קליטה מפה עד הודעה חדשה, להגדיל את התקציבים הראשוניים אז אתם צריך לתת מיליוני שקלים למשרד הקליטה.

שלמה מולה: כאתה פותח מרכז קליטה אתה מתחייב לא רק לשנה הראשונה.

שלמה מולה: אתה מתחייב לקבלן שיבנה את מרכז הקליטה לעוד שלוש או ארבע שנים.

שלמה מולה: הוא לא יחתום איתך על חוזה.

שלמה מולה: זה מיליוני שקלים.

שלמה מולה: מינימום חמש שנים.

שלמה מולה: דבר שני, הקיבעון של האנשים בתוך מרכז הקליטה, אם הם לא יקבלו משכנתאות, לא ילכו לישובים יותר חזקים.

שלמה מולה: אנחנו חוזרים כך לאותה בעיה שדפני דיברה עליה לריכוזיות ולהתפתחות של המצוקה ואז התוצאה היא קשה.

שלמה מולה: חוץ ממשרד הפנים המפתח לטיפול נכון בעולים זה מתן מענקים מוגדלים משמעותיים לקניית דירות.

שלמה מולה: לא מדובר רק על המענקים הקיימים.

שלמה מולה: צריך לחזור לתוספת שניתנה במסגרת תוכנית החומש.

שלמה מולה: ואז אפשר באמת לתכנן קליטה נכונה, גם ראשונית וגם קליטת קבע.

שלמה מולה: משפט אחרון לגבי משרד החינוך.

שלמה מולה: גם משרד החינוך יכול לקבל מידע מדויק לגבי הילדים ולהיערך.

שלמה מולה: אבל קצת הפתיע אותי איך אתם, דווקא אלי, אני מסתכל עליך, איך אתם לא נותנים מידע נכון מתי מגיעים הילדים, לאיזה מקום הם מגיעים, בעיקר לדיור קבע, מה שדפני אמרה.

שלמה מולה: אם אנשים הגיעו לקריית ביאליק ואתם לא הודעתם להם שמספר כזה וכזה של ילדים מגיעים, או מספר מסוים של משפחות מגיעות, אני חושב שזה לא בסדר.

שלמה מולה: לכן תיקחו את זה על אחריותכם.

שלמה מולה: חנוך, אני יודע שיש לך צוות.

שלמה מולה: טפלו בזה.

חנוך צמיר: זה מטופל.

חנוך צמיר: המידע מגיע לרשויות המקומיות יותר ממספר ימים לפני כן, בדיוק, עם חיתוך דמוגרפי, גילאי ילדים, גילאי האנשים וכך הלאה.

חנוך צמיר: צריך רק לדעת איך למשוך את המידע ואנחנו נסביר איך לעשות את זה.

דני דנון: תודה אני רוצה תשובה מאהוד.

דני דנון: אודי, ערים שלא מוכנות לקבל יוצאי אתיופיה.

דני דנון: אתם מוכנים לתת דוגמאות לכך.

אהוד פראוור: אנחנו הבאנו את זה בפני הממשלה על ערים שלא מוכנות לקבל את יוצאי אתיופיה.

אהוד פראוור: לצערנו מדובר בכמה ערים.

דני דנון: מה לגבי הערים ביהודה ושומרון?

דני דנון: מישהו פה יכול לתת לי תשובה?

חביב קצב: אין ביקוש מצד עולי אתיופיה ללכת ליהודה ושומרון.

דני דנון: זאת אומרת הם מסכימים לקבל את המענק, וללכת לגור במקומות אחרים.

חביב קצב: אני אסביר בדקה.

חביב קצב: המענק שניתן על ידי משרד השיכון מחולק לישובים שהם לא רווים ביוצאי אתיופיה.

חביב קצב: אבל יש בהם יוצאי אתיופיה.

חביב קצב: המענק לעולים יוצאי אתיופיה מגיע לישובים חדשים, שכונות חדשות.

חביב קצב: זה על זה.

חביב קצב: אני מדבר על החלטת ממשלה שהתקבלה לפני שלוש שנים בנושא הזה.

חביב קצב: צוות משותף לנו ולמשרד השיכון קבע אמות מידה, על איזה ישובים מדברים, איך אנחנו סוגרים על הישובים שלא ניתן לקבל בהם מענקים.

חביב קצב: מדובר בישובים שיש בהם מכלול של שני תנאים או אחד לפחות, או אחוז יוצאי אתיופיה ברמה גבוהה, או נתוני הלמ"ס מבחינת הישוב ברמה הנמוכה.

חביב קצב: אלה שני התנאים שאנחנו קבענו.

חביב קצב: חילקנו את הארץ לשלושה חלקים.

חביב קצב: חלק אחד שלא ניתן לקבל בהם מענק.

חביב קצב: אנחנו ירדנו לרמת הרזולוציות גם של השכונות והרחובות באותם ישובים.

חביב קצב: גם ישובים כלליים.

חביב קצב: החלק השני הוא ישובים שניתן לקבל בהם מענק קיים.

חביב קצב: החלק השלישי שניתן לקבל בהם מענק מוגדל.

חביב קצב: עכשיו אני רוצה להתייחס לשאלה שלך על אותן רשויות שלא רוצות לקלוט את יוצאי אתיופיה.

חביב קצב: הלוא מטבע הדברים רמת המענק הקיים מאפשרת לעולה לרכוש דירה.

חביב קצב: איפה?

חביב קצב: אני מניח שרמת המענקים הקיימים לא מאפשרים לעולים מאתיופיה להגיע בכלל לישובים חזקים.

חביב קצב: הם לא מסוגלים להגיע לשכונות החזקות בתוך ירושלים.

חביב קצב: לעומת זאת אנחנו סגרנו, ניקח דוגמה את ירושלים, העולים מאתיופיה, רובם המכריע הגיע לפני שנתיים לשכונות הקטמונים או דרך חברון בכמויות גדולות.

חביב קצב: אנחנו סגרנו את הישובים האלה.

חביב קצב: אז התוצאה היום, אנחנו רצינו מאוד באמצעות המענק המוגדל שהעולים יגיעו לפחות לשכונת גילה.

חביב קצב: זו שכונה בינונית שבה יש עולים אחרים.

חביב קצב: לא הצלחנו לממש את הכוונה הזאת.

חביב קצב: זאת בגלל רמת המענקים הקיימת מול מחירי הדירות שעלו בשנתיים האחרונות, כולנו יודעים את זה, בצורה מאוד מאוד רצינית.

חביב קצב: מה שקורה בפועל ברשויות, אנחנו רואים את תגובת הרשויות שמגיע השלב שהעולה מגיע לדירה שלו, אף אחד לא יכול להגיד לעולה איפה לרכוש דירה.

חביב קצב: עולה רוכש דירה.

שלמה מולה: הוא גם לא יכול להחליט איפה יהיה מרכז הקליטה.

חביב קצב: בוודאי.

חביב קצב: באותו רגע שהעולה רכש דירה אז הוא מגיע, איפה הוא נפגש מול הרשות?

חביב קצב: הוא רוצה לשלוח את הילדים לבית הספר.

חביב קצב: לרוב העולים יוצאי אתיופיה רוצים לשלוח את הילדים לבתי ספר ממלכתיים דתיים.

חביב קצב: אז אנחנו שוב נחשפים לבעיה שמוכרת לנו בכל התחלת שנת לימודים, שלא רושמים את הילדים.

חביב קצב: בגלל תנאי הדיור הם מחויבים להיות במקומות מסוימים.

חביב קצב: ואז יש בעיה מבחינת הקיבולת, היכולת, מספר ילדי העולים באותו בית ספר, המרחקים, הסעות וכולי וגם רצון ראשי הערים להתמודד עם הסוגיה הזאת.

דני דנון: תודה.

דני דנון: במסגרת הדיון הזה תדבר בפנינו שלומית סהלו סגנית ראש העיר של קריית גת.

שלומית סהלו: תודה.

שלומית סהלו: אני מברכת את כל הנוכחים.

שלומית סהלו: ברשותכם אני אתייחס רק לשני נושאים שאני כרשות גם מתמודדת איתם.

שלומית סהלו: אני רוצה רק לומר שזה ירחף באוויר שקהילת יהודי אתיופיה זו הקהילה היחידה שקובעים לה או מכוונים אותה בסעיפים כאלו ואחרים, הגבלות כאלו ואחרות איפה לגור ואיפה ללמוד.

שלומית סהלו: בן הקהילה האתיופית לא יכול להחליט לעצמו.

שלומית סהלו: בניגוד למה שנאמר פה אני מרגישה את זה ביום יום.

אלי כהן: רק בשביל ההגינות כדאי להגיד שזו הקהילה היחידה שמכוונת.

אלי כהן: כדי להיות הגון.

אלי כהן: זה לגבי האיזון.

חנוך צמיר: הם מקבלים את המענק הכי גבוה.

שלמה מולה: אני גם חושב שהמדיניות שהעולים יהיו במרכזי קליטה מסוימים לא דומה למדיניות קליטה לגבי אחרים.

שלמה מולה: ולכן התוצאה היא, בסוף, העולים לא בוחרים באדיס אבבה.

שלומית סהלו: אני לא רוצה לפתוח פה איזשהו ויכוח.

שלומית סהלו: עם כל הכבוד שהקהילה מקבלת את המענקים ואת התמיכה הראשונית הכי גבוהה למה אנחנו צריכים כל הזמן להזכיר את זה?

שלומית סהלו: במקום שנפתח כל פעם דיונים על אלימות, על מקרי רצח, על ונדליזם, נוער, חינוך, אז בואו נחשוב עם כבר נותנים אז מדוע אנחנו לא מגיעים להצלחות ולהשתלבות בצורה ראויה כמו שאנחנו מקווים?

שלומית סהלו: ראשית ביחס לאוכלוסייה, שנית במיוחד לאור ההשקעה.

שלומית סהלו: המצב שבו עולה יוצא אתיופיה לא יכול לרכוש דירה איפה שהוא רוצה ובנוסף לכך העולה שגר במרכז קליטה, בתהליך הקליטה שלו, בהוסטל בישוב מסוים ומעוניין לרכוש דירה בישוב כי הוא כבר השתלב במשך השנתיים במקום העבודה ובמקום חינוך כעיר קולטת לא יכול אחר כך לרכוש את דיור הקבע שלו באותו ישוב אלא מכוונים אותו לקנות דיור קבע בישובים אחרים זה נראה לי לא יעיל.

שלומית סהלו: אני מתמודדת עם אוכלוסייה של משפחות רבות שנקלטו כבר בעיר ורוצים להישאר בעיר, יש להם כבר תעסוקה, הם לא יתמכו בלשכות הרווחה והחינוך, לא מאפשרים להן לקנות בעיר שהם כבר נקלטו בה והשתלבו בה.

שלומית סהלו: כמובן שיש סיבות.

שלומית סהלו: קריית גת, היא לא עיר קולטת, היא לא עיר חזקה וכולי וכולי.

שלומית סהלו: אלא אם כן ואם כן אתם רוצים אז תביאו לנו מכתב מראש העיר שמעוניין לקלוט אתכם.

שלומית סהלו: זה נראה לי לא הגיוני וזה לא קורה בשום מדינה שמתיימרת להיות דמוקרטית.

שלומית סהלו: שוב, אני אומרת את זה ממקום חזק, אנחנו כבר פה, חושבים ביחד, משקיעים כל כך הרבה אז בואו נחשוב איך לעשות את זה יעיל יותר.

שלומית סהלו: יש פה את נציגי משרד הקליטה.

שלומית סהלו: יושב פה חביב קצב, כשמו כן הוא, אדם מאוד חביב ברמה האישית, אבל ברמה של לקבוע את שיטת העבודה יש הרבה דברים שצריך לתקן אותם.

שלומית סהלו: אני מבקשת מהיושב ראש שאולי נעשה דיון יותר עמוק בנושא.

שלומית סהלו: לעיר קריית גת הביאו לא מזמן 20 משפחות שהגיעו מישובים אחרים.

שלומית סהלו: מצד אחד לא נותנים לאוכלוסייה שכבר השתקמה כבר, התאקלמה כבר בקריית גת, לא נותנים לה להישאר בקריית גת.

שלומית סהלו: למשל משפחה  שבה גם האישה וגם הגבר השתלבו, הם עובדים והם עצמאיים והילדים שלהם השתלבו והם לא יכולים לקנות את הדירה שלהם בקריית גת.

שלומית סהלו: אבל הם צריכים להתחיל מאפס בישוב אחר.

שלומית סהלו: אז זה כבר מעמיס גם על רשויות הרווחה וגם על הרשויות הקולטות.

שלומית סהלו: ובאשר למשרד החינוך, יושב פה דוד, הוא יושב בועדת ההיגוי.

שלומית סהלו: הדבר הזה שמכוונים אותם איפה לגור זה בעיקר לערים ובשכונות שראש העיר מפנה מכתב שאומר אני רוצה לקלוט את עולי אתיופיה.

שלומית סהלו: אז שולחים אותם לשכונות שיש שם ריכוזים של עולי אתיופיה.

שלומית סהלו: שורה תחתונה היא שנוצר עומס על בתי הספר ומשרד החינוך לא נותן מספיק משאבים בשביל לקלוט את העולים.

שלומית סהלו: מה שאני אומרת עכשיו זה בניגוד לניירת שיש לכם פה אף כי היא עם הרבה כוונות טובות.

שלומית סהלו: אני מדברת על הנושא ברמה הפרקטית של עירייה שמתמודדת עם זה.

שלומית סהלו: עוד משהו שאני רוצה להתייחס אליו זה משרד הקליטה.

שלומית סהלו: אני רוצה לחזק את מה שדפני אמרה.

שלומית סהלו: אני חושבת שכן צריך להקצות תקציבים מיועדים בתוך משרדי הרווחה על אגפיו השונים, בתוך החינוך.

שלומית סהלו: אנחנו יודעים שבאוכלוסיות אחרות קבוצות עולים, המגמה הזאת הולכת וממשיכה.

שלומית סהלו: הכספים מכוונים לארגונים ולאו דווקא לרשויות.

שלומית סהלו: לנו יש אינטרס שהכספים יגיעו לעיריות.

שלומית סהלו: אנחנו צריכים שיהיה לנו את הצוות שלנו שיפקח על זה.

שלומית סהלו: זה הדגש.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: דוד מהרט, משרד החינוך.

דוד מהרט: העניין של המשאבים.

דוד מהרט: האם יש משאבים פנויים כדי לאפשר תנאי קליטה טובים.

דוד מהרט: אני רוצה להגיד לך אדוני היושב ראש עם המשאבים הקיימים הם לא יכולים להסתדר.

דוד מהרט: וכך לאורך השנים משאבים שהיו מיועדים לבני הקהילה לא הופנו כראוי לעולים מאתיופיה.

דוד מהרט: אני חושב שצריך להקצות משאבים גם לותיקים מבני אתיופיה.

דוד מהרט: מצבם של עולי אתיופיה לא משתפר עם הזמן.

דוד מהרט: צריך להפנות עולים גם לקריית גת.

שלומית ספלו: משרד הקליטה נותן אפס לקריית גת.

שלומית ספלו: אפס כאשר אני רואה שתקציבים עוברים למקום אחר.

שלומית ספלו: התקציבים עוברים אולי לארגונים, אולי לעמותות.

דוד מהרט: אני מדבר על סל לתלמידים עולים.

דוד מהרט: בחלק מהרשויות המקומיות הכסף הזה נכנס כדי לכסות גירעונות של הרשויות.

שלומית סהלו: לכן אני אומרת שצריך שיהיה נציג שלנו שיפקח על זה ויעקוב.

שלומית סהלו: עובד בן הקהילה שיהיה אחראי על זה.

דני דנון: אני רוצה להתייחס למה שאמרת.

דני דנון: דוד אני ביקשתי לערוך מיפוי של כל הארגונים שפועלים בשטח.

דני דנון: לא בגלל שהם משקיעים יותר מדי, צריך להשקיע יותר.

דני דנון: אבל אני רוצה קודם כל לדעת על כל הארגונים, כמה כל ארגון מקבל.

דני דנון: לראות מה אפשר לעשות.

קריאה: לא תקבל את זה בחיים.

דני דנון: אנחנו נקבל את הנייר.

דני דנון: אנחנו את הנייר הזה נראה כבר היום.

דני דנון: אולי הוא לא יקיף את כל הארגונים.

אברהם מיכאלי: אתה תקבל מה שידוע.

אברהם מיכאלי: אתה לא תראה מה שלא ידוע.

שלמה מולה: השאלה אם אתה רוצה לדעת אם הם מקבלים סיוע מהמדינה או שהם מקבלים סיוע מהעולם היהודי.

דני דנון: אותי מעניין מה שהם מקבלים מהממשלה.

דני דנון: מה שהאנשים מגייסים הדתיים, זה דבר שהוא יותר קשה.

דני דנון: גם לזה נגיע.

דני דנון: ניכנס לארגונים כדי שידווחו.

דני דנון: הדוברים הבאים צריכים לדבר ממש בקצרה.

אברהם נגוסה: הוצגו פה דברים רבים.

אברהם נגוסה: התקציבים הם לא מספיקים.

אברהם נגוסה: יש תקציבים שהם לא רלוונטיים השנה.

אברהם נגוסה: מה שהיה לא צריך להיות.

אברהם נגוסה: אבל זה ממשיך.

אברהם נגוסה: מה התחדש בינתיים?

אברהם נגוסה: מה חדש?

אברהם נגוסה: דוד אמר שאין קשר למה שנותנת הממשלה.

אברהם נגוסה: יש קשר.

אברהם נגוסה: בהצגת הדברים האלה יש אפשרות להאריך את הזמן כמה שנים צריך לסיים את הפרויקט.

אברהם נגוסה: וזה העניין.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חבר הכנסת מיכאלי בבקשה.

אברהם מיכאלי: ראשית אני מברך אותך שאתה מקיים את הדיון הזה עכשיו.

אברהם מיכאלי: כל כמה זמן צריך לעשות מעקב.

אברהם מיכאלי: שנית, צדק היסטורי.

אברהם מיכאלי: המאבק שלנו הוא מול משרדי ממשלה שונים לעומת משרד הפנים.

אברהם מיכאלי: מה לעשות?

אברהם מיכאלי: ראש הממשלה נאלץ לקבל את ההחלטה הזאת.

אברהם מיכאלי: צדק היסטורי אני אומר.

אברהם מיכאלי: דבר נוסף, הישיבה שלנו היום היתה ממוקדת עם האנשים הנוכחים.

אברהם מיכאלי: אני מברך את האנשים שעשו את העבודה.

אברהם מיכאלי: אפשר להגיד להם תחתמו על נייר ולכו הביתה.

אברהם מיכאלי: מי שלא יחליף אותם בצורה מסודרת ונאותה כל מה שהם השקיעו במשך שנים ילך לטמיון.

אברהם מיכאלי: אנחנו באנו שמה וראינו קבוצה של אלפים איך הם יושבים ומתפללים.דבר שאי אפשר להגיע אליו בקלות.

אברהם מיכאלי: מישהו גם צריך לדאוג להמשכיות של הפעילות הזאת.

אברהם מיכאלי: גם לדאוג להם לתנאים סבירים לפני שהם עולים לארץ.

אברהם מיכאלי: גם צריך לדאוג להמשך טיפוח הצד הרוחני שלהם.

אברהם מיכאלי: מי שדואג לכך כל הכבוד.

אברהם מיכאלי: צריך להיכנס לנעליים שלהם והם נעליים לא קטנות במובן הרוחני.

אברהם מיכאלי: לכן ידידי נתן שרנסקי צריך להנחות אתכם בנושא של זהות יהודית, איך לעשות, איך להמשיך כדי שהתוכן הרוחני יישמר.

שלמה מולה: רק שלא יקרה שישראל עושה באתיופיה פעולות אסורות.

שלמה מולה: זאת אומרת אני לא כל כך מדבר על הכנה לעלייה כמו שאני מדבר על גיור.

אברהם מיכאלי: ברגע שהממשלה קיבלה את ההחלטה אותנו ככנסת זה אמור לספק.

אברהם מיכאלי: לכן לא יכול לקרות שאנחנו נעלה 8000 יהודים ושהם יסבלו פה בארץ אז אנחנו נהיה שותפים לפשע הגדול.

אברהם מיכאלי: הבאנו אותם לארץ ובסוף נסתובב בשכונות ונראה כמה שהם מתמודדים עם בעיות קשות של עוני ואלימות.

דני דנון: תודה.

דני דנון: ברשותכם אני רוצה להקריא דברי סיכום.

דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות מברכת את הממשלה על קבלת ההחלטה האמיצה להעלות את בני הפלשמורה.

דני דנון: הוועדה קוראת להיערכות של כל משרדי הממשלה.

דני דנון: הוועדה קוראת לכל המשרדים להיערך בדחיפות לא יאוחר מ-14 יום מהיום.

דני דנון: הוועדה התרשמה שקיימים פערי תקציב מהותיים בין המשרדים השונים לממשלה וקוראת לצוות הבין משרדי לטפל בנושא בדחיפות.

דני דנון: הוועדה מברכת את הסוכנות היהודית על פעילותה ואת כל הגופים הפועלים במקום.

דני דנון: הוועדה תשקול אפשרות לסייר בגונדר.

דני דנון: הוועדה מברכת על המגמה של תהליכי קליטה כבר באתיופיה.

דני דנון: הוועדה תקיים ישיבת מעקב.

דני דנון: נוסיף הוועדה מברכת על המגמה של הנחלת ערכי הקהילה.

שלמה מולה: אני מבין.

שלמה מולה: אני רק אמרתי שלא תהיה שאלת גיור כבר באתיופיה.

אברהם מיכאלי: בואו נפנה לגורמים המוסמכים בנושא.

דני דנון: אני ברשותכם כרגע מקריא את הצעת ההחלטה.

דני דנון: הוועדה מברכת על המגמה של התחלת הליכי הקליטה למיניהם כבר באתיופיה ותפנה לגורמים המוסמכים בנושא.

שלמה מולה: כולל הרבנות הראשית.

שלמה מולה: כולל הרב הראשי לישראל.

דני דנון: הכוונה שזה כולל את הרב הראשי, הרב עמר.

דני דנון: הוועדה תקיים ישיבת מעקב  תוך 90 יום.

אברהם מיכאלי: מילה טובה לג'וינט לא הזכרת.

דני דנון: בהחלט אנחנו נצרף את זה כשאנחנו מזכירים את הסוכנות היהודית.

דני דנון: הישיבה כרגע נעולה.

דני דנון: אני מודה לכולם.

דני דנון: תודה  רבה.