ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 362, 2010-11-29 10:00

אופיר אקוניס: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים היום את הדיון בפרק ב' (תקשורת) להצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה).

אופיר אקוניס: כזכור לכם, אישרנו בישיבה הקודמת את הסדרת קנסות היציאה.

אופיר אקוניס: לדעתי, אנחנו נמצאים בישיבה הזאת לפני הצעד המהותי והמכריע ביותר בדרך לפיצוח הטריאפול בשוק הסלולר, מתוך הבנה שקיים כשל שוק בתחום.

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים במרתון חקיקה שיביא לכניסת מפעילים חדשים, למהפך בשוק הסלולרי והורדת תעריפים למשתמשים כבר בשנת 2011.

אופיר אקוניס: אני, יחד עם החברים בוועדה, שמנו דגש על טיפול בכשלי שוק, בעיקר בתחום הסלולרי, בוודאי לאחר ששמענו, מר סבן, את אמירת המדינה כי קיים כשל שוקל בישראל בתחום הסלולרי.

אופיר אקוניס: אנחנו מתכנסים במרתון של חקיקה, עומדים בלחצים, דוחים אותם, מתקינים תקנות ואני חושב שהשורה התחתונה היא השירות הטוב יותר שיינתן לצרכנים.

אופיר אקוניס: היום אנחנו מבקשים להגדיל עוד את התחרות בתחום הזה.

אופיר אקוניס: כדי לתת רישיונות למפעילים חדשים נוספים אנחנו צריכים להתמודד – וכך נעשה היום - עם החסם הגדול, שהוא פרישת הרשת והתשתית.

אופיר אקוניס: הקושי הזה ייפתר בכך שנאפשר לחברות לספק שירותים על גבי התשתיות של בעלי התשתיות הקיימות.

אופיר אקוניס: כך, במסגרת חוק ההסדרים, עשינו קודם את ה-NVNO ונדון היום במה שמכונה "הנדידה".

אופיר אקוניס: אני חושב, אדוני שר התקשורת, שאם נצליח היום לפצח את הדבר הזה עשינו צעד נוסף בדרך למהפך בשוק הטלפוניה הסולולרית בישראל בשנת 2011.

אופיר אקוניס: זה הביטוי הישיר להגברת תחרות, הגברת תחרות מביאה לשיפור השירות והורדת מחירים.

אופיר אקוניס: אדוני השר, בבקשה.

התקשורת משה כחלון: בוקר טוב.

התקשורת משה כחלון: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

התקשורת משה כחלון: היום נתמקד בעיקר בנושא הנדידה, שבנוסף לקנסות היציאה הוא חסם משמעותי להכנסת מפעיל נוסף, כי מפעיל תשתיתי – בניגוד למפעיל NVNO שאין לו צורך בתשתית של אנטנות – זקוק לכ-2,000 אנטנות.

התקשורת משה כחלון: זה מספר גדול.

התקשורת משה כחלון: אנחנו שואפים להגיע לשיתופי אתרים, שמדינת ישראל לא תהיה נטועה ביערות של אנטנות אבל כרגע, במצב הנוכחי, אנחנו רוצים לקדם נדידה, שהחברה החדשה או החברות החדשות שייכנסו יוכלו להשתמש באנטנות הקיימות.

התקשורת משה כחלון: זה דבר מקובל בעולם, זו לא המצאה ישראל.

התקשורת משה כחלון: יש מספר גדול של מדינות בעולם שמאמצות את זה מכמה טעמים: הגנת הסביבה, אסתטיקה וכדי לאפשר למפעיל החדש להיכנס, כי אם נדרוש מהפעיל החדש 2,000 אנטנות אז אולי בעוד עשר שנים הוא יצליח לפרוש את זה.

התקשורת משה כחלון: זאת המטרה, זו הסרת חסם מאוד משמעותית.

התקשורת משה כחלון: ללא הסרת החסמים האלה לא תהיה תחרות.

התקשורת משה כחלון: תהיה היום, מן הסתם, התנגדות של חברות, אבל אם תהיה התנגדות זה רק כדי לחסום את התחרות.

התקשורת משה כחלון: אין שום סיבה להתנגד.

התקשורת משה כחלון: החברה שתתקשר בהסכמי נדידה תקבל על זה כסף, זה בתשלום, זה לא בחינם, זה לא הלאמה וזה לא בכפייה.

התקשורת משה כחלון: החברות יודעות שזה חסם תחרותי - ללא אנטנות אי אפשר להפעיל חברת סלולר, ורק על הרקע הזה יכולה להיות התנגדות.

התקשורת משה כחלון: אני מבקש מחברי הכנסת סיוע, כי זה קידום תחרות נטו.

התקשורת משה כחלון: אין פה פגיעה באף אחד ואין פה הטבה עם באף אחד.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: לגבי נדידה, כדאי שהציבור ישראלי יידע שהוא נודד כבר - כאשר הוא לוקח את מכשיר הטלפון שלהם לאירופה, לארצות הברית, למזרח.

אופיר אקוניס: כלומר, הדבר הזה קיים, הוא אפשרי ובוודאי נמשיך לתת לממשלה בעניין הזה גיבוי מוחלט.

אופיר אקוניס: אני חושב שהדבר הוא לטובת - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי הסתייגות.

אופיר אקוניס: איך יכולה להיות לך הסתייגות אם לא הצגנו את הנושא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השר הציג מצוין.

אופיר אקוניס: יש פה את מר סבן, חברנו במשרד התקשורת, אז נחכה רגע.

אופיר אקוניס: לגבי ההתנגדות - נדמה לי, אדוני השר, שעמדנו יחד בכמה מבחנים.

אופיר אקוניס: ראיתי שאנחנו מאותגרים היום גם באחד העיתונים, אז נבחן את התוצאות.

אופיר אקוניס: בסופו של דבר, מבחן התוצאה קובע.

אופיר אקוניס: אני חושב שבכל המבחנים שעמדנו בהם – ויעידו על זה המועצה לצרכנות ורבים אחרים – הצלחנו, והנה אנחנו עושים את הדבר הזה ופותחים את השוק לתחרות.

אופיר אקוניס: יש התנגדות, אז נשמע את המתנגדים ונקבל כאן החלטות, כפי שעשינו עד היום.

אופיר אקוניס: מר סבן, בבקשה.

יהודה סבן: כפי שהשר ויושב ראש הוועדה ציינו, המטרה המרכזית בהצעת החוק הזו היא הכנסה של מפעיל חדש בעל תשתית.

יהודה סבן: מפעיל כזה צריך לפרוש רשת.

יהודה סבן: פרישה של רשת בישראל היום היא לא דבר טריוויאלי, ובלעדיה אי אפשר לתת שירות לקהל הלקוחות הישראלי.

יהודה סבן: בניגוד לכניסה הקודמת של מפעילים בשנים עברו, אנחנו נמצאים היום בסיטואציה שבה אין איזון בין מפעיל חדש לבין המפעילים הקיימים.

יהודה סבן: בפעמים הקודמות, כשנכנסו פרטנר, סלקום וכו', כל המפעילים נתנו רמת שירות די דומה, שאז נטען שהיא ברמה די נמוכה.

יהודה סבן: לכן מפעיל חדש היה יכול להיכנס, לאט-לאט לפרוש את הרשת ולאחר כמה שנים לתת שירות זהה לכולם.

יהודה סבן: היום אנחנו נמצאים במצב אחר.

יהודה סבן: השוק הישראלי רווי, לכל אחד בציבור יש מכשיר סלולרי, והחברות הישראליות נותנות כבר שירות, ואפילו שירות טוב לאזרח.

יהודה סבן: לכן, מפעיל חדש שיצטרך להקים רשת יצטרך לפרוש אותה, ורק לאחר שיפרוש את כל הרשת הוא יוכל לתת שירות.

יהודה סבן: אנחנו לא יכולים לאפשר, לא ברמה התחרותית ולא ברמה העסקית של המפעיל, שנצטרך לחכות את אותן שבע שנים עד שיפרוש את כל הרשת.

יהודה סבן: לכן מוצע הסדר כאן הסדר שקרוי "נדידה פנים ארצית".

יהודה סבן: המשמעות שלו היא שכאשר אתקשר ממכשיר טלפון של מפעיל חדש, אני אנדוד על גבי הרשת של המפעיל הוותיק.

יהודה סבן: קרי, המכשיר שלי יאותת לרשת של המפעיל הוותיק והשיחה תנדוד על גבי המפעיל הוותיק.

יהודה סבן: ההסדר שאנחנו מציעים כאן, במסגרת חוק ההסדרים, קובע מחויבות של המפעילים הקיימים לשירותי הנדידה.

יהודה סבן: הוא מתחיל מהיום שבו המפעיל החדש יקבל תדרים, יגיע לפרישה של 10% מהרשת, עד שהוא מגיע ל-10% מכלל האוכלוסייה.

יהודה סבן: עד שהוא מגיע להיום הזה, של 10%, הוא יכול לנהל משא ומתן עם המפעילים הקיימים.

יהודה סבן: אם לא הצליחו להגיע להסכמה אודות המחיר ואודות כל השירותי שייתן המפעיל הקיים למפעיל החדש, אז המפעילים הקיימים – שלושתם גם יחד - יהיו מחויבים לתת שירותי נדידה מלאים.

יהודה סבן: זה אומר שכל השירותים שהם נותנים היום על המכשירים הסלולריים שלהם, יהיו חייבים לתת גם למנויים של המפעיל החדש, שתיכף נתייחס אליו.

יהודה סבן: כמו שאמרתי, מהרגע שמגיעים ל-10% השירותים יינתנו באופן שמחויב בחקיקה.

יהודה סבן: לאחר ארבע שנים המפעיל הקיים - - -

אופיר אקוניס: לפי מה קבעתם דווקא 10%?

אופיר אקוניס: אולי הגברת התחרות דורשת 5% או 7% או 8%.

יהודה סבן: זה נכון.

יהודה סבן: יש פה מתח בין שני דברים: מצד אחד, אנחנו רוצים להכניס את המפעיל הזה כמה שיותר מוקדם כדי שיעודד את התחרות.

יהודה סבן: מצד שני, אנחנו מבינים שזה חייב להיות בעל תשתית – גם יהיו לו מחויבויות בהתאם למכרז שפורסם – והוא חייב להקים רשת.

יהודה סבן: הפרקטיקה הבין-לאומית בהקשר הזה נעה במחויבות איפה שהוא בין 10% ל-20%.

יהודה סבן: בניו-זילנד, למשל, ויש מדינות אחרות – נורבגיה, צרפת ועוד – שזה התחיל ב-20%.

יהודה סבן: בגלל הלחץ של התחרות שיש בישראל חשבנו שנכון ללכת על המודל הניו-זילנדי ולהתחיל את זה כבר ב-10%.

יהודה סבן: כדי להאיץ ולגרום למפעיל החדש להקים את התשתית שלו כמה שיותר מהר, מוצע כאן שלאחר ארבע שנים הוא יצטרך להגיע ל-40% פרישה ואם הוא לא יגיע ל-40% פרישה ההסדר הזה יתבטל.

יהודה סבן: בכל מקרה, ההסדר מתבטל לאחר שבע שנים, כיוון שאנחנו מבינים שזה פרק הזמן הסביר כדי להקים רשת במדינת ישראל היום, עם חריג אחד - אם השרים יראו, שלא באשמת המפעיל החדש, שיש קושי גדול להקים רשת הם יוכלו להאריך את התקופה בשלוש שנים.

יהודה סבן: זה לא יהיה דבר טריוויאלי אלא תהיה דרושה הצדקה.

אופיר אקוניס: המפעיל הרביעי זה 10% מהרשות, ומה עם החמישי?

יהודה סבן: מפעיל חדש, בין אם הוא רביעי או חמישי.

יהודה סבן: כפי שציינתי בדיון הקודם, המדינה פרסמה מכרז של ועדת המכרזים בראשות ד"ר אסף כהן לשתי רצועות של תדרים.

יהודה סבן: יכולים להיכנס שני מפעילים סלולריים.

יהודה סבן: ברגע שיגיעו ל-10%, לא משנה אם זה הרביעי או החמישי, הם יוכלו לקבל את השירות הזה.

יהודה סבן: אחרי ארבע שנים, אם הם לא יגיעו ל-40% פרישה, ההסדר הזה ייפסק.

יהודה סבן: זה כדי ללחוץ אותם להקים את הרשת כמה שיותר מהר ולא לפרוש את זה על פני הרבה שנים.

אופיר אקוניס: אני מציע שבינתיים, כדי שכל הדבר הזה יתרחש, משרדי הממשלה יגיעו בתקנות מגה לאיזשהו הסדר.

אתי בנדלר: תיקון חוק לגבי האתרים המשותפים.

אופיר אקוניס: הממשלה עושה רבות, אדוני השר, כדי לפתוח את שוק הסלולר לתחרות, ובאוויר ישנו דבר אחר – מסקנה שהגענו אליה בחדר הזה - שמשרדי הממשלה עדיין חלוקים בדעותיהם בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אם לא יהיו תקנות מגה מוסכמות על כל הצדדים, כולל העותרים לבג"ץ, יהיה קשה לקיים את הדבר הזה.

אופיר אקוניס: אני מבקש, על דעת חבריי, להביא את הפתרון הממשלתי.

אופיר אקוניס: כל הדברים שאנחנו עושים כאן מצוינים – הם צרכניים, הם יפתחו את השוק לתחרות ויביאו להורדת המחירים לצרכן - אבל אם הממשלה תמשיך להיות חלוקה בדעתה לגבי תקנות מגה, ואני מבין שמי שמוביל את החקיקה הזאת זה משרד הפנים, אז אם הם לא ייקחו את הדבר הזה ויעבירו לשלב מתקדם, אז לצערנו - - -

נחמן שי: אלה שני אינטרסים.

נחמן שי: אני לא מציע להפקיר את בריאות הציבור בהזדמנות זו.

נחמן שי: כל משרד בדרכו.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, משרד הפנים הביא את התקנות של מגה.

אופיר אקוניס: משרד התקשורת מעודד תחרות בצורה מעוררת השתאות, יחד עם משרד האוצר.

אופיר אקוניס: ברגע זה נדמה לי שבשל תקנות או בשל איזשהו ויכוח פנימי, שמשרד הפנים אחראי לו, הדבר עלול שלא לבוא לידי ביטוי עד שיוסדר הדבר שהוא במחלוקת בתוך הממשלה כרגע.

נחמן שי: אלה שני אינטרסים, שכל אחד מהם הוא לטובת הציבור ואתה לא יכול להחליט שאחד גובר על השני, עם כל הכבוד.

אופיר אקוניס: חלילה.

אופיר אקוניס: בריאות הציבור היא חשובה.

נחמן שי: זה לא אומר שום דבר על הרצון לקדם את הרפורמה, אבל יש גם עניין של בריאות הציבור.

נחמן שי: אם יש משרדי ממשלה שיש להם מחויבות להגן על בריאות הציבור אז צריך להאזין להם בקשב רב.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח, אבל בסוף צריך להגיע להחלטות.

נחמן שי: ברור, את זה אנחנו יודעים.

יהודה סבן: כפי שציינתי, עד שמגיעים ל-10% פרישה ניתן להגיע להסכמות בין המפעילים הקיימים לבין מפעיל החדש ואז התנאים יחולו בהתאם להסכם שנחתם בין שני הצדדים.

יהודה סבן: אם לא יגיעו להסכמה כזו, מוצע כאן תשלום בסיסי שישלם המפעיל החדש למפעיל הקיים.

יהודה סבן: התשלום הזה, של שירותי הנדידה, הוא בדומה לתעריף קישור הגומלין כי אנחנו סבורים, מכמה אינדיקציות שיש למשרד התקשורת ולנו, שעלות הנדידה לא אמורה להיות מאוד שונה מהעלויות של קישור גומלין.

יהודה סבן: בהמשך גם נציע תיקון מינורי להצעה, כשנגיע להקראה.

יהודה סבן: אלו יהיו התעריפים עד שהשרים – שר התקשורת בהסכמת שר האוצר - יקבעו תעריפי נדידה.

יהודה סבן: אבל המטרה הייתה לתת פיצוי בסיסי לחברות כדי שלא תגענה למצב שהן מממנות את פעילות המפעיל החדש.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, רצית הצעה לסדר הדיון?

אופיר אקוניס: אנחנו לא יכולים לקיים דיון בהסתייגויות לפני שקוראים את החוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואז תעביר את זה להסתייגות?

אופיר אקוניס: נחכה ונראה על מה אנחנו דנים.

אופיר אקוניס: יכול להיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאני מדברת לפני הזמן, אבל בכל מקרה אגיד את זה לסדר היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שר התקשורת הסביר טוב מאוד את כוונותיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להעלות לדיון את השאלה מדוע לא תהיה נדידה, לא רק בחברות החדשות אלא גם בחברות הקיימות.

התקשורת משה כחלון: יש היום מניעה לנדידה?

נגה רובינשטיין: מכיוון שכבר ניתנה תקופת הביניים לחברות הקיימות - לא כל חברה הקימה ביום הראשון את האנטנות בכל רחבי הארץ – התקופה הזאת חלפה והיום הן פרושות ברוב הארץ.

התקשורת משה כחלון: לא לזה היא מתכוונת.

אתי בנדלר: שירותי נדידה יכולים היום לעשות - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: העניין הוא שפה כופים עליהם ושם אנחנו לא כופים עליהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה למה שלא נכפה עליהם גם את זה.

התקשורת משה כחלון: יש לכל אחד מספיק תשתיות, הם לא צריכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש להן מספיק תשתיות, אז חברה שקיימת – פלאפון, סלקום ופרטנר - כבר בשוק לא תקים שום אנטנה נוספת ברחבי הארץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הכול אותו עניין.

יהודה סבן: חברת הכנסת ברקוביץ, אנחנו דנים עכשיו בשירותי נדידה.

אופיר אקוניס: זאת זכותה לחשוב שלא צריך לתת.

אופיר אקוניס: היא יכולה גם להצביע נגד אם היא חושבת ששירותי נדידה לא מועילים לקידום התחרות.

אופיר אקוניס: זאת זכותה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, לא צריך להוציא כותרות או לשים לי דברים בפה, שלא אמרתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מאוד בעד תחרות, אבל לפני כל תחרות אני רוצה לדעת מצב הבריאות של הציבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הדבר הכי חשוב לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכסף יש משמעות, אבל לבריאות יש משמעות יותר גדולה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן, אסכים עם השר לגבי פתיחת התחרות, אבל אני מבקשת שנהיה ערים לעובדה שמפעילים נוספים הולכים לפרוש לנו מאות אנטנות ועוד תשתיות, ואני אתנגד לכך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן אני חושבת שצריך לגרום לנדידה גם בין החברות הקיימות כדי לא להקים יותר אנטנות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עובדה שלכולנו יש פלאפונים, לאף אחד אין בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הכיוון, אני לא נגד תחרות.

נחמן שי: את בעד להפסיק את הקמת האנטנות ברחבי הארץ.

אופיר אקוניס: האם כל אנטנה שמוקמת ברחבי הארץ מאושרת על-ידי הממונה על הקרינה?

דנה נויפלד: היא אמורה להיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא אמורה להיות, אבל יש פה כמה מוזמנים שבטח תדבר אתם - - -

התקשורת משה כחלון: זה רעיון לא רע, את יכולה להגיש הצעת חוק פרטית, לכפות עליהם.

התקשורת משה כחלון: אם התקלקלה לפרטנר, למשל, בקרית שמונה, אז במקום להקים אחרת שישתמשו בזאת של פלאפון.

התקשורת משה כחלון: אני חושב שזה יכול להיות מצוין במסגרת הצעת חוק פרטית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת בדיוק הכוונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת אם צריך הצעת חוק פרטית, אולי נתפוס עליך טרמפ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להזכיר, אדוני היושב ראש, שאני ואתה הגשנו הצעת חוק לביטול קנסות יציאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי כמה הסתייגויות כי צריך ללכת להצעת החוק שלנו ולא מה שאתה רוצה לעשות, כי יש בה יותר - - -

אופיר אקוניס: יש בה אפס אחוזים, ביטול מוחלט של קנסות יציאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת את ההסתייגות שלי בשם סיעת קדימה ואני מבקשת, אם אפשר, להכניס את זה כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לי בעיה להגיש הצעת חוק פרטית, אבל אם אנחנו כבר מתעסקים בזה עכשיו - - -

התקשורת משה כחלון: זה נושא חדש.

התקשורת משה כחלון: צריך לחזור לוועדת הכנסת.

אתי בנדלר: ההצעה שלך, חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, היא הצעה מאוד-מאוד כללית שחייבת לבוא לידי ביטוי בשינויים מוצעים לסעיף.

אתי בנדלר: אני מבקשת, ככל שאת רוצה שתהיה על כך הצבעה, שתגבשו בכתב את התיקונים המוצעים בנוסח הצעת החוק.

אתי בנדלר: הוועדה יכולה לעשות אחד משניים: אם נציגי הממשלה יטענו נושא חדש זה ילך לוועדת הכנסת, שתכריע בשאלה הזאת; ככל שלא ייטען נושא חדש, הוועדה תצביע על הצעותייך.

אתי בנדלר: יתקבלו – ישתלבו בחוק, לא יתקבלו – יעלו כהסתייגות.

אתי בנדלר: זו פרוצדורה רגילה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: אני חושב שאנחנו צריכים לצאת מכאן, חברת הכנסת ברקוביץ, עם אמירה מאוד ברורה – גם אמירה ציבורית וגם אמירה של חקיקת חוק ההסדרים.

אופיר אקוניס: קודם כול, לאשר את מה שמבקשת הממשלה היום ולאחר מכן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדון, למה לאשר?

נחמן שי: לדון.

אתי בנדלר: את צריכה לגבש את התיקונים שאת מבקשת בנוסח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי כבר הצעה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב כבוד השר, אדוני היושב ראש, חברי הוועדה, ועדת הכלכלה עסקה רבות בתיקונים שונים כדי להגביר את התחרות בשוק הסלולר וכדי להיטיב עם הצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: התיקונים האלה מבורכים, בירכנו עליהם בעבר, אבל ללא הגברת תחרות אמיתית מדובר בתיקונים קוסמטיים ואין לי ספק שחברות הסלולר יעברו איזה סוג של מוטציה כדי לעקוף את התיקונים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: לכן, רק הוספת מפעלים נוספים, זה להגדיל את בסיס התחרות ולא לנסות רק לגדר אותם כל הזמן או לפתוח פרצות, היא שתביא להוזלת מחירים, לשקיפות ולמתן שירות אמיתי לצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: לכן חשוב מאוד לאשר את הסעיפים הרלוונטיים ללא דיחוי.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי האמירה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ - אני מאוד בעד.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שרצוי, אם אפשר, להגיע לנוסחה לפיה מפעילים קיימים יוכלו להשתתף בתשתיות אחד של השני.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן, כאשר מפעיל מסוים הגיע לרמה מסוימת של פרישה, לא לתת לשחקנים חופשיים בשוק להשתמש לעד בתשתיות של אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל נניח שחברה הגיעה ל-70%-60%-50% פרישה, אין צורך שלכל אחד תהיה 100% פרישה ויהיה יער של אנטנות במדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: אם לדעת היועצת המשפטית יש מקום לסדר את זה בחוק הזה - אני בעד.

אתי בנדלר: לא ראיתי הצעות קונקרטיות לתיקון אז אני לא יכולה להביע עמדה.

אתי בנדלר: מכל מקום, ככל שהשר או מי מנציגי הממשלה יטען שמדובר בנושא חדש תצטרך להכריע בכך ועדת הכנסת.

אתי בנדלר: אבל זאת לאחר שנראה על איזה תיקונים מדובר.

אתי בנדלר: אגב, כדי לפתור את הנושא הזה, אחת ההצעות שהועלו - חשבו לכלול את זה מלכתחילה בחוק הסדרים אבל זה לא נכלל בסופו של דבר – היה נושא של שיתוף אתרים.

כרמל שאמה-הכהן: זה היינו הך.

אתי בנדלר: זה לא היינו הך, כי שיתוף אתרים אומר שמפעילה יכולה לקחת טרמפ על אתר של חברה אחרת ולהקים שם את מתקניה, לאו דווקא לעשות שימוש באותם מתקנים.

כרמל שאמה-הכהן: ההיגיון אומר שאם יש מספר הולך וגדל של חברות – ואני מקווה שכך יהיה - אין צורך אמיתי שכל אחת תפרוש 100% פרישה.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר, לדעתי, בפרישת יתר.

אתי בנדלר: יכול להיות, אבל אני חוששת שכשם שהממשלה לא גמרה את דיוניה בנושא של שיתוף אתרים, אולי היא לא קיימה את הדיונים ובחנה את כל ההשלכות של חיוב כל מפעיל לתת שימוש בלתי מוגבל למפעיל אחר.

אתי בנדלר: אינני יודעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אולי זה הזמן להתייחס להערות שלי ושל חבר הכנסת כרמל שאמה.

אופיר אקוניס: כמובן, והממשלה תאמר את דברה.

אופיר אקוניס: כמו שאמרה היועצת המשפטית, אם הממשלה תטען לעניין הזה נושא חדש הדבר יבוא להכרעת ועדת הכנסת.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לומר לציבור שאנחנו ממשיכים במרתון חקיקה למענו, למען הצרכן, בעניין של נדידה.

אופיר אקוניס: אם ההצעה שלך עלולה לעכב את הדבר - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה מסרטן או גורם בעיות בריאותיות זה יעכב, כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי שזה מעכב.

כרמל שאמה-הכהן: הדגשתי: ובלבד שזה לא מעכב.

אופיר אקוניס: באתי לצטט אותך.

אופיר אקוניס: כפי שאמר חבר הכנסת שאמה: ובלבד שזה לא מעכב.

אופיר אקוניס: אז אנחנו נאזין לדברייך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני לא מסכימה עם חבר הכנסת שאמה, אני חושבת - - -

אופיר אקוניס: אני מסכים אתו.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.

אורי מקלב: אדוני השר, קודם כול, אנחנו תמיד מחזקים את ידך במאבק על הרחבת התחרות בין החברות.

אורי מקלב: אני לא יודע מה החברות אומרות לך, אבל העם אתך בעניין הזה, זה ברור.

אורי מקלב: אני חושב שאתה באמת עושה דברים חשובים מאוד.

אורי מקלב: אני מבין שהגברת התחרות היא בשלושה מישורים.

אורי מקלב: ראשית, בנושא של המחירים, שם באמת רואים את השינוי בהגבלות שאתה נותן לחברות.

אורי מקלב: אחרי זה, נושא השירות שהחברות נותנות לאזרחים.

אורי מקלב: זה עוד נושא שאני, כיושב ראש הוועדה לתלונות הציבור, יודע שיש את שיתוף הפעולה שיש עם המשרד, אבל הדרך ארוכה עוד דברים אחרים בנושאים של החשבונות, הניתוקים, האפשרויות שנותנים לעבור מחברה לחברה ועוד ועוד.

אורי מקלב: יש נושא שלישי וזה נושא האיכות של הקליטה והטלפוניה הסלולרית.

אורי מקלב: היום אנחנו עדים לכך שיש ירידה: הניתוקים רבים יותר, יש שיבושים בקווים.

אורי מקלב: מה המשמעות של כניסה של חברה רביעית או חברה חמישית, שמתלבשות על התשתית הקיימת היום?

אורי מקלב: האם אין לזה משמעות בירידה באיכות של השירות?

אורי מקלב: האם על חשבון התחרות בנושא המחירים משלמים באיכות של הפעלת החברות האחרות?

אורי מקלב: האם יש לזה משמעות?

אורי מקלב: זו שאלה מקצועית.

אורי מקלב: אני מניח שזה לא רק ניידות בין מפעילים, אני מבין שזה גם ירחיב את השוק.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אתה רוצה לענות?

אופיר אקוניס: בבקשה.

חיים רמון: התשובה היא קצרה.

חיים רמון: לא הולכים להיוולד או להגיע, לצערנו, מיליונים של תושבים חדשים בשנים הקרובות.

חיים רמון: אשר על כן, החברות החדשות – ואני מקפיד להגיד "חברות חדשות" כי המכרז הוא לשני מפעילים - יקבלו את המנויים שלהן ממאגר הלקוחות הקיימים.

חיים רמון: לכן לא יהיה עומס נוסף על הרשתות הקיימות.

חיים רמון: זה הרחבת התחרות אבל, לצערנו, בלי גידול מסיבי באוכלוסייה.

התקשורת משה כחלון: ולא על חשבון האיכות.

אורי מקלב: אבל בנושא הזה לא תהיה תחרות, זה ברור.

אורי מקלב: יש בעיה באיכות כבר היום.

אורי מקלב: אנחנו עדים רבים לניתוקים רבים ושיבושים בקווים.

התקשורת משה כחלון: אז אנסה להוסיף עוד משפט, בנוסף לסמנכ"ל ההנדסה שלנו שהשיב לך.

התקשורת משה כחלון: היום, היות שאין גידול טבעי בלקוחות, התחרות תתקיים בשני מישורים: במחיר נמוך יותר ושירות טוב יותר.

התקשורת משה כחלון: מי שירצה יותר לקוחות יצטרך לתת מחיר או שירות או שניהם.

התקשורת משה כחלון: זו התשובה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אדבר רק על נקודה אחת, נושא הפריפריה.

חמד עמאר: 10% שאנחנו מדברים עליהם, האם נלקח בחשבון נושא הפריפריה?

חמד עמאר: שלא יקרה מה שקרה עם חברות הכבלים, שלא קיימים בפריפריה.

חמד עמאר: לדוגמה,  ביישובים הדרוזיים כמעט לא קיימות חברות הכבלים.

אופיר אקוניס: חברות הכבלים התחילו מהפריפריה ובאו למרכז.

חמד עמאר: אז היום הן לא קיימות שם.

חמד עמאר: קיימנו על זה דיון.

יצחק וקנין: נכנסו בערים, במושבים בכלל לא היה.

לאה ורון: התנאי היה בד בבד – בעיר מרכזית ובפריפריה.

יצחק וקנין: לא היו תשתיות לפחות שש שנים.

יצחק וקנין: רק אחרי כן.

אופיר אקוניס: אז זה בניגוד לחוק.

חמד עמאר: האם יהיה אותו מצב בנושא של המפעיל החדש?

קובי שמש: בפרישה של הרשת עם 10%, תהיה לו פרישה מלאה של 100% באמצעות הנדידה.

חמד עמאר: שאלתי את השר האם מתקיימת בתוך המכרז חובה לכסות את הפריפריה.

חמד עמאר: הנושא השני, האם יש תאריך לקביעת התעריף של הנדידה?

חמד עמאר: שלא יהיה מצב שלמפעילים החדשים לא יהיה מושג מה מחיר הנדידה.

יהודה סבן: עד 1 בפברואר 2012.

יהודה סבן: זה גם, פחות או יותר, המועד שאמורים להגיע ל-10%.

אתי בנדלר: לגבי הפרישה בפריפריה, הצעת החוק אינה מחייבת שזה יהיה דווקא בפריפריה.

אתי בנדלר: מדובר על 10% מכלל האוכלוסייה לכן דווקא מקום עם אוכלוסייה צפופה יותר.

אתי בנדלר: אבל ייתכן שברישיון או במכרז יש הוראות בקשר לעניין, אינני יודעת.

חמד עמאר: אני לא רוצה שזה יגיע למצב כמו בחברות הכבלים, שלא מגיעים.

התקשורת משה כחלון: יש הבדל בין פרישת תשתיות, כמו כבלים, לסלולר.

התקשורת משה כחלון: לאף חברת סלולר לא תהיה זכות קיום אם כשאני מגיע לקרית שמונה לא תהיה לי קליטה.

התקשורת משה כחלון: לכן, צא מתוך נקודת הנחה שכל חברה שמכבדת את עצמה ותרצה לקוחות לא תגיד: אתה לקוח שלי עד טבריה.

התקשורת משה כחלון: לכן יהיו חייבים לכסות.

התקשורת משה כחלון: אנחנו בעיצומו של מכרז והדברים האלה ייסגרו במכרז עצמו, לכן אנחנו לא נוגעים בזה כרגע.

התקשורת משה כחלון: אבל יהיה כיסוי לכל מדינת ישראל, בוודאות – בין אם זה פריפריה או מרכז.

אופיר אקוניס: הערות כלליות נוספות?

אופיר אקוניס: יחיאל בן-שושן, מנכ"ל חברת קשרנט, בבקשה.

יחיאל בן-שושן: אנחנו חושב שאנחנו בין שלושת המתמודדים למפעיל החדש.

יחיאל בן-שושן: אם לא סופרים את מירס אנחנו רק שני מתמודדים כרגע.

יחיאל בן-שושן: עוד חודשיים המכרז נסגר.

יחיאל בן-שושן: החוק הזה מאוד חשוב, אבל הוא לא רלוונטי.

יחיאל בן-שושן: הרבה דברים בחוק הזה לא נותנים לי שום מוטיבציה לשים 100 מיליון שקלים על המכרז.

יחיאל בן-שושן: כולם מסכימים אתי שלהקים 10% זה כמו להקים 20%.

יחיאל בן-שושן: בשנתיים הקרובות, אם אני הולך לפי תנאי המכרז, 20% אוכל להקים; 10% להקים בזמן הקרוב יהיה בלתי אפשרי.

יחיאל בן-שושן: אני מגיע מארצות הברית, שם הייתי מפעיל סלולרי.

יחיאל בן-שושן: בארצות הברית יש חוק נדידה, מחייב את כולם לתת לכולם, כמו שחברי הכנסת ברקוביץ ושאמה אמרו.

יחיאל בן-שושן: זה עוזר לכולם – עוזר ל- AT&T, עוזר לדי-מובייל, עוזר לי, משתי סיבות: הם צריכים אותי כי כיסיתי אזורים שלהם לא היה כיסוי והייתה להם מוטיבציה לעשות אתי רומינג.

יחיאל בן-שושן: הם נתנו לי מחירים טובים - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה בהסכמה או בחקיקה?

יחיאל בן-שושן: חקיקה.

יחיאל בן-שושן: החקיקה אומרת שכולם חייבים לתת לכולם במחיר סביר, ללא אפליה.

יחיאל בן-שושן: כמובן, הרגולטור יכול היה לקבוע אם המחיר הוא סביר או לא סביר.

כרמל שאמה-הכהן: ואם אין הסכמה על המחיר, מה המנגנון שם?

יחיאל בן-שושן: הולכים לרגולטור.

יחיאל בן-שושן: ביליתי יותר זמן בוושינגטון DC מאשר במונטנה, ששם היה הרישיון שלי, בגלל שלא תמיד קיבלתי את המחיר שרציתי.

יחיאל בן-שושן: די מובייל היו מאוד נחמדים, נתנו מחיר מאוד טוב.

יחיאל בן-שושן: עם AT&T היה צריך מלחמות.

יחיאל בן-שושן: היו כאלה שעשו לי עיכובים.

יחיאל בן-שושן: תמיד ה-FCC היו שם כדי לעזור.

כרמל שאמה-הכהן: זה הגיע למצב שהרגולטור אכן הכריע במחיר?

יחיאל בן-שושן: בדרך כלל מספיק שפניתי לרגולטור.

יחיאל בן-שושן: זה הקפיץ אותם והם נתנו לי מה שרציתי.

יחיאל בן-שושן: המנגנון טוב גם למה שחברי הכנסת שי וברקוביץ אמרו בקשר לבריאות הציבור.

יחיאל בן-שושן: אין שום סיבה בעולם שייבנו פה עוד אתרים.

יחיאל בן-שושן: יש פה 7,700 אתרים, הרישיונות של שלושת המפעילים, בסך הכול מחייבים ל- 90%.

יחיאל בן-שושן: אני, כמפעיל חדש, יותר קל לי לקנות מהם אתרים.

יחיאל בן-שושן: דיברנו על הפריפריה.

יחיאל בן-שושן: אם מחר אני יכול להקים שני מגדלים בשדרות, באופקים או בכל מקום אחר בפריפריה ולהתחיל לתת שירות ב-100 שקל, ללא הגבלה, לא מחויבות - למה לעכב את זה?

יחיאל בן-שושן: למה לחכות עד שיהיו 10%?

יחיאל בן-שושן: מחר אני יכול, באיזושהי קונסטלציה ועם הרגולציה, להקים שני מגדלים, לקבל הסכמי רומינג עם כולם ומחר למכור שירות בשדרות ואז יראו שאפשר למכור ב-100 שקלים.

יחיאל בן-שושן: לא אוכל למכור לאף אחד באופקים או בעפולה אם הוא לא יכול להשתמש בשירות שלי.

יחיאל בן-שושן: לכן החוק הזה קצת בעייתי.

יחיאל בן-שושן: שלחנו אתמול הצעה הרבה יותר פשוטה: להוריד את המגבלה של 10%, להפוך את זה להדדי.

יחיאל בן-שושן: בסך הכול שינויים מאוד קטנים בהצעת החוק הקיימת.

יחיאל בן-שושן: אם החוק עובר כמו שהוא היום, המוטיבציה שלנו להשתתף במכרז הזה היא לא רלוונטית.

לאה ורון: אדוני מודע לזה שהצעה שנשלחת לוועדה ביום ראשון ב-19:17 בערב, קצת קשה להעביר אותה לכל חברי הוועדה ולקוות שכולם יקראו הן את המכתב הארוך שלכם והן את ההצעה?

יחיאל בן-שושן: אני מסכים.

יחיאל בן-שושן: חזרתי לארץ לפני שלושה חודשים, שבועיים לפני שהמכרז פורסם.

יחיאל בן-שושן: עד שלמדתי את השוק בארץ לקח לי זמן.

יחיאל בן-שושן: שכרתי עשרות מהנדסים, כבר בזבזנו מאות אלפי שקלים, ופתאום הבנו שנכנסו למשחק מכור.

יחיאל בן-שושן: אם אתה לא מירס, אין לך סיכוי להקים 10% רשת.

יחיאל בן-שושן: אתה חייב להיות מירס, שכבר יש לה 500 אתרים, או אני לא יודע בדיוק כמה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להסביר את הנקודה הזאת קצת יותר לעומק?

כרמל שאמה-הכהן: למה זה תפור למירס?

יחיאל בן-שושן: למירס אין שום בעיה להקים מחר 10% רשת.

יחיאל בן-שושן: יש לה אנטנות, היא לא צריכה אישורים, היא לא צריכה בעיות בריאות.

יחיאל בן-שושן: אני הלקוח של החוק הזה.

כרמל שאמה-הכהן: למירס יש, זכותם שיהיה להם.

כרמל שאמה-הכהן: למה לך אין את זה?

יחיאל בן-שושן: כדי להקים 10%, מחר אני צריך להגיש בקשה ל-200 אתרים.

יחיאל בן-שושן: לקבל אישור על 200 אתרים או 400 אתרים ייקח בדיוק אותו זמן.

יחיאל בן-שושן: הרישיון שלי מבקש ממני לתת 20% תוך שנתיים, אז למה לא להגיד שאהיה חייב לעמוד בתנאי הרישיון וזהו.

יחיאל בן-שושן: אני עצמי חתמתי הסכמי רומינג עם סלקום ואורנג'.

יחיאל בן-שושן: שלא יעבדו עלינו - זו חתימה מאוד פשוטה.

יחיאל בן-שושן: אפילו לא אני חתמתי, המזכירה שלי חתמה.

יחיאל בן-שושן: זה הסכם סטנדרטי, לא צריך עורכי דין.

יחיאל בן-שושן: גם עם שני אתרים אני יכול לכסות עיר כמו שדרות, עם 20,000 תושבים, למכור ב-100 שקל ללא הגבלה ולהתחיל למכור.

התקשורת משה כחלון: יש לי רק תשובה אחת: ישראל זה לא אמריקה.

יחיאל בן-שושן: אני לא אומר שלא בונים.

יחיאל בן-שושן: הרישיון מחייב אותי לבנות, הוא מחייב אותי להרים 20%.

התקשורת משה כחלון: אתה משתתף במכרז, אני לא יכול לנהל אתך משא ומתן, בטח לא פה.

יחיאל בן-שושן: הולכים לעשות חוק שיגביל אותי.

התקשורת משה כחלון: אתה בסדר גמור.

התקשורת משה כחלון: אתה מדבר על סוג של מפעיל וירטואלי - יש לנו כזה, לכן חילקנו לשניים: גם תשתיתי וגם וירטואלי.

התקשורת משה כחלון: מדינת ישראל החליטה שהיא רוצה גם מפעילים וירטואליים וגם תשתיתיים.

התקשורת משה כחלון: אתה מדבר על מפעיל וירטואלי וזה בסדר, או וירטואלי מורחב, שזה גם בסדר.

התקשורת משה כחלון: אין לי שום טענה לזה.

התקשורת משה כחלון: אבל אם נצטרך לפתוח את כל הנושא הזה מחדש - זה אינטרס חד-משמעי של מי שרוצה למנוע תחרות.

התקשורת משה כחלון: במקה הזה, זה לא אתה כי לך יש אינטרס אחר.

התקשורת משה כחלון: אני אבקש מהיושב ראש להתקדם.

התקשורת משה כחלון: הנושאים האלה ילכו לוועדת הכנסת, יחזרו לכאן אם ועדת הכנסת תחליט כך.

התקשורת משה כחלון: אם יש צורך לתקן, נעשה את זה בשמחה רבה.

התקשורת משה כחלון: לא אני ולא אף חבר כנסת שיושב פה נהנה לראות אנטנות, אף אחד מאתנו לא נהנה לראות את הכיעור הזה.

התקשורת משה כחלון: היינו שמחים אם אפשר היה להעלים אותן בלילה ולעשות הכול דרך לוויינים, אבל כרגע אנחנו חייבים להתקדם.

יחיאל בן-שושן: אני הלקוח של החוק הזה.

יחיאל בן-שושן: אנחנו רוצים לבזבז פה כסף כדי להקים רשת.

יחיאל בן-שושן: הייתי NVNO, באמריקה היו חמישה NVNO לפני שהקמתי רשת משלי.

יחיאל בן-שושן: NVNO זה נחמד לרמי לוי, לרמי שביט.

יחיאל בן-שושן: הם יכולים למכור שתי תרגולות ולתת דקות חינם, אין בעיה.

יחיאל בן-שושן: אנחנו רוצים להקים רשת.

יחיאל בן-שושן: להקים 10% ייקח לי אותו זמן כמו להקים 20%.

יחיאל בן-שושן: הרישיון דורש ממני להקים 20%.

יחיאל בן-שושן: אני לא מתכחש לו, אנחנו נעמוד בזה, בתקווה שהשר, עם כל הפעולות הנמרצות, גם ירשה בסוף להקים אנטנות.

יחיאל בן-שושן: אם אני רוצה מחר להתחיל למכור, תרשו לי למכור עם שתי אנטנות, אחר כך עם עשר אנטנות ולאט-לאט אגיע למאה אנטנות.

יחיאל בן-שושן: למה להגביל ל-10%?

התקשורת משה כחלון: יש עכשיו מסלול חקיקה.

התקשורת משה כחלון: זה חוק הסדרים, אי אפשר שכל אחד יכניס עוד דברים לחוק ובהזדמנות זו שפושקין מת כבר עושים את הכול.

התקשורת משה כחלון: זה נושא אחר.

התקשורת משה כחלון: יש לזה מסלול, נביא אותו לוועדת הכנסת ואם יחזירו אותו לכאן בשמחה נדון בו.

התקשורת משה כחלון: באופן אישי אני לא פוסל את האפשרות הזאת.

התקשורת משה כחלון: אני כמו חברת הכנסת ברקוביץ, אני לא אוהב אנטנות.

יחיאל בן-שושן: כמו שחברת הכנסת ברקוביץ אומרת, לא צריך 99%, שיוותרו על כמה אנטנות.

יחיאל בן-שושן: ייתנו לי אותן, אני אנהל אותן ואחזיק 90%.

יחיאל בן-שושן: כל אחד יחזיק 90% ונעשה רומינג בינינו.

התקשורת משה כחלון: אין לי כרגע מענה במסגרת הזאת שאנחנו יושבים בה.

התקשורת משה כחלון: אני לא אומר שלא יהיה מענה עד הסוף, אבל כרגע, בשלב הזה, אין לי  מענה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: עדי גולן, יושב ראש ועד שכונה י"ז באשדוד, בבקשה.

עדי גולן: אני קודם כול רוצה להודות לכבוד השר על המאמצים שהוא עושה.

עדי גולן: באתי להביע את התנגדותי לאפשר למפעיל נוסף להתקין אנטנות איפה שהוא רוצה.

עדי גולן: מה שקורה לנו כרגע - אנשים צריכים לראות בעיניים.

עדי גולן: אני מחזיק ביד החלטות של ועדת בניין ערים באשדוד, אני מחזיק ביד החלטה של ועדת ערר מחוזית בבאר-שבע, אני מחזיק ביד צו ממשלתי שמורה להסיר אנטנות שפועלות ללא אישורים, לא על פי החוק, והמשרד להגנת הסביבה לא אוכף את החוק.

עדי גולן: מה יקרה עם נאפשר לאחרים לעשות את זה בלי פיקוח?

עדי גולן: אצלנו בשכונה רוב התושבים סובלים מסחרחורות וכאבי ראש.

אופיר אקוניס: אבל העניין הזה הוא בדיון נפרד בוועדה הזאת, תקנות למתקני גישה אלחוטיים.

עדי גולן: מה שיקרה, מחר בבוקר נצליח, אחרי ארבע שנים, להסיר את האנטנות האלה ותגיע חברה חדשה, על אותו מקום תתקין מתקן חדש.

אופיר אקוניס: אני לא יודע מה יהיה ההסדר.

אופיר אקוניס: אנחנו עדיין מחכים לעמדת הממשלה, ובעיקר לעמדת משרד הפנים.

עדי גולן: אבל יש לי צו ממשלתי ולא אוכפים אותו.

עדי גולן: הוא חתום על ידי ד"ר סטיליאן, הממונה על הקרינה, והוא לא יכול לעשות כלום.

עדי גולן: אם תאפשרו לחברות החדשות לעשות מה שהן רוצות - - -

אופיר אקוניס: הנדידה לא עוסקת בהתקנת אנטנות חדשות אלא נהפוך הוא, בשימוש של מפעיל רביעי וחמישי על אנטנות קיימות.

עדי גולן: על אנטנות קיימות זה בסדר.

אתי בנדלר: אבל הם חייבים להתקין בסופו של דבר.

אופיר אקוניס: אז יתקינו, אבל זה דיון נפרד.

אתי בנדלר: איך יתקינו, איזה אישורים נדרשים לצורך ההתקנה - בזה הצעת החוק לחלוטין לא עוסקת.

עדי גולן: יש חוק, יש תקן, והם לא פועלים לפי זה.

עדי גולן: לא צריך לעשות משהו חדש.

אתי בנדלר: אתה מדבר על החברות הקיימות, שלטענתך, אינן פועלות לפי הוראות הדין.

אתי בנדלר: הכנסת איננה גוף מוציא לפועל של החלטות של ערכאות אחרות.

אתי בנדלר: הכנסת קובעת את הנורמות.

עדי גולן: אני מסכים.

עדי גולן: אתם קובעים את הנורמות ואין מי שיפקח.

אתי בנדלר: אז לא לקבוע נורמות?

עדי גולן: לא. אני אומר שהנורמות הקיימות, להפעיל אותן ולפקח עליהן יותר חזק.

עדי גולן: לא לתת לכל אחד לשים איפה שהוא רוצה.

עדי גולן: אנשים מקבלים טיפולים כימותרפיים, אנשים נפטרו אנשים לפני חודשיים, אנשים סובלים מסחרחורות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחזק את דבריו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יהודה סגן דיבר על 40% פרישה תוך ארבע שנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין משהו: מעבר לזה שיש נדידה, אנחנו רוצים שתהיה להם תשתית אנטנות של 40% בכל רחבי הארץ.

אופיר אקוניס: בתוך שבע שנים ועוד שלוש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שדיברנו, אנחנו חוזרים על עצמנו – וסליחה אם אני חוזרת על עצמי - שיש למצוא את האיזון בין בריאות הציבור לבין התחרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו כל הזמן שומעים שיש בעיה מאוד קשה בנושא של פיקוח על האנטנות, שהרשויות המקומיות - חלקן נותנות וחלק לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל הנושא הזה הוא נושא שחייבים להסדיר אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, הרפורמה שלך היא יוצאת מן הכלל, רק אם אנחנו - - -

התקשורת משה כחלון: אלה נושאים של משרד הפנים.

התקשורת משה כחלון: אנחנו לא יכולים לפתור את הבעיות של כל המשרדים.

התקשורת משה כחלון: תכנון ובנייה זה משרד הפנים.

התקשורת משה כחלון: מבחינתנו, אנחנו עובדים על שיתוף אתרים, שלא תקום אנטנה נוספת אחת במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני רוצה לחזק, שצריך לעשות שיתוף אתרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אני צריכה אותו 40%?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני השר, מה שחשוב לי להגיד שכשאתה מדבר על 40%, אז חשוב שיישמע פה שאולי אנחנו מדברים על 40% של שיתוף אנטנות, שיתוף אתרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, זה לא חייב להיות שהם ישימו עוד אנטנות.

קובי שמש: יש צוות שמרכז מנכ"ל משרד התקשורת עם כל משרדי הממשלה בנושא של שיתוף אתרים.

קובי שמש: היהי מספר רב של פגישות והגישה היא שאתרים חדשים יוקמו במודל של שיתוף אתרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני לא רוצה רק חדשים, אני רוצה גם ישנים.

קובי שמש: האתרים כבר קיימים וקשה לשנות אותם.

קובי שמש: המודל הוא כזה שאתרים חדשים שיוקמו יוקמו בשיתוף אתרים.

קובי שמש: יש ויכוח באיזה מודל יהיה שיתוף אתרים - ברמה של ציוד מקמ"ש בתוך האתר הסלולרי או לא.

קובי שמש: זה דיון עם משרד הפנים, עם הממונה על ההגבלים ואיכות הסביבה.

קובי שמש: הכוונה היא שבסוף התהליך יוקמו כמה שפחות אתרים, ויוקמו במודל של שיתוף אתרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדרך לגיהינום - - -

אופיר אקוניס: אולי דנה תוכל להסביר.

דנה נויפלד: הסוגיה שאת מעלה נדונה כאן.

דנה נויפלד: הבעיה היא שלא נמצאים כאן כל הגורמים הרלוונטיים שיש להם מה להגיד בנושא הזה.

דנה נויפלד: זה דיון אחר ונפרד, שמערב היבטים שונים וקשור גם לגורמים מקצועיים שלא נמצאים כאן.

דנה נויפלד: לכן, כמו שנאמר כאן, הדיון הזה חשוב, חשוב שהוא ייערך והוא נערך, רק לא אגב ההצעה הזאת ולא אגב הגופים שנמצאים כאן, שלא מספקים מענה למה שאת מבקשת להסדיר.

כרמל שאמה-הכהן: מי חסר פה?

דנה נויפלד: קודם כל המשרד להגנת הסביבה, משרד הפנים.

אופיר אקוניס: משרד הפנים הגיש את התקנות.

אופיר אקוניס: זה דיון אחר.

אופיר אקוניס: מר בן אליעזר, בבקשה.

יצחק בן אליעזר: אני חושב שהדיון שהיה פה בדקות האחרונות רק ממחיש את הבעיה שלנו, בתור מתחרה פוטנציאלי בשוק.

יצחק בן אליעזר: צריך לזכור שהמטרה של החוק היא לאפשר תחרות.

יצחק בן אליעזר: אנחנו עדים בדקות האחרונות לאי הוודאות הרגולטורית שאנחנו, כמפעיל פוטנציאלי, הולכים לעמוד בפניה יום אחרי שייצא המכרז ואנחנו, בשאיפה, נזכה בו.

יצחק בן אליעזר: הדבר היחיד שנשאר למפעיל פוטנציאלי בעולם אי הוודאות הרגולטורית הזה - שנובע משני מרכיבים עיקריים, של שיתוף אתרים ותמ"א 36 – מה שנשאר למפעיל בארסנל כדי להתחרות זה הנדידה.

יצחק בן אליעזר: לכן המרכיב הזה בחוק הוא משמעותי, קריטי, ואולי הדבר היחיד שיכול לאפשר לנו להתחרות.

יצחק בן אליעזר: עכשיו ניקח את המרכיבים שלו ונראה אם הם באמת מאפשרים.

יצחק בן אליעזר: מה זה 10%?

יצחק בן אליעזר: 10% פרישה.

יצחק בן אליעזר: שמענו את חברי הכנסת, בלשון המעטה לא יהיה פשוט להגיע ל-10%.

יצחק בן אליעזר: גם 40% בתום ארבע שנים זה לגמרי לא פשוט.

יצחק בן אליעזר: אבל ראשית ולפני הכול – 10%.

יצחק בן אליעזר: דבר שני, בניגוד לחברי, המתחרה שלנו מקשרנט, אני חי בעולם התקשורת לא מעט שנים ואני לא כל כך מאמין בפנייה לרגולטור כשיש בעיות.

יצחק בן אליעזר: אני חושב שהרגולטור צריך להכריע מה הרומינג או הנדידה הפנים ארצית.

יצחק בן אליעזר: אנחנו עדים לזה עכשיו בתהליך של ה-NVNO.

יצחק בן אליעזר: אי אפשר להגיע להסדרים עם החברות הקיימות, זה בלתי אפשרי וזה ידחה את המהלך.

יצחק בן אליעזר: אין ספק שצריך לקבוע תעריף, הוא צריך להיות תעריף שמאפשר לנו לחיות ולהתחרות.

יצחק בן אליעזר: אני בטוח שעוד ניגע - - -

התקשורת משה כחלון: בלי לקיים שום תהליך?

התקשורת משה כחלון: להגיד להם שזה המחיר וזהו?

נחמן שי: לא, אתה לא תעשה את זה.

התקשורת משה כחלון: הוא רוצה.

יצחק בן אליעזר: אני חושב שעשיתם ועדות, בדקתם, מצאתם מה העלות.

יצחק בן אליעזר: אתם נמצאים בהליך של ויכוח עם החברות בנושא דמי הקישוריות, ובאותו אופן אפשר להכריע גם פה.

יצחק בן אליעזר: הדבר האחרון, שאני חושב שלא נגענו בו ונוגעים בו במעט בחוק, זה נושא מחיר הדטה בנדידה.

יצחק בן אליעזר: אין זכות קיום למפעיל סלולרי חדש בלי אפשרות להציע שירותי דטה, שירותי אינטרנט סלולריים.

יצחק בן אליעזר: אנחנו חושבים שהתעריף פה צריך להיות הרבה יותר נמוך.

יצחק בן אליעזר: אני רוצה לסכם ולומר – ובזה אני כן מסכים עם חברי מקשרנט - שהצעת החוק הזאת תאפשר רק למפעיל אחד, שיושב פה, לעמוד ולהצליח לתת שירותים לציבור, וזה מירס.

יצחק בן אליעזר: הוא יחידי שיכול לעמוד ב-10%, הוא היחיד שיכול לעמוד ב-40% ובעצם, יש במקביל מכרז שאף בר דעת שבודק את היכולת הפיננסית שלו לאורך זמן לא יוכל לעמוד בה.

יצחק בן אליעזר: תמצאו את עצמכם עם מתמודד אחד במכרז, עם ארבע חברות, ובתוך שנתיים או שלוש 20% נתח שוק לכל חברה – אולי 10% הנותרים יתחלקו בין החברות הוותיקות – עם מחירים גבוהים לצרכן ועם שום שחקן חדש שמשתתף בתחרות.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: איתמר ברטוב, בבקשה.

איתמר ברטוב: היה שלב מקדים ארוך, אקצר ואומר שאני לא רוצה לקלקל את הציפייה להצגה כי אנחנו חושבים, ואמרנו לאורך כל השנים האחרונות גם בוועדה וגם למשרד, שזה המהלך הנכון.

איתמר ברטוב: אנחנו חושבים שזה המהלך המהותי ביותר.

איתמר ברטוב: אנחנו מסכימים לכך שאין אפשרות למפעיל חדש להיכנס בלי התייחסות לכל הקשיים במציאות הקיימת, והם מטופלים בכותרות גם במכרז וגם בחקיקה.

איתמר ברטוב: אני רוצה להציע, גם למשרד וגם לחברי הוועדה לבחון אותנו ולראות שההערות שלנו הן הערות שעניינן לא לעכב את התהליך.

איתמר ברטוב: אין באף אחת מההערות שלנו אפילו פוטנציאל לעכב את התהליך או למנוע אותו.

איתמר ברטוב: אפשר להסתכל על הדברים לעומק, אמרנו את זה לאורך כל הדרך ואנחנו אומרים את זה גם עכשיו.

איתמר ברטוב: גם עניין הנדידה הפנים ארצית, במציאות היום ברור לכולם שללא הסדרת הנדידה וללא מתן מענה לקשיים האין-סופיים בהקמת תשתית חדשה לא יקום מפעיל חדש.

איתמר ברטוב: אמרנו את זה לאורך כל הדרך ואנחנו אומרים את זה גם כאן.

איתמר ברטוב: תחת האמירה הכללית הזו ההערות שלנו הן הערות לגופו של עניין, ואנחנו מבקשים לבחון אותן תחת ההנחה ותחת ההצהרה הזו של חברת סלקום.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, בבקשה.

נחמן שי: אני לא מזדרז לדבר מפני שאני רוצה לשמוע את הגורמים שנוגעים לעניין.

נחמן שי: המצב ברגע זה הוא שהשוק בשל ומוכן לתהליך הזה, השר.

נחמן שי: גם חברות הסלולר לא מסתירות את דעתן שיהיה הליך של נדידה.

נחמן שי: אני לא יודע מה הן יעשו אחר כך, בכמה הן יעלו את התעריפים או איזו תגובה תהיה להן, אבל ברור שהן מבינות שהמהלך הזה עומד לצאת לדרך.

נחמן שי: מה שצריך לעשות בנסיבות כאלה זה מצד אחד לדרוש דרישות מרביות מהשחקנים החדשים.

נחמן שי: מצד שני, לא לפגוע פגיעת יתר בשחקנים הקיימים.

נחמן שי: יש איזו נטייה, ואני מרגיש בה גם בתוך הוועדה וגם בחוץ, עכשיו לעשות עליהום.

נחמן שי: אני ממש מזהיר, כי השירות של הטלפון הסלולורי הוא שירות חיוני וצריך להיזהר שלא ייפגע כי מתוך הכרות עם החברות הסלולריות, הן יידעו איך לשמור על עצמן והן עלולות לעשות כל מיני מהלכים כדי לא להיפגע ובסוף הצרכן עלול לצאת נפסד.

נחמן שי: ברור שכאשר התחרות תחריף הן יגנו על עצמן, כמו שהן עשו עד עכשיו במידה די גדולה של הצלחה.

נחמן שי: לכן כשמתקדמים קדימה - ואתה מתקדם נכון אני חושב, ואתה מתקדם בקצב טוב - גם לא לשכוח את השחקנים הקיימים, שלא רק סוחטים את השוק אלא גם משרתים שירות ציבורי מאוד חשוב ומגיעים לפריפריה, והם פרשו בכל הארץ והשקיעו השקעות כבדות מאוד ולא צריך ברגע הזה לוותר עליהם כליל.

נחמן שי: לכן, בתהליך שאתה הולך לקיים קח בחשבון את כל הגורמים האלה כשתקבע את התעריף, שזה חיוני, וגם את הדרישות מהחברות הנכנסות.

נחמן שי: עכשיו אני אומר לכם - החברות שנכנסות צריכות לדעת שזה מעורב בהשקעה.

נחמן שי: אי אפשר לתפוס טרמפ על הגב של הפיל ולהגיד: גם אני פיל עכשיו.

נחמן שי: אתם לא פיל עדיין.

נחמן שי: הסתכלתי בדרישות, תבדקו שהן דרישות שהופכות אותם לשחקנים ולא רק לפרזיטים במשחק הזה.

נחמן שי: לדעתי, אלה הפרמטרים שצריך לקחת בחשבון.

נחמן שי: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: גברת בן נר, בבקשה.

יהל בן נר: אני רוצה להודות לחבר הכנסת שי על דבריו, כי אני ממש מתחברת לזה.

יהל בן נר: אנחנו רוצים להגיד שכנראה נדידה היא עובדה קיימת ולא משהו שאנחנו יכולים לשנות.

יהל בן נר: לכן יש לנו הערות לעניין הנוסח והניואנסים שיש בהצעת החוק.

יהל בן נר: לדעתי, לא הוקדשה מספיק תשומת לב לעניין חובת הפרישה בפריפריה.

יהל בן נר: היום כל המפעילים שנמצאים פה ורואים את עצמם מועמדים להשתתף במכרז מבינים שאתרים ברמת אביב או גדרה-חדרה גוש דן מייצרים הרבה יותר דקות מאשר אתר בקרית שמונה.

יהל בן נר: לכן היועצת המשפטית של משרד התקשורת - - -

נחמן שי: או במתקן הכליאה החדש שיהיה - - -

התקשורת משה כחלון: כמה אחוז פרושה פרטנר בארץ?

יהל בן נר: פרטנר עומדת בתנאי הרישיון שלה ופרושה ב-99%.

אברשה בורשטיין: סליחה?

אברשה בורשטיין: למה, למה?

יהל בן נר: סליחה, זה על פי האוכלוסייה.

יהל בן נר: הייתי שמחה אם היו מאפשרים לי לסיים.

התקשורת משה כחלון: ה-1% שאתם לא פרושים, איפה הוא?

יהל בן נר: כבוד השר, אתה עורך פיקוח מתמיד על התנאים שלנו ועל העמידה שלנו בתנאי הרישיון, לכן אני קצת מתפלאת על השאלה הזאת כי רק עכשיו - -

איתמר ברטוב: - - -

אופיר אקוניס: רגע, אני לא מבין את המפות האלה: ורוד בהיר, אדום כהה ורמת הגולן לא נמצאת שם.

אופיר אקוניס: האם היא הוחזרה ולא ידענו, אדוני השר?

קריאה: אדוני, הפרישה היא מלאה.

קריאה: הצבעים זו אבחנה בין רשתות.

אופיר אקוניס: של מי המפה הזו?

קריאה: של ה-GSM.

אופיר אקוניס: נא להוריד את המפה ולהחזיר אותה עם רמת הגולן.

אופיר אקוניס: החוק הישראלי הוחל על רמת הגולן לפני 30 שנה.

אופיר אקוניס: תחזור עם מפה עם רמת הגולן ואז תציע לי הצעות.

אופיר אקוניס: לא רוצה לראות את המפה הזו.

אופיר אקוניס: יש שם 15,000 ישראלים טובים מאוד.

אופיר אקוניס: אני רוצה מפה מעודכנת.

אופיר אקוניס: בבקשה, גברת בן נר.

יהל בן נר: אני מבינה את ההתמרמרות של מירס ואני לא רוצה לעסוק בה כי מירס לאורך שנים על גבי שנים קיבלה הטבות מפליגות מהמדינה, אבל זה לא נושא הדיון.

יהל בן נר: נושא הדיון היום זה הניואנסים שאנחנו מוצאים לנכון להעיר לגבי הצעת החוק.

יהל בן נר: אני חושבת שפה צריכים להיות יותר מוטרדים ממני לגבי חובת הפרישה בפריפריה.

יהל בן נר: אם יש משהו ששמנו לב מניסיון זה שכאשר לא מחייבים מהיום הראשון וקובעים סנקציות ותנאים ברורים לכסות את הפריפריה - כמו שהממשלה החליטה שזה אינטרס שתהיה עוד תשתית במדינה, ואנחנו בעד תשתיות נוספות, היא צריכה כבר היום להידרש לנושא הזה ולהחליט מהם הפרמטרים.

אופיר אקוניס: כמה אתם קיבלתם כשנכנסתם?

יהל בן נר: אנחנו קודם כול היינו צריכים לתת שירות ל-30% ותוך חמש שנים 99%.

קריאות: - -

אופיר אקוניס: סליחה, היא לא תחת מתקפה פה.

אופיר אקוניס: תגידו כשהיא תסיים.

יהל בן נר: אני רוצה להגיד שהכנסת צריכה להידרש לנושא של כיסוי בפריפריה, שלא תמצא את עצמה במצב של חברות הכבלים שלא אכפו עליהן את הנושא הזה מהיום הראשון ועד היום הן לא מספקות בכל המקומות שהן נדרשות לספק.

יהל בן נר: צריך למצוא איזון סביר והוגן בין פרישה במרכז – בגוש דן, גדרה-חדרה – לבין הפריפריה, כדי שגם הפריפריה תיהנה משירות הולם.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: רועי רוזנברג, בבקשה.

רועי רוזנברג: אנחנו חושבים שעצמאות של מפעילים, בעיקר בשוק שהוא מועט מתחרים, זה דבר מאוד חשוב, ואם הוא ייפגע התחרות יכולה להיפגע.

רועי רוזנברג: רומינג או נדידה זה סוג של הגבלה על העצמאות הזאת, ולכן אנחנו חושבים שהפתרון הזה יכול להיות רק פתרון ביניים – ואכן הוא מנוסח כפתרון כזה – עד שהמפעילים האלה יפרשו תשתיות מלאות.

רועי רוזנברג: יש חשיבות גדולה מאוד לסיים את פתרון הביניים הזה בזמן.

רועי רוזנברג: קרי, תחנת הביניים של 40% והתחנה הסופית בתום שבע עד עשר שנים, כדי לא לגרום למצב שבו המפעילים יהיו תלויים אחד בשני.

רועי רוזנברג: אנחנו חושבים שזה דבר מאוד חשוב, כי מפעיל שיש לו תשתית משלו והוא לא תלוי באף אחד מהמפעילים האחרים, יכול על פני זמן להתאים את הרשת שלו לביקושים שמנויים שלו מייצרים.

רועי רוזנברג: הוא יכול, בצורה בלתי תלויה בשחקנים האחרים בשוק, להחליט שהוא משדרג את הרשת שלו לדור רביעי ודור חמישי, כשיגיע, וזה יגיע מתי שהוא.

לאה ורון: לעשות חבילות.

רועי רוזנברג: להכניס חדשנות בשוק הזה, שהיא הרבה מעבר לרוח התחרותית שיכניס מפעיל ה-NVNO, המפעיל הווירטואלי.

רועי רוזנברג: לכן אנחנו חושבים שיש צורך לייצר מעין עקב על הקרקע של 10% פרישה, שמשמשים למחויבות, לאיזשהו מנגנון שיבטיח שאכן מתבצעת פה השקעה שאי אפשר לחזור ממנה.

רועי רוזנברג: אני חושב שמה שהחברים הציעו - אלה שמתכוונים להיכנס לשוק או להתמודד על מכרז התדרים שעומד להתרחש - זה לייצר לעצמם אופציה לפרישה מסוימת של תשתית עצמאית בבוא היום, בעיתוי שיהיה נוח להם ובינתיים הם יחזיקו בתדרים, שהם משאב חיוני, משאב במחסור.

רועי רוזנברג: זו לא מטרת המכרז.

רועי רוזנברג: אופציה כזאת תהיה קיימת לכל מפעיל, כולל מפעילים וירטואליים אחרים שלא נמצאים בחדר הזה ולא רואים את עצמם חלק מהשחקנים האלה אבל הוזכרו ברקע.

רועי רוזנברג: גם הם יוכלו בבוא היום, אם יחליטו, להפוך ממפעיל NVNO למפעיל עצמאי ולגשת למכרז הבא, שאנחנו לא יודעים מתי הוא יהיה אבל אחת לכמה שנים בוודאי יתרחש מכרז כזה.

רועי רוזנברג: הניסיון להנמיך את חסם הכניסה - שאנחנו מבינים אותו וחסם כניסה אכן קיים, הצעת החוק הלכה כברת דרך די משמעותית בהורדת חסם הכניסה הזה – לאפס, המחיר התחרותי שלו בטווח האורך הוא גדול מדי.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אברשה, בבקשה.

אברשה בורשטיין: אני רוצה להתייחס לשלוש-ארבע נקודות.

אברשה בורשטיין: דבר ראשון, הנקודה האחרונה שהועלתה פה.

אברשה בורשטיין: מכרז התדרים הקודם היה ב-2001.

אברשה בורשטיין: במכרז היה כתוב שתוך 12 חודש החברות יפרשו 35%.

אברשה בורשטיין: בין 2001 ל-2006 לא קם אפילו אתר אחד.

אברשה בורשטיין: גם חברת פלאפון, שזכתה באותו מכרז תדרים, התחילה להקים ב-2009.

אברשה בורשטיין: מי שמדבר וחושש מ-10%, זה אומר שאין לו כוונה להקים את ה-90%.

אברשה בורשטיין: השקעה של 90% היא השקעה לא של 100 מיליון, שצוינה פה, היא של 2 מיליארד.

אברשה בורשטיין: לגופו של עניין, אם אנחנו רוצים להיות מדינה מתוקנת ולהמשיך את נושא התחרות כמו שהוא אז יש לי רשימה של מדינות כמו: דנמרק, גרמניה, אוסטריה, שבדיה, נורבגיה, איטליה, ספרד, ניו-זילנד, פולין שוויץ, בכולן קיים הנושא של נדידה פנים ארצית.

אברשה בורשטיין: בין שש לשבע שנים כל אחת מהחברות קיבלה את זה.

אברשה בורשטיין: התקן הוא תקן ברור של GPP3, אין שום התחכמות בנושא הזה.

אברשה בורשטיין: דרך אגב, אולי אנחנו לא יודעים את זה, אבל חברות הסלולר עושות כבר נדידה פנים ארצית בתוך הרשתות שלהן, כי לכל אחת מהן יש שתי רשתות והלקוחות ניידים בין שתי הרשתות.

יהל בן נר: זה לא דומה.

יהל בן נר: זה אותו מפעיל.

אברשה בורשטיין: לכן, מי שלוקח על עצמו את המחויבות להשתתף במכרז הזה לוקח גם את המחויבות לנסות להקים בתנאים הקשים שכולם מכירים אותם, עם 125% חדירה ועם התנאים הקשים שיש לחוסר היכולת להקים אתרים.

אברשה בורשטיין: אנחנו בהחלט חושבים שזה הזמן לאשר את תנאי הנדידה הפנים ארצית.

אברשה בורשטיין: ברור שבתוך שבע השנים שהמכרז הזה מדבר עליהן תהיה גם פרישה, כי מדובר פה, אולי באופן חריג, שזה יהיה 90% מהשטח, לא רק של האוכלוסייה.

אברשה בורשטיין: זה באמת חריג, והמשרד לקח את זה שניים-שלושה צעדים קדימה בתוך הדרישות של המכרז.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מר בן אליעזר, בבקשה.

יצחק בן אליעזר: אני רוצה להגיד לרועי שבדיוק ממה שמנכ"ל מירס אומר אתה צריך לחשוש.

יצחק בן אליעזר: הם רוצים לייצר מצב שיש כאן ארבעה שחקנים, ותזכור שפרישת האתרים לא תלויה בנו.

יצחק בן אליעזר: אם פרישת האתרים הייתה תלויה בנו היינו יכולים לקבל את זה.

יצחק בן אליעזר: היכולת לפרוש אתרים תלויה ועומדת ואנחנו אמורים לגשת למכרז כשאנחנו לא יודעים אם נוכל לפרוש אתרים או לא.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: קיימנו פה במשך שעה ורבע דיון כללי.

אופיר אקוניס: האם למישהו ממשרדי הממשלה יש הערות לדיון הכללי או תשובות אחרות?

אופיר אקוניס: נתחיל לקרוא את הצעת החוק.

ליאת גלזר: "שירותי נדידה	5ב.

ליאת גלזר: (א)	בסעיף זה - "בעל רישיון חדש" - כל אחד מאלה: (1) מי שקיבל לראשונה רישיון כללי למתן שירותי רדיו טלפון נייד ביום כ"ב באלול התש"ע (1 בספטמבר 2010) או לאחריו; (2) מי שרישיונו הקיים הורחב בשל בחירתו במכרז בידי ועדת המכרזים שמינה השר לעניין זה ביום י"ז באייר התשס"ט (11 במאי 2009) או בידי ועדת מכרזים אחרת שבאה במקומה;     		"בעל רישיון קיים" - מי שקיבל רישיון כללי למתן שירותי רדיו טלפון נייד לפני יום כ"ב באלול התש"ע (1 בספטמבר 2010) ולא מתקיים בו האמור בפסקה (2) להגדרה "בעל רישיון חדש"; 				 		"שימוש" - כהגדרתו בסעיף 5(א);     		"שירותי נדידה" - אפשרות שימוש ברשת בזק ציבורית של בעל רישיון קיים, בידי בעל רישיון חדש, לצורך מתן שירותי רדיו טלפון נייד על ידי בעל הרישיון החדש למנוייו בכל הארץ; 				 		"תשלום מרבי לקישור–גומלין" - התשלום המרבי שבעל רישיון קיים רשאי לדרוש מבעל רישיון חדש בעד קישור–גומלין, בהתאם לתקנות שנקבעו לפי סעיף 5(ב)(2), ולעניין העברת נתונים (DATA), בעד כל 1 מגה בייט - מחיר שלא יעלה על התשלום המרבי כאמור שנקבע לדקת שיחה.

ליאת גלזר: "     יש שתי הגדרות בסעיף לעניין בעלי רישיון.

ליאת גלזר: ההגדרה מחולקת לשני חלקים: החלק הראשון זה מפעיל חדש, שמקבל רישיון חדש אחרי המועד שקבוע בהגדרה, שזה 1 בספטמבר 2010, כדוגמת המפעילים שהופיעו כאן ומתכוונים לגשת למכרז, בהנחה שייגשו ואכן יזכו.

אתי בנדלר: מדוע נקבתם בתאריך הזה, 1 בספטמבר 2010?

ליאת גלזר: היינו צריכים לקבוע איזושהי נקודת זמן שלפניה יש את ההגדרה מי הוא בעל רישיון קיים נכון לנקודת הזמן שכתבנו את הצעת החוק, ובעל רישיון חדש שיקבל את הרישיון שלו לאחר אותו מועד.

ליאת גלזר: החלק השני של ההגדרה "בעל רישיון חדש" זה מי שהרישיון שלו מורחב בעקבות זכייתו במכרז.

ליאת גלזר: כפי שנאמר, במכרז הנוכחי מוצעות שתי רצועות ומי שמורשה להשתתף במכרז זו מפעילים חדשים, שדיברנו עליהם קודם, או חברת מירס, שככל שתזכה במכרז רישיונה יורחב ויוענקו לה התדרים החדשים ויתאפשר לה לתת שירותים באמצעות התדרים החדשים.

ליאת גלזר: זו ההגדרה של בעל רישיון חדש.

ליאת גלזר: בעל רישיון קיים זה כל מי שהוא בעל רישיון היום ולא חברת מירס, שזה שלוש החברות הקיימות, שכולנו מכירים.

ליאת גלזר: בהגדרה "שימוש" אנחנו מפנים להגדרה שמצויה כיום בחוק התקשורת בסעיף 5א.

אתי בנדלר: כדאי להדגיש שההגדרה הזאת כוללת שני אלמנטים.

אתי בנדלר: תפרטי את זה.

ליאת גלזר: ההגדרה "שימוש", אנחנו משתמשים בה בהגדרה של שירותי נדידה אז אולי אקריא שוב את ההגדרה של מהם שירותי נדידה.

ליאת גלזר: שירותי נדידה זו אפשרות שימוש ברשת בזק הציבורית של המפעיל קיים – כלומר: סלקום, פרטנר ופלאפון - בידי בעל הרישיון החדש לצורך מתן שירותים למנויים שלו בכל הארץ.

ליאת גלזר: אנחנו מבינים את הכוונה והיינו צריכים לנסח את זה.

ליאת גלזר: המונח "שימוש" מוגדר בחוק התקשורת בסעיף 5. להגדרה הזו יש שני חלקים: מתן גישה למתקן בזק של בעל רישיון אחר, לרבות רשת בזק ציבורית או רשת גישה, כולן או חלקן, ואפשרות השימוש בהן - שזה מה שהמפעיל החדש עושה.

ליאת גלזר: הוא עושה שימוש ברשת הבזק הציבורית הקיימת של בעלי רישיונות נוכחיים.

ליאת גלזר: יש חלק שני להגדרה: מתן אפשרות להתקין מתקן בזק של בעל רישיון במתקן בזק או בחצרים של בעל רשת אחר.

ליאת גלזר: יתכן שבמהלך שירותי הנדידה יהיה צורך גם לבצע התקנה של מתקנים, כפי שמופיעים בסעיף הזה, ולכן אנחנו מפנים להגדרה הזו, כדי להגדיר את השימוש שיעשה בעל רישיון חדש ברשתות של בעל רישיון קיים.

אתי בנדלר: יש אנטנה ורוצים להתקין עליה עוד רכיבים, למשל.

אתי בנדלר: זה גם חלק מהאפשרויות לשימוש במסגרת שירותי הנדידה.

ליאת גלזר: יש את ההגדרה של "תשלום מרבי לקישור גומלין".

ליאת גלזר: אני יכולה לחזור עליה, אבל השאלה אם לא עדיף שנדבר עליה במסגרת הסעיף עצמו.

ליאת גלזר: יש שימוש בהגדרה הזאת בשביל להגדיר את תעריף הביניים.

ליאת גלזר: השר, יש לו מועד שבו הוא צריך לקבוע את התעריף שיחול לנצח.

ליאת גלזר: עד לאותו מועד יש תקרה שאנחנו קובעים אותה כרגע בחוק, תעריף ביניים, וזו ההגדרה הזו.

ליאת גלזר: ההגדרה אומרת שעבור דקת שיחה התעריף שישלם בעל רישיון נודד לבעל רישיון חדש יהיה התעריף שקבוע כיום בתקנות קישור גומלין, אותו תעריף שמשלמת חברה אחת לאחרת עבור השלמת שיחה.

ליאת גלזר: לעניין העברת הנתונים, מכיוון שתקנות קישור הגומלין כיום לא מסדירות תעריף עבור דטה, אנחנו מציעים שזה יהיה התעריף שקבוע עבור דקת שיחה.

ליאת גלזר: לעניין הזה אנחנו רוצים להציע תיקון.

נטע דורפמן: אנחנו מציעים שהמחיר בעד כל מגה-בייט לא יהיה המחיר המרבי אלא 65% מהתשלום המרבי, וזה בעקבות נתונים שקיבלנו מחברת נרה, נתונים שהתקבלו אחרי שהצעת החוק הושלמה, שהמחיר הנכון הוא 65%.

יהודה סבן: הכול זה מחירי הביניים.

התקשורת משה כחלון: זה עד הקביעה הסופית.

ליאת גלזר: זה 65% מהתעריף שקבוע היום להשלמת דקת שיחה.

יהודה סבן: המחיר למגה, שנקבע בהצעת החוק הממשלתית, נקבע על סמך אינדיקציות שהיו בדוחות הראשונים של נרה.

יהודה סבן: מאז הוגשה עבודה סופית, בה נכתב בצורה מפורשת שהמחיר הוא כ-65%, ולכן אנחנו מבקשים לעשות תיקון שיקבע שהמחיר למגה יהיה 65% מהמחיר לדקת שיחה.

יחיאל בן שושן: מי שיודע איך הרומינג עובד, אני צריך לשלם על שיחה נכנסת לרשת המארחת.

יחיאל בן שושן: אם אני מתארח אצל סלקום אני מחייג ל-052 מוסתר.

יחיאל בן שושן: כלומר, אני משלם פעמיים קישור גומלין.

יהודה סבן: אתה גם עולה על הרשת וגם מסיים את השיחה, אז ברור שאתה צריך לשלם.

יחיאל בן שושן: בכל מקום שאתה עושה רומינג אתה לא משלם על שיחה נכנסת.

יחיאל בן שושן: כשסלקום עושה רומינג בצרפת היא לא משלמת שיחה נכנסת רומינג.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לגבי בעל רישיון שירותי נדידה – אני מבקשת לשנות "בעל רישיון חדש" ל"בעל רישיון".

אתי בנדלר: את רוצה למחוק את ההגדרות של בעל רישיון חדש ושל בעל רישיון קיים ולהחיל את הצעת החוק על כל בעל רישיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת להצביע על זה.

נוגה רובינשטיין: אני מנסה להבין.

נוגה רובינשטיין: יש כאן הסדר שלם, ההגדרות האלה באות למען אותו הסדר, שהוא הסדר נדידה, שהוא הסדר זמני, שמטרתו לאפשר למי שאין לו תשתית בכלל או תשתית מאוד מצומצמת להתפרש בכל הארץ.

נוגה רובינשטיין: את רוצה לאפשר לבעלי רישיונות קיימים, אשר כפי שנמסר לנו נמצאים בפרישה של 95% או 99%, לרדת לפרישה של 10% או של 40%?

נוגה רובינשטיין: בשביל מה?

אתי בנדלר: לא, אולי לא הקשבת לדבריה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ.

אתי בנדלר: אם הבנתי, אני מרשה לעצמי לחזור על זה בקול רם.

אתי בנדלר: מה שרוצה חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ הוא לשנות את כל ההסדר המוצע כאן באופן שתהיה חובה לתת שירותי נדידה לכל בעל רישיון, בין בעל רישיון קיים ובין בעל רישיון חדש, וזאת ללא הגבלת זמן ולא חיוב בפרישה כלשהי.

אופיר אקוניס: האם הממשלה טוענת לנושא חדש?

נטע דורפמן: נושא חדש.

אופיר אקוניס: אומרת הממשלה שזה נושא חדש ולכן הדבר צריך לעבור - - -

יהודה סבן: חברת הכנסת ברקוביץ, התכלית של החקיקה הזו היא הכנסה של מפעילים חדשים, לא דברים אחרים.

יהודה סבן: את מעלה דברים חשובים, נצטרך לדון בהם.

התקשורת משה כחלון: אני מציע שתעלי את זה להצבעה פה.

התקשורת משה כחלון: אם זה ייפול תגישי הסתייגות במליאה, ואם במליאה נשתכנע אז במליאה נצביע על זה.

אופיר אקוניס: יהודה הסביר את הרציונאל, שאנחנו רוצים להגביר תחרות ולתת למפעילים חדשים להיכנס.

אופיר אקוניס: זה הרעיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, סוף-סוף הבנתי מה זה תחרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה פעמים אפשר להגיד להגביר תחרות?

אופיר אקוניס: אפשר להגיד עד שהיא תוגבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל תחרות זו לא תורה מסיני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא הדבר הכי חשוב.

יהודה סבן: חזרנו בנו מהכרזה על נושא חדש.

אופיר אקוניס: אם כך, נצביע על ההסתייגות של חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: הצבעה     בעד ההסתייגות – 1 נגד – 3 ההסתייגות לא נתקבלה.

אופיר אקוניס: תודה, ההסתייגות לא נתקבלה.

לאה ורון: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ הצביעה במקום חבר הכנסת ישראל חסון; חבר הכנסת ציון פיניאן הצביע במקום חבר הכנסת דני דנון.

אופיר אקוניס: עכשיו אני מצביע על הצעת הממשלה, עם התיקון שביקשתם.

יהודה סבן: העלות של מגה ב-2012 צריכה להיות, בהתאם לדוח של נרה ובהתאם להצעתנו כאן, 4.12 אגורות למגה.

אתי בנדלר: על כל פנים, בנוסח יופיע: מחיר שלא יעלה על 65% מהמחיר המרבי שנקבע לדקת שיחה.

אופיר אקוניס: נצביע על הצעת הממשלה, עם הבקשה לתיקון.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: הצבעה     בעד הסעיף – 3 נגד – אין סעיף 5ב(א) אושר.

אופיר אקוניס: תודה, הסעיף אושר.

אופיר אקוניס: סעיף (ב), בבקשה.

ליאת גלזר: "(ב) כל בעל רישיון קיים חייב לתת שירותי נדידה לבעל רישיון חדש בהתקיים שניים אלה: (1) בעל הרישיון החדש פנה לכל בעלי הרישיונות הקיימים לשם קבלת שירותי נדידה מהם, ולא הושגה הסכמה בינו לבין בעל רישיון קיים, אחד לפחות, בדבר התנאים למתן שירותי הנדידה כאמור;     		(2) השר אישר כי בעל הרישיון החדש יכול, בהתאם לרישיון שניתן לו לראשונה או להרחבת רישיונו הקיים, לפי העניין, לספק שירותי רדיו טלפון נייד לשטח שבו מתגוררים 10 אחוזים לפחות מהאוכלוסייה, שלא באמצעות קבלת שירותי נדידה (בסעיף זה - אישור השר); אישור השר כאמור לא יינתן אלא לאחר שחלפו 30 ימים לפחות מיום פניית בעל הרישיון החדש לבעלי הרישיונות הקיימים כאמור בפסקה (1).

אתי בנדלר: ליאת, כשאת מסבירה את זה אנא התייחסי גם לשאלה למה 10% מהאוכלוסייה ולא משטח המדינה.

ליאת גלזר: בסדר.

ליאת גלזר: הסעיף קובע שני תנאים, שבהתקיים אותם תנאים תחול חובת מתן שירותי נדידה.

ליאת גלזר: זה הרישא של הסעיף – בעל רישיון קיים חייב לתת שירותי נדידה לבעל רישיון חדש.

ליאת גלזר: התנאים הם אלה: התנאי הראשון, שבעל הרישיון החדש פנה למפעילים הקיימים, ניסה להגיע אתם להסכמה בעניין תנאי הנדידה וכשל.

ליאת גלזר: ככל שבעל הרישיון הגיע להסכמה עם אחד מהמפעילים לא יתקיים התנאי הזה.

ליאת גלזר: התנאי השני הוא אותו תנאי שדיברנו עליו, של 10%.

ליאת גלזר: על הרציונאל של 10% כבר דיברו כאן, אני רוצה להדגיש כמה נקודות.

ליאת גלזר: אחת, יש התייחסות בנוסח לכך שמתן השירות לאותם 10% יהיה לפי הרישיון שניתן לראשונה או להרחבת רישיונו הקיים.

ליאת גלזר: כלומר, גם ככל שמירס תזכה במכרז ויוענקו לה תדרים חדשים, אין הכוונה שביום הראשון היא עומדת בתנאי של 10%.

ליאת גלזר: היא תצטרך לתת שירות ל-10% מהאוכלוסייה באמצעות התדרים החדשים, לא באמצעות השירותים שהיו לה קודם לכן.

ליאת גלזר: לגבי 10% מהאוכלוסייה – הנוסח הזה תואם את החלטת ועדת המכרזים, שהגדירה את דרישות הפרישה של המפעיל החדש במכרז ה-UNTS, שפורסם לאחרונה.

ליאת גלזר: הגדרות הפרישה באותו רישיון, כפי שהיו במכרזי רט"ן קודמים, מדברים על 10% מהאוכלוסייה ולא על פרישה בצורה אחרת.

אתי בנדלר: ומה עם השאלה שנשאלה לגבי הפריפריה?

אופיר אקוניס: אני שואל אתכם שאלה מקצועית, שעלתה בדיון.

אופיר אקוניס: נתת לי איזשהו ממוצע ניו-זילנדי, אני שואל אותך האם אפשר להוריד.

יהודה סבן: הסביר את זה גם רועי רוזנברג מרשות ההגבלים העסקיים.

יהודה סבן: יש חשיבות מאוד גדולה לכך שלפני שמתחיל שירות הנדידה נדע שמדובר במישהו שבאמת מקים תשתית.

יהודה סבן: לא מתכוון להקים תשתית, לא חושב להיות מפעיל וירטואלי, אלא באמת מקים תשתית.

יהודה סבן: קודם דיברנו על הרציונאל, שרק מפעיל בעל תשתית הוא זה שיביא לתחרות גם על המחיר וגם על האיכות לאורך זמן.

יהודה סבן: הפרקטיקה הבין-לאומית, שבמקרה גם תאמה למכרז התדרים, עמדה על בין 10% ל-20%.

יהודה סבן: חבר הכנסת נחמן שי ציין קודם שבסוף צריך לראות את האיזון בין הפעלת החובה הזו על החברות לבין מה שאנחנו רוצים לתת למפעיל החדש.

יהודה סבן: אנחנו חושבים ש-10% זה איזון ראוי.

יהודה סבן: להתחיל ממקום יותר נמוך זה בעייתי מאוד כי לא נדע שבאמת קם כאן מפעיל בעל תשתית.

יהודה סבן: מצד שני, לדחות את זה ל-20% או ל-30%, זה ידחה את התחלת הנדידה ביותר מדי זמן ולא יאפשר הגברה של התחרות כבר בעוד שנה.

יצחק בן אליעזר: אתה מציג תנאי שוק אופטימאליים, אבל לא המצב שקיים היום.

יצחק בן אליעזר: יש כאן חברה שאין לה בעיה להגיע ל-10%, וחברה אחרת, מי שתזכה, אין לה שום תשתית רגולטורים להקים אתרים.

יצחק בן אליעזר: זה המצב, אנחנו לא מדברים בתיאוריה.

יצחק בן אליעזר: אתה רוצה לוודא שאנחנו מקימים אתרים?

יצחק בן אליעזר: שים נקודת ביקורת, אחרי ארבע שנים 40% - זה גם נראה לי מופרך, אבל שמת נקודת ביקורת.

ליאת גלזר: אבל אלה תנאי המכרז.

ליאת גלזר: תנאי המכרז לא מדברים על 10%, אבל יש בהם תוכנית פרישה לפי שנים, שבסופן יש פרישה של 90%.

ליאת גלזר: זה המשחק.

יצחק בן אליעזר: זה אמור לחשק את המכרז?

ליאת גלזר: לא. זה בדרך, זה לא סותר.

יצחק בן אליעזר: זה לא סותר, זה מחשק.

ליאת גלזר: תוך שנתיים יהיו לך 20%?

ליאת גלזר: זו דרישה שמצויה היום במכרז, שתוך שנתיים יהיו לך 20% תשתית עצמאית.

יצחק בן אליעזר: אבל להגדיר national רומינג ב-10%, זה אומר שאני לא יכול להתחיל לפעול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אל תיכנס לתחרות.

יחיאל בן שושן: הרישיון מחייב אותי לפרוש 20%.

יחיאל בן שושן: הבעיה היא שלפרוש 10% או 20% ייקח בדיוק אותו זמן.

יחיאל בן שושן: זו בדיוק הבעיה.

יחיאל בן שושן: אין שום בעיה לפרוש 20%.

יחיאל בן שושן: אם המפעיל החדש לא פורש 20% בעוד שנתיים קחו לו את הרישיון.

יחיאל בן שושן: ברישיון כתוב במפורש: 20% פרישה בעוד שנתיים.

יחיאל בן שושן: אתם רוצים לפרוש בשדרות, בגליל, בנגב.

יחיאל בן שושן: בתל-אביב אי אפשר להקים רשתות, אני יכול להקים מחר רשת בשדרות ולהתחיל לתת שירות.

יחיאל בן שושן: למה לעכב אותי?

יחיאל בן שושן: למה לחכות עד שאכסה 10% בעוד שנתיים?

יחיאל בן שושן: תנו לי להתחיל תחרות בעוד שבועיים.

יחיאל בן שושן: אם עברתי רומינג סימן שיש לי תשתית.

יחיאל בן שושן: אני לא יכול לעבור מבחני רומינג בלי תשתית, אני חייב שתהיה לי תשתית מינימלית.

יחיאל בן שושן: תנו לי להתחיל בפריפריה עם שתי אנטנות או ארבע אנטנות.

יחיאל בן שושן: אם בעוד שנתיים לא כיסיתי 20% – קחו לי את הרישיון.

יחיאל בן שושן: תתקן את זה.

רועי רוזנברג: מפעיל בעל תשתית עצמאית נכנס פעם בעשר שנים.

רועי רוזנברג: זו ההיסטוריה שהייתה.

רועי רוזנברג: בעשור הקודם זה היה יותר תכוף כי השוק הזה צמח.

רועי רוזנברג: אנחנו חושבים שגם אם מדינת ישראל תשלם מחיר בזה שהתחרות תתעכב בחצי שנה, שנה, שנה וחצי, זה כאין וכאפס לעומת החשיבות בהבטחת עצמאות למפעיל שנכנס.

רועי רוזנברג: אם המפעיל הזה ייכנס ללא שום עצמאות ויהיה תלוי ב-90% או ב-100% ביכולת שלו לספק שירותים - ומדובר גם על שירותים חדשניים, לא רק מחיר דקת שיחה אלא על הרבה יותר מזה.

רועי רוזנברג: הסלולר עושה דברים שעד לפני כמה שנים נחשבו דמיוניים.

רועי רוזנברג: אם נשלול מהמתחרה הזה את החובה להיות עצמאי ואחרי זה גם את הזכות להיות עצמאי - להיות עצמאי יאפשר לו להשיג דברים שבלי עצמאות הוא לא יוכל להשיג – נוותר על נדבך תחרותי חשוב הרבה יותר, לדעתנו, מאשר עוד חצי שנה או עוד שנה שהתחרות הזאת תתעכב בה.

אופיר אקוניס: הערות נוספות?

אסף כהן: במכרז שהיה ב-2001 הוצעו תדרים של דור שלישי למפעילים הקיים וגם למפעילים חדשים, והדרישה שם אמרה לפרוש תוך ארבע שנים ל-90%.

אסף כהן: לא דובר שם על 95%, לא דובר שם על פריפריה, הדרישה הייתה תוך 48 חודש 90%.

אסף כהן: מאז חלפו שנים ואפשרות הכניסה לא נעשתה נוחה יותר למפעילים חדשים.

אסף כהן: אני לא חושב שצריך לחשוש כל כך מעניין הפריפריה.

אסף כהן: יש הבדל עצום בין פרישת רשת סלולרית לפרישת רשת קווית.

אסף כהן: כשרשת קווית לא מגיעה לפריפריה התושבים שם לא יכולים לקבל שירות, אבל מי שגר במרכז לא צריך לקבל את השירות הזה כשהוא מגיע לפריפריה.

אסף כהן: כמו שהשר הסביר קודם, רשת סלולרית צריכה את הפרישה הכלל ארצית מכיוון שהמנויים, גם אם הם גרים בתל-אביב, מסתובבים ברחבי הארץ, גם בפריפריה, גם לצורכי עבודה וגם לצורכי נופש.

אסף כהן: לכן רשת רצינית שתפרוש לא תגיד שהיא פורשת 90% אבל את הפריפריה היא לא מכסה.

נחמן שי: לא הבנתי מה שאתה אומר.

נחמן שי: אתה אומר שמי שגר בפריפריה יכול להסתפק בטלפון קווי?

אסף כהן: ממש לא.

אסף כהן: נקודה נוספת, נניח שבמקרה טעיתי לגמרי ואותה רשת חדשה לא שמה מגדל אנטנה ביישוב מסוים בפריפריה, אבל אם היא מכסה 90% מהתושבים במדינה היא תרמה כך לתחרות, שאותו אחד שיושב בפריפריה ירכוש מהרשתות הקיימות במחיר הרבה יותר נמוך.

אסף כהן: היא לא יכולה להגיד: לא, אתה יושב בפריפריה אז לך יהיה מחיר הרבה יותר גבוה ממה שאני נותנת בתל-אביב.

אסף כהן: לכן בסופו של השירות יגיע לפריפריה, ומנויי הפריפריה ייהנו מהתחרות גם אם, במקרה בלתי סביר, אותו אחד חדש לא יגיע לפריפריה.

אתי בנדלר: אתם מדגישים בפירוש בנוסח שמלכתחילה אתם נותנים עדיפות לבניית רשת חדשה במרכזי אוכלוסין ולא במקומות דלילי אוכלוסין, כי אתם מדברים על שטח שבו מתגוררים 10% לפחות מהאוכלוסייה.

אתי בנדלר: זאת אומרת אתם ממש מכוונים את המאמצים לשם.

ליאת גלזר: 10% זו מעין דרישת סף לפני שהמפעיל מתחיל לקבל שירותי נדידה.

ליאת גלזר: כשהמפעיל מילא את חלקו מצד אחד, הוא יכול לקבל להשתמש בשירותי נדידה ולתת שירות לכולם, גם בפריפריה.

ליאת גלזר: עם תוכנית הפרישה שהוא מחויב לה לפי הרישיון שלו, הוא יחויב להגיע ל-90% מכלל האוכלוסייה.

ליאת גלזר: בסופו של דבר תהיה לו רשת שלו, ועד אז הוא ישתמש ברשת של אחרים לתת שירות לכולם, גם במרכז וגם בפריפריה.

נוגה רובינשטיין: אנחנו רוצים להוסיף עוד נקודה.

נוגה רובינשטיין: הקושי בפרישה הוא לא בפריפריה בדרך כלל.

נוגה רובינשטיין: לא סתם הממשלה הגיעה לכאן עם תקנות מג"א ולא סתם נמצאים ההסדרים המיוחדים לעניין האנטנות, שמתייחסים דווקא למרכזי האוכלוסין.

נוגה רובינשטיין: הקושי בפרישה הוא במרכזי האוכלוסין, ולכן אני חושבת שחברי הכנסת יכולים לא להיות מוטרדים מהחלק הזה משום שקל יותר לפרוש בשטחים פתוחים מאשר במרכזי אוכלוסייה.

קובי שמש: גם העלויות של הקמת אתרים בפריפריה יותר קטנה וגם הכיסוי של אתר אחד בפריפריה יותר גדול מאשר באזור המרכז.

קובי שמש: דובר כאן על אזור שדרות - בכל אזור הדרום, באזור שדרות, אפשר להקים שניים-שלושה אתרים שייתנו כיסוי די טוב לאזור שדרות בעלות יותר נמוכה מאשר באזור המרכז.

אתי בנדלר: אבל לא יספק את דרישות החוק, כי לא מתגוררים שם בשטח 10%.

איתמר ברטוב: מראשית הדיון כל דבר שאנחנו אומרים אנחנו חשודים, אבל אני אומר לכם שבשביל להגיע ל-10% בוודאי ירוצו למקומות שקל יותר להקים בהם אתרים.

איתמר ברטוב: זה יצטרף גם למקומות אחרים.

איתמר ברטוב: אני לא חושב שהחשש הוא אמיתי.

איתמר ברטוב: אני מייחס את הדברים לניסיון רב בנושא הזה.

איתמר ברטוב: החשש, במקרה הזה, הוא חשש שאפשר להימנע ממנו.

איתמר ברטוב: אני רוצה להציע בסעיף קטן (2), בהתאם למה שאמרתם, להוסיף את המילים: "ברשת החדשה שהקים בשטח שבו מתגוררים".

איתמר ברטוב: אני חושב שזה מתיישב עם דברי ההסבר וזה עונה בדיוק למה שאמרתם - - -

ליאת גלזר: אין צורך.

ליאת גלזר: הסעיף אומר: "השר אישר כי בעל הרישיון החדש יכול" – וזה הקאץ' – "בהתאם לרישיון שניתן לו לראשונה או להרחבת רישיונו הקיים".

איתמר ברטוב: הרחבת הרישיון כוללת גם  - - -

ליאת גלזר: עכשיו מרחיבים לחברת מירס את הרישיון כי - - -

איתמר ברטוב: לא בנפשי הדבר.

איתמר ברטוב: אני חושב ששתי מילים נוספות יבהירו - - -

ליאת גלזר: המילים "רשת חדשה שהקים" לא מתאימות לחוק שלנו.

אתי בנדלר: יש את זה בדברי ההסבר – "שלא באמצעות קבלת שירותי נדידה" זה באמצעות הרשת החדשה.

איתמר ברטוב: זה לא עניין שירותי נדידה.

איתמר ברטוב: הכוונה היא להבהיר שמירס לא יכולה להסתמך ב-10% על הרשת הקיימת שלה.

איתמר ברטוב: הבנתי שההערה לא התקבלה, אפשר להמשיך הלאה.

אופיר אקוניס: גברת בן נר, הערה אחרונה ואנחנו עוברים להצבעה.

יהל בן נר: בעיניי, ההתעקשות של משרד התקשורת לא לטפל בנקודה הזאת היא קצת מוזרה.

יהל בן נר: יכול להיות שד"ר אסף כהן צודק וזה יקרה ויתקבל שירות בפריפריה דבר ראשון, אבל בבית הזה צריך לוודא שזה קורה מהיום הראשון ולא לתת לכל מיני הנחות - - - זאת החובה של - - -

התקשורת משה כחלון: יש מחלקה של עובדים סוציאליים אצלכם: הקישורית תכביד על השכבות החלשות, אתם דואגים לפריפריה.

התקשורת משה כחלון: אני רוצה לראות כמה תיקי הוצאה לפועל יש לפריפריה אצלכם וכמה ויתרתם להם, וכמה ויתרתם לחד-הוריות, שמכרתם להן דברים שהן לא יודעים להשתמש בהם.

התקשורת משה כחלון: תפסיקו להיות עובדים סוציאליים.

התקשורת משה כחלון: תמשיהו בדרככם, תמשיכו לנסות לטרפד – זה לא יעזור לכם, תהיה תחרות.

יהל בן נר: אני מקווה שהדיון פה הוא ענייני ומקצועי.

התקשורת משה כחלון: הדיון הוא ענייני ומקצועי.

יהל בן נר: ברור שהנדידה היא הפקעה של הקניין שלנו ולא משהו שמשרדי הממשלה רוצים לראות פה לאורך זמן.

התקשורת משה כחלון: בגלל זה הבוסים שלך מבקשים ממני לנדוד למקומות אחרים.

יהל בן נר: אני לא חושבת - - -

התקשורת משה כחלון: אני אומר לך.

התקשורת משה כחלון: כן, כן, זו הפקעה.

התקשורת משה כחלון: זו הפקעה רק כשזה שלכם, כשזה של מישהו אחר זו לא הפקעה.

התקשורת משה כחלון: הבוסים שלך לא שוק סיטונאי?

התקשורת משה כחלון: לא מטמטמים לי את השכל כל יום?

התקשורת משה כחלון: זה בסדר, אבל כשרוצים לנדוד  אצלכם זה לא בסדר; כשרוצים לבצע שוק סיטונאי אצלכם זה לא בסדר אבל כשאתם מבקשים אצל אחרים זה כן בסדר.

יהל בן נר: לא אמרתי שזה לא בסדר.

יהל בן נר: אנחנו בעד תחרות מבוססת תשתיות.

התקשורת משה כחלון: אתם בעד תחרות, לא אצלכם.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מי בעד ההצעה?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: הצבעה     בעד סעיף (ב) – פה אחד נגד - אין סעיף (ב) אושר.

אופיר אקוניס: תודה, הסעיף אושר.

אתי בנדלר: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, הנוסח של סעיף קטן (ב) איננו מתיישב עם ההסתייגויות שלך לסעיף קטן (א).

אתי בנדלר: את רוצה לרשום הסתייגות גם לסעיף (ב), שתואמת את הלך הדברים שלך לסעיף (א)?

אתי בנדלר: אוקיי, אז אני מבקשת להעביר אליי נוסח באופן שיתאים להסתייגות של סעיף קטן (א).

אתי בנדלר: אני מניחה שאין התנגדות לרישום ההסתייגות.

נטע דורפמן: "(ג) בעל רישיון קיים ייתן לבעל הרישיון החדש שירותי נדידה לפי הוראות סעיף קטן (ב), במשך תקופה של שבע שנים ממועד מתן אישור השר; שירותי הנדידה כאמור יינתנו באופן שיאפשר לבעל הרישיון החדש לתת שירותי רדיו טלפון נייד למנוייו, באיכות ובתנאים הזהים לאלה שנותן בעל הרישיון הקיים למנוייו.

נטע דורפמן: "     אנחנו רוצים להוסיף פה, לבקשת כוחות הביטחון, תוספת.

נטע דורפמן: אקריא אותה ואסביר.

נטע דורפמן: "ויאפשר לבעל הרישיון החדש לקיים הוראות שניתנו לו לפי סעיף 13.

נטע דורפמן: " התבקשנו להבהיר שהדרישה ששירותי הנדידה יינתנו באיכות ובתנאים זהים לאלו שנותן בעל הרישיון הקיים למנוייו תאפשר גם מילוי הוראות לפי סעיף 13 לבעל הרישיון החדש, כדי שלא תהיה פרשנות שאין דרישה כזו.

נטע דורפמן: לפי סעיף 13, ראש הממשלה, בהתייעצות עם שר התקשורת ולפי בקשת שר הביטחון, השר לביטחון פנים, שירות הביטחון הכללי או המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים, מטעמים של ביטחון המדינה או שלום הציבור רשאי לתת הוראות לבעל רישיון בענייני מתן שירותי בזק לכוחות הביטחון ובענייני התקנת מתקנים, ביצוע פעולות בזק, ביצוע התאמות טכנולוגיות וכדומה.

נטע דורפמן: הוראות כאלה שניתנות לפי סעיף 13, עלה חשש שניתן יהיה לפרש שבמתן שירותי הנדידה לא מחויבים בעלי הרישיונות הקיימים לאפשר טכנולוגית לבעלי הרישיונות החדשים לקיים את אותן הוראות, והתבקשנו להוסיף הבהרה ששירותי הנדידה לא רק מאפשרים איכות ותנאים זהים למנויים, אלא גם מאפשרים לבעלי הרישיונות החדשים לקיים הוראות לפי סעיף 13.

חמד עמאר: יש הערות לסעיף?

אתי בנדלר: אני רוצה לוודא מה קורה בתום אותן שבע שנים או תקופה מוארכת ככל שתהיה, ככל שהשימוש שעשה בעל רישיון חדש במתקני בעל רישיון קיים הוא גם הקמת מתקנים חדשים.

אתי בנדלר: מה קורה עם אותם מתקנים חדשים שהוא הקים?

אתי בנדלר: האם זה ברור שהוא צריך לפרק אותם ממתקני בעל הרישיון הקיים?

נוגה רובינשטיין: ההסדר הספציפי, של שבע שנים ואולי שבע שנים פלוס שלוש, נמצא במסגרת הסעיפים האלה.

נוגה רובינשטיין: ככל שאנחנו חורגים מעבר לתקופה של שבע השנים אנחנו חוזרים לסעיף האם שלנו, שזה סעיף 5 הרגיל, עם זכות השימוש.

נוגה רובינשטיין: זכות השימוש, מדובר בה או בהסכמה בין בעלי רישיונות או, במקרים הנדרשים, בהתערבות של השר.

נוגה רובינשטיין: לכן אנחנו סבורים שכל סוגיית השימוש מוסדרת גם במסגרת שבע השנים וגם לאחר מכן.

אתי בנדלר: לא משוכנעת שהבנתי את תשובתך.

אתי בנדלר: שאלתי שאלה מאוד פשוטה: בהנחה שהסתיימו שבע השנים והם נפרדים כל אחד לדרכו, מה קורה עם מתקנים שהקים בעל הרישיון החדש במתקניו של בעל הרישיון הקיים, בהתאם לפסקה (2) שבהגדרת "שימוש"?

נוגה רובינשטיין: לא בטוח שיהיו האלה.

נוגה רובינשטיין: ככל שיהיו כאלה, ההסדר הוחל במסגרת של שבע שנים.

נוגה רובינשטיין: במסגרת הסעיף הזה, ייתכן שתהיינה הסכמות אחרות בין הצדדים לגבי השימוש וייתכן שהשר יפעיל את ההתערבות שלו לעניין שימוש מכוח סעיף 5 לאחר השבע שנים, שזה כבר הסדר שונה.

נוגה רובינשטיין: הוא לא במסגרת הסעיף הזה.

נוגה רובינשטיין: ככל שמדובר על הסעיף הזה, תם השימוש אחרי שבע שנים.

אתי בנדלר: מה קורה אם אין הסכם והשר לא מפעיל את סמכויותיו?

אתי בנדלר: מה עושה בעל הרישיון עם מתקניו, ככל שהם הותקנו על מתקני בעל רישיון קיים?

נוגה רובינשטיין: כל סוגיית השימוש – איך היא תתבצע, כמה זמן היא תתבצע – מצויה במסגרת הסכמה בין מפעילים או במסגרת סמכויות והחלטות השר.

נוגה רובינשטיין: במסגרת הנדידה, ההסדר הספציפי הזה, תמו הזכויות בעניין השימוש לאחר שבע שנים.

נוגה רובינשטיין: ייתכן שלאחר שבע שנים יינתנו הוראות של השר במסגרת הסמכות הכללית שלו לעניין שימוש או שתהיינה הסכמות בין המפעילים.

נוגה רובינשטיין: אבל זה לא במסגרת הסעיף הזה אלא במסגרת ההסדרה הספציפית של הנדידה, שהיא תחומה לשבע שנים.

אופיר אקוניס: הערות נוספות לסעיף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, אם אנחנו עושים שיתוף אתרים, אני מבינה שלשאלה שלך יש תשובה כי לא צריכים לזוז.

אתי בנדלר: לא מדובר כאן על שיתוף אתרים.

אתי בנדלר: בשיתוף אתרים הצעה כזאת עדיין לא הונחה בפני הכנסת, אנחנו לא יודעים מה תהיה מהותה וכיצד יוסדרו הדברים.

אתי בנדלר: על כל פנים, העיקרון בשיתוף אתרים הוא שאני נמצאת באתר של מאן דהוא מכוח החוק ולא שולחים אותי הביתה.

אתי בנדלר: כאן מדובר על כך שנפרדות דרכיהם בסוף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה שלי היא אחרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם, כמו שאמר השר, אני מגישה הצעת חוק פרטית והיא עוברת, את בעצם מקבלת תשובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא צריך לזוז משם, אם מקבלים את הצעת החוק הזו.

אתי בנדלר: אם הולכים להצעת חוק של שיתוף אתרים, היא שונה במהותה מהצעת החוק הזו והיא צריכה לתת מענה לכל מיני שאלות.

אתי בנדלר: בין היתר, יתכן שהשאלה הזאת מיותרת.

אתי בנדלר: אבל זה משהו אחר לגמרי.

אתי בנדלר: בהצעת חוק שמדברת על שיתוף אתרים צריך לדעת מהן הזכויות של כל אחד מהצדדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ההבדל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם תעשי שיתוף והוא ישתמש בתקופת הנדידה והתקין מתקנים, הוא לא צריך - - -

אתי בנדלר: פה מדובר על שימוש לתקופה קצובה וכאן אני שואלת מה קורה בתום אותה תקופה.

אופיר אקוניס: מר ברטוב, בבקשה.

איתמר ברטוב: נמצא כאן סמנכ"ל הנדסה של המשרד.

איתמר ברטוב: במצב של נדידה אין סיכוי לתנאים זהים.

איתמר ברטוב: זה לא עניין של התחכמות ולא עניין לנסות לעכב דבר.

איתמר ברטוב: לא יהיו תנאים זהים במצב של handover בין רשת לרשת.

איתמר ברטוב: לכן אני מציע להוסיף את המילים "ככל שניתן".

איתמר ברטוב: אני חושב שזה בהיר ונהיר לכל מי שמכיר היטב את הרשת וזה גם יהיה היישום בפועל.

לאה ורון: אני לא מבינה את הכוונה שלך בכך שאתה אומר שלא יהיו תנאים זהים.

איתמר ברטוב: אני אומר שהמילה "זהים" בלתי אפשרית במצב שלקוח עושה handover, עובר כל הזמן מרשת לרשת במצב של נדידה.

איתמר ברטוב: לכן אני חושב שהגדרה הנדסית נכונה יותר היא "זהים ככל הניתן".

איתמר ברטוב: המבחן יהיה של המשרד הרי, זה לא יהיה המבחן שלי, ואם כבר מדקדקים על כל מילה אני חושבת שהתוספת נכונה.

חיים רמון: היות ששמי הוזכר, אני מבקש לא לייחס לי רעיונות כאלה.

חיים רמון: כל מילה שכותבים, בסוף צריך לפרש אותה, לפחות הנשיא ברק אמר את זה.

חיים רמון: ברור מאליו שזה ככל שניתן, אבל לכתוב את זה, זה אומר לתת פתח לשירות פחות טוב לנודד.

חיים רמון: גם מנוי של חברה סלולרית קיימת, יש מצבים שיש לו ניתוקים – אם הוא עובר מרשת דור שלישי לרשת דור שני, אם הוא עובר מתחנת בסיס אחת, שאיננה עמוסה, לתחנת בסיס שניה, שהיא כן עמוסה.

חיים רמון: הדברים האלה הם דרכו של עולם הסלולר, אין בזה שום חידוש, ולכן זה צריך להיות "זהה".

חיים רמון: זהה, זה אומר שאותו השירות שמקבל המנוי של המפעיל הסלולרי הרגיל – לא בחלקיק זמן מסוים אלא בסך הכול -  אותו שירות בדיוק יקבל המנוי של הנודד, עם אותו אחוז ניתוקים וכו'.

חיים רמון: זה אפשרי וזה ניתן.

איתמר ברטוב: אני מודה על ההבהרה.

איתמר ברטוב: היא בוודאי נותנת מענה למה שאמרתי.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף (ג)?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: הצבעה סעיף (ג) אושר פה אחד.

אתי בנדלר: עם התיקון, לפי בקשת שירותי הביטחון.

אופיר אקוניס: כן.

ליאת גלזר: "(ד) על אף הוראות סעיף קטן (ג), חלפו ארבע שנים ממועד מתן אישור השר, והודיע השר או מי שהוא הסמיך לכך לבעל הרישיון החדש ולבעלי הרישיונות הקיימים, בסמוך לתום התקופה כאמור, כי בעל הרישיון החדש אינו יכול, בהתאם לרישיון שניתן לו לראשונה או להרחבת הרישיון הקיים, לפי העניין, לספק שירותי רדיו טלפון נייד לשטח שבו מתגוררים 40% לפחות מהאוכלוסייה, שלא באמצעות שירותי נדידה, לא תחול עוד החובה לפי סעיף קטן (ב) על בעלי הרישיונות הקיימים.

ליאת גלזר: הסעיף הזה, יהודה הסביר קודם לכן.

ליאת גלזר: זו נקודת הבדיקה, שבאה לבדוק שבתום ארבע השנים המפעיל החדש הקים בעצמו תשתית עצמאית, שאינה מסתמכת על נדידה, ומשרתת 40% מן האוכלוסייה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברנו על זה עם השר, שזה לא חייב להיות תשתית עצמאית, יכול להיות גם שיתוף אתרים.

ליאת גלזר: בשיתוף אתרים עדיין חלקים מהתשתית הם עצמאיים, להבדיל מנדידה.

ליאת גלזר: בנדידה, התשתית שבה עושה בעל הרישיון החדש שימוש היא לא שלו, היא של אחר.

ליאת גלזר: ככל שיש שיתוף אחרים זה יוכל להיות הקמת רשת בדרך של שיתוף אתרים.

יצחק בן אליעזר: מה קורה אם לא באשמתנו, אנחנו ניגשים לוועדות ולא מקבלים אישורים?

יצחק בן אליעזר: מה קורה בתום ארבע שנים?

יצחק בן אליעזר: תגידו אתם.

יצחק בן אליעזר: אי אפשר להחזיק את המקל משני הקצוות.

יצחק בן אליעזר: אתם לא יכולים להגיד לנו: תלכו ל-10%, תקימו רשת - - -

ליאת גלזר: סעיף קטן (ה).

אופיר אקוניס: שאלה נבונה.

נוגה רובינשטיין: סעיף קטן (ה) נותן אפשרות להארכה.

נוגה רובינשטיין: נקרא את זה.

אתי בנדלר: יש לי עוד הערה לסעיף קטן (ד) לפני שעוברים לסעיף קטן (ה).

אתי בנדלר: במקרה שחלפו אותן ארבע שנים והשר ראה שלא מקימים את התשתית כפי שנדרש, והוא לא ידחה את המועד הזה לפי סעיף קטן (ה), שמיד יקראו אותו - נאמר כאן שהשר מודיע לבעלי הרישיונות הנוגעים בדבר בסמוך לתום התקופה האמורה - אינני יודעת מתי זה בסמוך לתום התקופה האמורה, אם זה חודש לפני או יומיים לפני אותה תקופה או אחרי - אז מפסיקים את מתן שירותי הנדידה.

אתי בנדלר: אז בעל הרישיון אולי ילך הביתה, אבל עדיין מאחוריו יש מנויים שלא יודעים על כך.

אתי בנדלר: לכן אני מציעה שבסיפא לאותו סעיף קטן יהיה כתוב: לא תחול עוד החובה לפי סעיף קטן (ב) על בעלי הרישיונות הקיימים מתום 45 ימים מהמועד שהשר יפרסם על כך הודעה לציבור.

יהודה סבן: בסדר גמור.

יצחק בן אליעזר: מה נפתר פה?

אתי בנדלר: הם יידעו שבעל הרישיון החדש יפסיק לספק להם שירותים ולכן הם יוכלו להתקשר עם בעל רישיון אחר.

אופיר אקוניס: הממשלה חושבת שזה בסדר, אבל תיכף תקבל, בסעיף (ה), תשובה לשאלה שלך.

ליאת גלזר: "(ה) השר ושר האוצר רשאים להאריך, לגבי בעל רישיון חדש מסוים, כל אחת מהתקופות האמורות בסעיפים קטנים (ג) ו–(ד), לתקופה אחת נוספת שלא תעלה על שלוש שנים, אם מצאו כי הארכה כאמור נדרשת מטעמים שאינם תלויים בבעל הרישיון החדש.

ליאת גלזר: "

אופיר אקוניס: זאת התשובה.

ליאת גלזר: גם את ארבע השנים אפשר להאריך וגם את השבע שנים.

אופיר אקוניס: מר בן אליעזר, קיבלת תשובה.

יצחק בן אליעזר: תשובה חלקית.

יצחק בן אליעזר: הבעיה לא התקופה, הבעיה היא ההגדרה.

אופיר אקוניס: אבל אם אחרי שבע שנים לא תגיע ל-40% זה אומר משהו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם השירות שלו רע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אז השר צריך לתת לך עוד ארבע שנים?

יחיאל בן שושן: אם נוסיף: רשאים להאריך או להוסיף אחוזים.

יחיאל בן שושן: שיקול דעת של השר.

יהודה סבן: זה קבוע במסגרת הרישיון.

ליאת גלזר: האחוזים האלה לא נקבעו סתם.

ליאת גלזר: הם עולים בקנה אחד עם דרישות הפרישה שקבועות כיום במכרז.

יהודה סבן: מה מטריד אותך?

יהודה סבן: שאחרי ארבע שנים לא תגיע ל-40%?

לאה ורון: מר סבן, אולי תאפשר לו לדבר?

יחיאל בן שושן: אני מדבר על סעיפים (ג) ו-(ד).

יחיאל בן שושן: כתוב כאן: מטעמים שאינם תלויים בבעל הרישיון החדש.

יחיאל בן שושן: אם מאיזושהי סיבה שאינה תלויה בנו אנחנו לא מצליחים לעשות את זה, אז השר רשאי היום להאריך את התקופה והוא יכול גם להפחית את האחוזים.

יחיאל בן שושן: אני מציע להוסיף כאן גם את (ב) – אם אני לא מצליח להרכיב 10%, וזה לא תלוי בי כי כולם עושים לי בעיות, אז שהשר יהיה רשאי להפחית את האחוזים.

אופיר אקוניס: הממשלה מתנגדת.

אופיר אקוניס: יש שבע שנים.

יחיאל בן שושן: אני לא מדבר על שבע שנים.

אופיר אקוניס: הבנתי שאתה לא מדבר על שבע שנים, אבל אני אומר שאם בשבע שנים לא תגיע לאחוזים האלה אז זה אומר משהו.

יחיאל בן שושן: אני מדבר על התהליך.

יחיאל בן שושן: זה לא תמיד תלוי בנו, וזה כתוב במפורש.

יצחק בן אליעזר: למה ב-10% לא רשמתם שזה לפי השר?

יהודה סבן: 10% תלוי בך, לא בנו.

יהודה סבן: מתי שתגמור לשים 10% תוכל לקבל נדידה.

אופיר אקוניס: על 10% כבר הצבענו.

אופיר אקוניס: נצביע על סעיפים (ד) ו-(ה) עם התיקון.

אופיר אקוניס: הצבעה     סעיפים (ד) ו-(ה) אושרו פה אחד.

אופיר אקוניס: תודה, אושרו.

ליאת גלזר: "(ו) השר יקבע ברישיון כללי למתן שירותי רדיו טלפון נייד את התנאים למתן שירותי נדידה לפי סעיף זה והיקפם, ובכלל זה חובה להעברת מידע בין בעלי הרישיון הנוגעים בדבר ככל שהמידע נדרש לצורך מתן השירותים כאמור; כן יקבע השר, בתקנות, בהסכמת שר האוצר, הוראות לעניין גובה התשלום בעד שירותי נדידה הניתנים לפי סעיף זה והמועדים לתשלומו; תקנות ראשונות כאמור יותקנו עד יום ח' בשבט התשע"ב (1 בפברואר 2012).

ליאת גלזר: "     הסעיף הזה מסמיך את השר לעשות שני דברים.

ליאת גלזר: כמובן, זו סמכות שקיימת היום כבר בסעיף 5, אבל במקרה הזה אנחנו מדברים על הסדר ספציפי של נדידה.

ליאת גלזר: דבר אחד, לקבוע ברישיון תנאים שאינם המחיר.

ליאת גלזר: זה יכול להיות מגוון של תנאים טכניים, תנאים של שיתוף פעולה בין בעלי הרישיונות הנוגעים בדבר, העברת מידע כפי שכתוב וכו'.

ליאת גלזר: לעניין הזה המשרד כבר הוציא שימוע.

ליאת גלזר: בנוסף, הסעיף מסמיך את השר, בהסכמת שר האוצר, לקבוע תקנות לעניין התעריף - התשלום שישלם בעל הרישיון הנודד לבעל הרישיון המארח.

ליאת גלזר: הסעיף גם מגביל את מועד התקנת התקנות לתאריך שקבוע בו, שזה ה-1 בפברואר 2012.

ליאת גלזר: הסעיף הבא מדבר על הסדר הביניים, עד קביעת התקנות, שעניינן התעריף.

ליאת גלזר: "(ז) עד למועד קביעת תקנות לפי סעיף קטן (ו) (בסעיף זה - המועד הקובע), רשאי בעל רישיון קיים לדרוש בעד שירותי הנדידה מחיר שלא יעלה על התשלום המרבי לקישור– גומלין.

ליאת גלזר: " אני מזכירה, זו תיבה שמוגדרת בהגדרות, מהו התשלום המרבי לקישור גומלין.

ליאת גלזר: כפי שאמרתי, עבור דקת שיחה, התעריף שקבוע היום בתעריף קישור גומלין להשלמת שיחה ועבור העברת נתונים, דטה, 65% מאותו תעריף.

יהודה סבן: כל התנאים האלו, כל הדברים שצריכים להיקבע, הם לא תנאי למתן שירות הנדידה.

יהודה סבן: שירות הנדידה יצטרך להינתן מרגע שיגיע ל-10% או לפני, אם הגיעו להסכמות, אבל בטח לא אחרי ההגעה ל-10%, אם נקבעו כללים ואם לא נקבעו כללים, ואם נקבעו כללים שהם לא לשביעות רצונם של כל הצדדים.

יהודה סבן: בכל מקרה הם צריכים להינתן.

ליאת גלזר: אני מבקשת לקרוא את סעיף קטן (ח), שגם הוא קשור.

ליאת גלזר: "(ח) גובה התשלום שנקבע לפי סעיף קטן (ו) יחול גם על שירותי נדידה שניתנו לפי סעיף זה עד המועד הקובע; ההפרש שבין התשלומים ששולמו לפי סעיף קטן (ז) לתשלומים שיש לשלם לפי סעיף קטן (ו) ישולם בידי בעל הרישיון החדש או בעל הרישיון הקיים, לפי העניין, בתוך 60 ימים מהמועד הקובע; לצורך חישוב ההפרש האמור ייווספו לתשלומים ששולמו לפי סעיף קטן (ז) הפרשי הצמדה וריבית לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961‏, ממועד תשלומם ועד למועד תשלום ההפרש.

ליאת גלזר: (ט) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהסמכויות הנתונות לשר לפי סעיף 5, ככל שאינן סותרות את ההוראות לפי סעיף זה;"     סעיף (ח) אומר שמרגע שהשר קובע את התעריף לשירותי הנדידה, התעריף הזה חל גם על השירותים שניתנו קודם לאותו מועד.

ליאת גלזר: כמו שאמרנו, בתקופת הביניים יש תעריף מסוים שקבוע בתקנות, וככל שיש הפרשים, בין אם התעריף גבוה יותר או אם התעריף נמוך יותר, סעיף קטן (ח) מסדיר את תשלום ההפרשים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הערות, בבקשה.

יהל בן נר: אני רוצה להעיר לעניין התאריך של 1 בפברואר 2012.

יהל בן נר: העמדה שלנו היא שתעריף הנדידה איננו זהה לתעריף קישור הגומלין אלא הוא גבוה יותר משמעותית.

יהל בן נר: משרד התקשורת התחיל לקיים על זה איזשהו שימוע ואנחנו מבקשים להקדים את המועד של 1 בפברואר 2012 למועד מוקדם יותר, כדי ליצור ודאות גם עבורנו וגם עבור המפעילים, אפילו אקספון התייחסו לזה בדברים שלהם.

נוגה רובינשטיין: אנחנו רוצים שבמסגרת החוק יהיו מועדים ריאליים שיאפשרו הורדה כמו שצריך.

נוגה רובינשטיין: כיוון ממילא הכספים אחר מוחזרים, מועברים מצד לצד, בהתאם למה שייקבע אנחנו לא חושבים שיש צורך בשינוי של הסעיף הזה.

נוגה רובינשטיין: ככל שניתן יהיה לקבוע את המועדים באופן מוקדם יותר אנחנו כמובן נעשה את זה.

ליאת גלזר: כמו שאמרתי, לגבי סעיף (ח) יש מנגנון של החזרת ההפרשים ויש בו גם רבית והצמדה.

ליאת גלזר: כלמור, ככל שיהל צודקת והתעריף גבוה יותר, בעל הרישיון הנודד יחזיר לה את ההפרש.

יהל בן נר: אנחנו לא צריכים לסבסד אותו.

יהל בן נר: גם בתוספת רבית והצמדה צריך לייצר איזושהי ודאות.

יהל בן נר: גם בנתוני תקשורת - - -

יצחק בן אליעזר: גם אנחנו בעד ודאות, רק לא הוודאות שלך.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: יש הערות נוספות לסעיפים (ו) עד (ט)?

ליאת גלזר: סעיף 5(ב) שאנחנו מוסיפים כאן, עניינו הסדר ספציפי לעניין שירותי נדידה.

ליאת גלזר: חשוב לנו להבהיר שסמכויות השר שנמצאות היום בסעיף 5 הן סמכויות רחבות ואנחנו לא רוצים שישתמע שמרגע שיש לנו את ההסדר הזה, שנוגע לשירותי נדידה, השר לא יכול יותר לעשות שימוש בסעיף 5. זאת ממש לא הכוונה.

ליאת גלזר: לשר יש הרבה סמכויות מכוח סעיף 5: לתת הוראות על חיבור, לתת הוראות על שימוש, לקבוע תעריפים וכו'.

ליאת גלזר: ככל שהסמכויות האלה לא סותרות את ההסדר הספציפי הוא יוכל להמשיך לעשות בהם שימוש.

יצחק בן אליעזר: לשם שינוי, אני מסכים עם פרטנר.

יצחק בן אליעזר: לדעת רק ב-2012 מה יהיו התעריפים שעל בסיסם אני צריך לקבוע את המודל העסקי שלי - זה קצת לא הגיוני.

יצחק בן אליעזר: אני חושב שאפשר להקדים את התאריך הזה, זה יעשה טוב לכל הצדדים.

יצחק בן אליעזר: אתם תשימו לעצמכם סד קצת יותר קשה, אבל תשימו לעצמכם סד.

איתמר ברטוב: אם דעתנו מתבקשת, אנחנו גם מסכימים להקדמה של התאריך.

נוגה רובינשטיין: ככל שנוכל להקדים את התאריך נעשה את זה.

אופיר אקוניס: כיוון שהמילה "עד" כתובה פה.

נוגה רובינשטיין: נכון.

נוגה רובינשטיין: אם תהיה לנו אפשרות וזה יוכל להתבצע קודם – כך נעשה.

קובי שמש: נאמר קודם שעלות הנדידה אמורה להיות בסביבות דקת שיחה.

קובי שמש: סביר להניח שהמודל העסקי שלך לא ייפול על הדבר הזה.

קובי שמש: אם אתה חושב שהמודל העסקי שלך ייפול על הדבר הזה אז תעשה בדיקה נוספת.

יצחק בן אליעזר: אם אתה מבטיח לי - - -

נוגה רובינשטיין: אף אחד לא מבטיח שום דבר.

נוגה רובינשטיין: אנחנו מבטיחים לנסות להביא את התאריכים כמה שיותר מוקדם.

יהל בן נר: גם בחוק התקשורת נקבע 60 יום לחישוב כלכלי, ולא עמדו בזה.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיפים (ו), (ז), (ח) ו-(ט)?

אופיר אקוניס: הצבעה סעיפים  (ו), (ז), (ח) ו-(ט) אושרו.

אופיר אקוניס: תודה, הסעיפים אושרו.

אופיר אקוניס: כבוד השר, הוועדה אותגרה בחלק מכלי התקשורת, ונדמה לי שהתשובה ניתנה.

אופיר אקוניס: אנחנו חוזרים עכשיו לתחילת הטקסט.

אופיר אקוניס: ליאת, דילגת בהתחלה על סעיף 2.

ליאת גלזר: "2(1) בסעיף 4א(ד3), במקום "השר רשאי" יבוא "ציוד קצה שהוא ציוד רדיו טלפון נייד, העומד בתנאים שקבע השר בצו, אינו טעון אישור סוג; השר רשאי", ואחרי "לסוגים מסוימים" יבוא "נוספים";"

אתי בנדלר: ליאת, את יכולה להקדים ולהסביר בכמה מילים את הנושא, ואז לקרוא סעיף ולהסביר אותו פרטנית, כמקובל.

נתי שוברט: היום, על פי חוק התקשורת ועל פי פקודת הטלגרף, על מנת לייבא ולשווק, ועוד כמה פעולות אחרות, מכשירי קצה שאנחנו משתמשים בהם, יש מספר פעולות שצריך לעמוד בהן.

נתי שוברט: אחת, נדרש שלמכשיר עצמו יהיה אישור סוג, שאומר שהמכשיר לא יגרום הפרעה לרשת שמשתמשים בה, כלומר יתאים לשימוש, וגם לא יגרום נזק למי שמשתמש בו.

נתי שוברט: שני הדברים האלה מוגדרים בחוק התקשורת.

נתי שוברט: זה לעניין המכשיר.

נתי שוברט: איך בדיוק ולאילו סוגי מכשירים ומה האופן שבו ניתן אישור הסוג – הם מוגדרים בנפרד, שלא במסגרת חוק התקשורת או פקודת הטלגרף.

נתי שוברט: מי שמייבא, משווק, מתחזק ונותן שירות על המכשירים שם, על פי פקודת הטלגרף, הוא נדרש גם לרישיון סחר שמאפשר לו לעשות את הפעולות שציינתי.

נתי שוברט: במצב שקיים היום, על פי החוק ופקודת הטלגרף והנוהל לאישור סוג למכשיר קצה כזה שמגדיר במפורט, נוצר מצב שגורם לידי כך שמבחינת ייבוא המכשירים, הייבוא יכול להיות ק למכשירים שיכולים לקבל אישור סוג.

נתי שוברט: בלי להיכנס לכל הדקדקנות של הנוהל מה הם, נוצר מצב שישנם מכשירים רבים - גם זולים, גם נוחים לשימוש וגם נפוצים במדינות אחרות - שלא יכולים להיכנס לישראל בגלל שהם לא יוכלו לקבל אישור סוג או - - -

לאה ורון: לא הבנתי למה נועד אישור סוג שדרשתם עד לחוק זה.

נתי שוברט: אישור הסוג, כמו שהוא היום, נועד גם להבטיח שלא תהיה פגיעה ברשת הציבורית, ברשת הרט"ן  של הסלולר, מחד וגם שהוא לא יזיק למשתמש בו.

נתי שוברט: אלה שני דברים שרשומים בחוק התקשורת.

נתי שוברט: בפקודת הטלגרף גם נדרש שהוא יעשה שימוש יעיל בתדרים.

נתי שוברט: אלה שלושת הקריטריונים שמוגדרים בחוק ובפקודת הטלגרף.

נתי שוברט: נוהל אישור סוג, שלקח את ההגדרות האלה יישם אותן הלכה למעשה בקביעות איזה סוג ציוד יעמוד בדרישות הכלליות האלה, וגם על פי מה שנהוג היה כשהנוהל נקבע, לפני כחמש שנים, על פי עבודה שעשתה מחקר השוואתי.

לאה ורון: אישור הסוג הבטיח במשהו שהצרכן שקיבל מכשירים קיבל מכשירים שהם "טובים יותר", במירכאות כפולות?

נתי שוברט: הוא לא התייחס לפונקציונליות של המכשירים.

לאה ורון: כי הוא שמר על הרשת.

נתי שוברט: הוא שומר על הרשת, הוא מנצל יעיל את התדרים, הוא לא גורם לבעיה בטיחותית למשתמש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם קרינה?

נתי שוברט: גם מבחינת קרינה לפי התקנים שקיימים.

נתי שוברט: אגב, הם לא נקבעו על-ידי משרד התקשורת אלא נקבעו המשרד להגנת הסביבה ורשומים בחוק הגנת הצרכן.

נתי שוברט: הם אומצו לתוך אותו נוהל.

נתי שוברט: אז גם מבחינת קרינה וגם מבחינת דברים אחרים, שכרגע קצרה היריעה מלפרט אותם.

נתי שוברט: אלא מה?

נתי שוברט: מה שהיה נכון ל-2005 כבר לא נכון ל-2010.

נתי שוברט: בינתיים השוק של מכשירי הקצה עבר התפתחות מאוד נרחבת, במיוחד לאור זה שבמזרח הרחוק גברה החדירה של מכשירי הסלולר והמפעיל בעל מספר המנויים הכי גדול הוא בכלל בסין, לא בארצות המערב.

נתי שוברט: מצד שני, בגלל התפוצה של הרשתות, שקיימות גם בישראל – טכנולוגיית GSM בדור 2 וטכנולוגיית UMTS דור 3 – שזה, אגב, המכרז של תחום התדרים – גם הלך וגבר מגוון הציוד.

נתי שוברט: לא רק האירופאים מייצרים, על פי התקינה האירופאית, מייצרים מכשירים.

נתי שוברט: מסתבר שגם במדינות אחרות, כמו ארצות הברית והמזרח הרחוק, מייצרים מכשירים שמקיימים את הצורך שעבורו נוצר אישור הסוג.

אופיר אקוניס: תסביר לנו מה יוצא מזה לגברת כהן מחדרה.

נתי שוברט: מה שיתאפשר כתוצאה ממה שאנחנו מציעים זה להגדיל את מגוון המכשירים.

נתי שוברט: יוכלו להגיע מכשירים שהיום לא מגיעים לארץ בגלל מגבלות שקיימות במצב הקיים.

נתי שוברט: נוכל לפתוח את זה לתחרות.

קובי שמש: היום יש מגוון גדול של מכשירים שלא מגיעים לארץ.

קובי שמש: תהליך האישור הוא תהליך מאוד מסורבל, תהליך האישור של המכשירים לוקח שנה וחצי-שנתיים.

קובי שמש: אורך חיים של מכשיר סלולרי הוא שנה וחצי-שנתיים.

קובי שמש: נוצר מצב שאם רוצים לייבא מכשירים שעומדים בתקן של מכשירים סלולריים לא ניתן לייבא אותם לארץ.

קובי שמש: המשמעות היא שאנשים קונים מכשירים יקרים ולא נהנים ממכשירים זולים.

קובי שמש: משמעות הרפורמה היא לאפשר ייבוא מהיר וקל של מכשירי GSM שהם גם זולים, לפי דרישה של כל צרכן וצרכן.

אופיר אקוניס: בלי אישורים שלכם?

ליאת גלזר: התנאים ייקבעו בצו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאתם אומרים זה שלא יהיה שום פיקוח, כל מכשיר שבא יכול לבוא.

ליאת גלזר: לא.

יהודה סבן: אם אפשר שליאת תסיים את ההקראה של הכול, ואז היא תסביר על הכול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יהודה סבן: כי זה מתקשר.

אופיר אקוניס: בבקשה, תקראי.

ליאת גלזר: הסעיף הראשון שקראתי היה תיקון לסעיף 4א(ד3) בחוק התקשורת.

ליאת גלזר: עכשיו אני עוברת לפסקה (5) בעמוד 12.

ליאת גלזר: גם זה קשור.

ליאת גלזר: "(5) בסעיף 36א, אחרי "אישור סוג" יבוא "הנדרש לפי הוראות חוק זה";     	"(8) בסעיף 53א - (א) בסעיף קטן (א)(4), במקום "ציוד" יבוא "ציוד, בעניינים המנויים בסעיף קטן זה, או"; (ב) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) בקביעת תקנות או נהלים לפי סעיף זה יובאו בחשבון, בין השאר, שיקולים אלה:         	(1) מדיניות הממשלה בתחום הבזק או בתחום ציוד הקצה; (2) שיקולים שבטובת הציבור; (3)	קידום התחרות ורמת השירותים בתחום הבזק ובתחום ציוד הקצה.

ליאת גלזר: ";"

אופיר אקוניס: יש עוד משהו שקשור?

ליאת גלזר: כן, תיקון פקודת הטלגרף, עמוד 16.

ליאת גלזר: "תיקון פקודת הטלגרף האלחוטי 4. בפקודת הטלגרף האלחוטי [נוסח חדש], התשל"ב-1972‏, בסעיף 5, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) על אף הוראות סעיף קטן (א), מי שעוסק בסחר בציוד קצה רט"ן, העומד בתנאים שקבע שר התקשורת, פטור מרישיון לפי סעיף קטן (א), ובלבד שהוא עומד בחובות רישום ודיווח שקבע שר התקשורת, ככל שקבע; לעניין זה -      	"סחר" - קנייה, מכירה, תחזוקה, השכרה או השאלה, בין בתמורה ובין שלא בתמורה;     	"ציוד קצה רט"ן" - ציוד קצה, כהגדרתו בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982, שהוא ציוד רדיו טלפון נייד.

ליאת גלזר: "

אופיר אקוניס: יש עוד עניינים שקשורים לסעיף הזה?

ליאת גלזר: לא, אלו הם הסעיפים.

ליאת גלזר: התיקון שאנחנו מציעים, התיקון הראשון שקראתי ויש לו מקבילה גם בפקודת הטלגרף, אומר שציוד קצה, שהוא ציוד רדיו טלפון נייד העומד בתנאים שקבע השר בצו יהיה פטור מאישור סוג.

ליאת גלזר: כלומר, זה לא מרגע שעוברת החקיקה כל ציוד הקצה בעולם אינו מחויב באישור סוג, אלא  שר התקשורת יצטרך לקבוע תנאים.

ליאת גלזר: למשל, סוג תנאים רלוונטי, זה ציוד קצה שיש לו אישור מרשות רגולטורית אחרת כמו ה-FCC, כמו הרשויות הרלוונטיות באירופה.

ליאת גלזר: שר התקשורת יקבע בצו את התנאים.

ליאת גלזר: ברגע שמתקיימים התנאים האלה בציוד הקצה, אפשר לייבא אותו לארץ בלי צורך לעבור במסלול שנתי תיאר, של אישור הסוג.

ליאת גלזר: לגבי הסעיף שקראתי, היום יש סעיף שאוסר לחבר ציוד קצה שאין לו אישור סוג לרשת בזק ציבורית.

ליאת גלזר: אנחנו, כמובן, מבהירים שאם ציוד הקצה פטור לפי הסעיף שהקראתי, כמובן שמותר לחבר אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את אומרת שהשר רשאי לקבוע איזה סוג מותר ואיזה אסור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הייתי רוצה לדעת למה הכוונה, כי היום השר הזה הוא על הכיפאק, מחר יבוא שר אחר ואני לא יודעת מה הוא יחליט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי אקבל סוגי פלאפונים שמסרטנים, בעייתיים וגרועים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת יותר פרטים, מה זאת אומרת "השר יחליט"?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר שני, אם אני לא טועה, כל הזמן אנחנו משוויצים שאנחנו עומדים בתקנים יותר מחמירים מהעולם כולו, כולל בתרופות - לא כל דבר שמשרד הבריאות האירופאי או האמריקני מסכימים אז משרד הבריאות שלנו מסכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה דווקא במקרה הזה אנחנו מוכנים לקבל את החוקים של המדינות האחרות?

נתי שוברט: לגבי נושא הבריאות - - -

אופיר אקוניס: זה לא באגף הספקטרום, נכון?

אופיר אקוניס: זה במקום אחר.

אופיר אקוניס: הקרינה היא גם במקום אחר.

אופיר אקוניס: בסופו של דבר, זה לא משחרר את הקרינה או את הבריאות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם היית אומר שמי שמקבל אישור לפלאפונים האלה זה לא שר התקשורת, שרוצה תחרות, אלא שר הבריאות או השר לאיכות הסביבה, יכול להיות שהיה לי יותר קל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו אומרים פה שהמטרה היא תחרות, תחרות, תחרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בריאות זה לא במחלקה הזאת, בריאות זה במחלקה אחרת.

נתי שוברט: אנחנו, גם בהווה ואני יודע שזה גם מה שנעשה – כי הבריאות היא מעל הכול לכולנו – ניצמד לקביעות של הממונה על הקרינה.

נתי שוברט: הממונה על הקרינה קובע היום א', מחר הוא יקבע ב'.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא כתוב.

אופיר אקוניס: מה זה זה לא כתוב?

אופיר אקוניס: האם זה מבטל את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, תגידי לי את.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ חוששת שזה יהפוך למשהו פרוץ, בלי שום מגבלה ובלי שום רגולציה.

נוגה רובינשטיין: כבר היום המגבלות הן לא מגבלות שקבועות בחוק.

נוגה רובינשטיין: הן נתונות לשיקול דעת ולתנאים שהמשרד קובע.

נוגה רובינשטיין: התנאים שהמשרד קובע, בנושאים מסוימים הם רלוונטיים למה שמוכר על-ידי הסדרה בחו"ל ובתנאים אחרים לא.

נוגה רובינשטיין: כמובן שהפטורים שיינתנו על-ידי המשרד לא שוללים ולא גורעים מהסמכויות של כל הגורמים הרלוונטיים, אם זה משרד הבריאות או הממונה על הקרינה במשרד להגנת הסביבה.

נוגה רובינשטיין: אין בין הדברים האלה דבר.

אתי בנדלר: הממונה על הקרינה צריך לתת אישור למכשירי קצה?

אתי בנדלר: לדעתי לא.

אתי בנדלר: אני לא יודעת, אבל אני מניחה שיש תקן למכשירי קצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל עכשיו הם רוצים לשנות את זה.

אתי בנדלר: לא. ככל שנקבע תקן לעניין, התקן מחייב והם יצטרכו לעמוד בזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה עד עכשיו לא עשיתם את זה?

אתי בנדלר: יש מספר אישורים שצריכים להינתן לציוד קצה והם פשוט מבטלים את אחד האישורים הנוספים, שהם מגיעים למסקנה שאין בו כדי לפגוע, לא בבריאות הציבור ולא עלול לגרום נזק לרשת וכדומה, משום שיש מספיק אישורים גם כך שצריכים עדיין להמשיך ולהינתן.

אתי בנדלר: למשל, הם צריכים לעמוד בתקן.

אתי בנדלר: דייקתי בדבריי?

נוגה רובינשטיין: אנחנו לא מפחיתים מהתקנים שקיימים היום.

אופיר אקוניס: שר התקשורת, במידה מסוימת, מוותר על סמכות.

נתי שוברט: כבר היום בתקנות הגנת הצרכן רשום ציוד קצה כזה, באיזה תקנים הוא צריך לעמוד.

נתי שוברט: זה נגזר משם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אוהבת את מה שקורה כרגע.

אופיר אקוניס: אז תיכף תגידי למה.

נתי שוברט: גם משרד התמ"ת קבע את זה בתקנות שלו.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון שיש לנו שר תקשורת מאוד פעיל ומיוחד וכולם אוהבים אותו, אבל לא הבנתי - עד עכשיו לא ידעתם שלא צריך לתת את האישור הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קצת חוששת מהעיתוי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאחרונה יש בתקשורת כל מיני דברים שהעיתוי שלהם מוזר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא עיתוי.

אופיר אקוניס: אתן לך את התשובה.

אופיר אקוניס: עשר שנים לא עשו כלום, שום דבר.

אופיר אקוניס: באה הממשלה, עם שר תקשורת חרוץ – אני מוכרח להגיד בצניעות, גם עם יו"ר ועדת כלכלה שמשתף פעולה – וזה הכול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וחברי ועדה ששומרים על שר התקשורת.

אופיר אקוניס: בעשר שנים לא נעשה כלום.

אופיר אקוניס: אפשר לומר שעוד עשר שנים לא נעשה כלום, נשב על כיסאותינו, תסתיים הקדנציה ונלך הביתה.

אופיר אקוניס: עושים, והעיתוי הוא שיש מדיניות, והמדיניות היא לפתוח את שוק הסלולר לתחרות ולהביא לירידת מחירים לצרכן.

אופיר אקוניס: זה הכול.

אופיר אקוניס: והיא מתבצעת.

אופיר אקוניס: זה כולל הרבה מאוד דברים.

אופיר אקוניס: שוק שסבל מסטגנציה עשר שנים או יותר, עשור שלם.

נוגה רובינשטיין: מה שהיה נכון לפני עשר שנים לא נכון היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שאני מבקשת לדעת זה שיש פיקוח של גורמים שמטפלים בנושא של הבטיחות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם השירות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם העומס על הרשתות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם כל הדברים האלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככל שאתה אומר לי יותר פעמים תחרות, תחרות, תחרות - כך יותר פעמים אני בלחץ, כי התחרות היא לא הדבר הכי חשוב.

אופיר אקוניס: אז אנחנו חלוקים בהשקפת המקרו הכלכלית שלנו.

אופיר אקוניס: אין שום פתרון לשווקים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אתה קפיטליסט.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אופיר אקוניס: זו מדיניות הממשלה, זו מדיניות המפלגה שלי וזו השקפתי.

אופיר אקוניס: אבל אני גם דוגל בצדק חברתי, בדיוק כמו שר התקשורת – משק חופשי וצדק חברתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, רק את יכולה להרגיע אותי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת - - -

אופיר אקוניס: אגב, הדבר הזה, חברת הכנסת ברקוביץ, מביא לצדק החברתי הגדול ביותר.

אופיר אקוניס: זה שיש תחרות וזה שהגברת כהן מחדרה תשלם פחות על חשבונות הסלולר זה גם כלכלה חופשית, והיא מביאה לצדק חברתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמעתי שגברת כהן הפכה כבר למיליונרית מרוב שהיא משלמת פחות.

לאה ורון: לפחות היא סוף-סוף זוכה ליחס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי, היועצת המשפטית, אני עדיין רוצה לשמוע, על מנת להירגע ולהרגיע את אלה שחושבים כמוני ולא כמו היושב ראש, האם השינוי הזה שמנסים לעשות לא פורץ את שוק ציוד הקצה לאפשרות שכל מי שבא לו ייבא מכשירים, ידביק איזו מדבקה: זה מאושר על-ידי משרד הבריאות בארצות הברית, משרד הבריאות באירופה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להיות בטוחה, שבגלל שאתם כל כך רוצים תחרות, אנחנו לא פוגעים בסופו של דבר בגברת כהן, שתהיה עשירה יותר אך חולה יותר.

רז הילמן: אני חושב שמה שיכול לפתור את החששות של חברת הכנסת זה שהצו שהיום לא מונח לפנינו – היום אנחנו קובעים סעיף מסמיך וכל הבשר יהיה בצו עצמו - אבל אם הצו יובא גם כן לאישור ועדת הכלכלה ואם תהיה התייעצות - - -

נוגה רובינשטיין: אין בזה צורך.

אופיר אקוניס: למה אתם לא מאפשרים לו לדבר?

אופיר אקוניס: הוא חיכה פה מ-10:00 לרשות הדיבור.

רז הילמן: החוק היום הוא חוק מסמיך, כל הבשר יהיה בצו.

רז הילמן: זה מוזר שהחוק מצריך אישור הוועדה והצו, שבו יהיה כל הבשר ובו ייקבעו הקריטריונים, לא יובא לאישור הוועדה, לא יוכלו הגורמים הרלוונטיים לבוא ולהשפיע לגביו.

רז הילמן: אני חושב שזה אלמנטרי, אני חושב שזה גם נכון שהצו יועבר אחרי התייעצות עם המשרדים שהועלו כאן: המשרד להגנת הסביבה, משרד התמ"ת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאני מבקשת.

אופיר אקוניס: האם הסעיף הזה מבטל את הפעולה של הגנת הסביבה והבריאות?

אופיר אקוניס: זה מה שאלתי לפני שהתחיל הדיון הזה.

ליאת גלזר: ככל שהגנת הסביבה קובעים קריטריונים של קרינה במסגרת הסמכות שלכם, הם צריכים לחול.

נוגה רובינשטיין: מעבר לזה, גם היום התנאים לאישור הם תנאים טכניים.

נוגה רובינשטיין: הם לא מובאים בפני הוועדה הזו ולא בפני ועדה אחרת.

נוגה רובינשטיין: ככל שיש צורך בשיתוף הציבור אנחנו עושים את זה.

נוגה רובינשטיין: אנחנו עושים את זה גם ביחס לפעולות מנהליות של השר, גם ביחס לפעולות של האגף ואין צורך להביא את זה למקום אחר מכיוון שזה יכול מאוד לעכב את הרפורמה.

רז הילמן: זה לא נכון.

רז הילמן: אנחנו רואים את שיתוף הפעולה של ועדת הכלכלה ואני לא חושב שזה מעכב.

נוגה רובינשטיין: מה זה קשור לוועדת הכלכלה?

נוגה רובינשטיין: היום התנאים הגיעו לוועדת הכלכלה יצאו אליה אחרי שימוע.

נוגה רובינשטיין: תנאים שבהם המשרד מאשר ציוד קצה, אתה מכיר אותם?

רז הילמן: התנאים שקבועים היום לא באו לאישור ועדת הכלכלה, אבל לא בטוח שזה נכון.

נוגה רובינשטיין: אבל יש לכם טרוניה עליהם?

נוגה רובינשטיין: הם הרי ידועים, אתה אי-פעם הלנת עליהם?

רז הילמן: זו לא השאלה.

דנה נויפלד: איך ועדת הכלכלה תחליט האם התנאי הזה נכון לא נכון?

דנה נויפלד: אלה תנאים טכניים.

נוגה רובינשטיין: גם היום התנאים לא מובאים בפני ועדת הכלכלה.

נוגה רובינשטיין: הם לא מובאים בפני ועדת הכלכלה כי מדובר בעניינים שהם טכניים.

רז הילמן: תקנות התייעלות אנרגטית, אדוני היושב ראש מכיר היטב.

רז הילמן: הן מגיעות אליו.

רז הילמן: אלה תקנות  מקצועיות שמקבלות - - -

נוגה רובינשטיין: כבר היום התנאים שמצויים במסגרת ההסדרה של המשרד לא מובאים בפני ועדת הכלכלה או ועדה אחרת או גוף ציבורי אחר.

נוגה רובינשטיין: מדובר בתנאים שהם טכניים.

נוגה רובינשטיין: השנים חלפו ויש אפשרות להקל וליצור אישורי מסגרת או פטורים על מכשירים מסוימים.

נוגה רובינשטיין: סביר להניח שהפעולות של השר תהיינה פעולות שקופות, כמו שכל הפעולות שלנו שקופות.

נוגה רובינשטיין: הן תהיינה עוד יותר שקופות מאשר האישורים הפרטניים שניתנים, מכיוון שתהיה כאן פעולה כללית של השר.

נוגה רובינשטיין: לכן אני חושבת שאנחנו רק מיטיבים את היכולת בשיתוף הציבור בהסדרה הקיימת לעומת המצב הקיים.

נוגה רובינשטיין: שאלתי את אדוני אם הוא מכיר את התנאים שהוא מכיר היום, והוא אמר לי שלא.

רז הילמן: לא אמרתי שאני לא מכיר, אמרתי שלא זאת השאלה.

נוגה רובינשטיין: אז עדיין אני שואלת אם אתה מכיר את התנאים, ואגיד לך למה.

רז הילמן: אני מכיר.

נוגה רובינשטיין: מכיוון שמדובר בתנאם פרטניים, הרבה יותר קשה להכיר אותם מאשר פטורים כלליים.

רז הילמן: במקרה אני מטפל גם בחטיבות אחרות שעוסקות גם בהתייעלות אנרגטית.

רז הילמן: אנחנו מגיעים לוועדה כששר התשתיות מתקין תקנות להתייעלות אנרגטית, תקנות סופר מקצועיות.

רז הילמן: הן לא עוברות בלי לקבל את אישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אתי בנדלר: למשל, רוב תקנות הגנת הצרכן הן באישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: אפשר לטעון באותה התלהבות על הצורך באישור ועדת הכלכלה או על כך שלא צריך את אישור ועדת הכלכלה, וחברי הכנסת יחליטו.

אתי בנדלר: אני יכולה להמציא לכם עוד נימוקים מדוע אין צורך באישור ועדת הכלכלה, כמו שאני יכולה להמציא לכם נימוקים למה יש צורך באישור.

נוגה רובינשטיין: אבל זה לא סוג הנושאים שבהיבט הציבורי יש יכולת לגוף הזה לדון ולאשר או לשנות.

נוגה רובינשטיין: למשל, אם זה יהיה תקן ספציפי מרשות תקשורת אחת ולא למשות תקשורת אחרת, באירופה או בארצות הברית - - -

אופיר אקוניס: תודה, נוגה.

אופיר אקוניס: שמענו אותך.

אתי בנדלר: מה יכול להיות?

אתי בנדלר: נניח שיבואו ויטענו שאתם מאשרים תקן שמאפשר יבוא מאוד מצומצם של - - -

דנה נויפלד: וועדת הכלכלה תכריע בעניין הזה, אתי?

דנה נויפלד: על סמך מה?

אתי בנדלר: כמו שמכריעה בדברים אחרים.

אתי בנדלר: תארי לעצמך, דנה, ועדת הכלכלה תכריע.

אתי בנדלר: כן.

דנה נויפלד: על בסיס מה?

אתי בנדלר: על בסיס טענות שייטענו בפניה והיא תשתכנע או לא תשתכנע.

דנה נויפלד: תשתכנע במה?

דנה נויפלד: בצדקת התקן?

אופיר אקוניס: בבקשה, אדוני.

יצחק בן ציוני: אני מנכ"ל חברת שיא קום.

יצחק בן ציוני: אני יכול להגיד שאנחנו היבואנים הפרללים הגדולים בארץ והוותיקים, אולי.

יצחק בן ציוני: מאוד חשוב לי להבהיר, במיוחד לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, שהחוק הזה לא רלוונטי לעולם שקיים היום.

יצחק בן ציוני: אנחנו המדינה היחידה בעולם שנשארה עם כל האישורים האלה: זה משרד הביטחון, משרד התקשורת, מכון התקנים.

יצחק בן ציוני: צריך לעבור אלף ואחד שלבים, בפקסים, אי-אפשר במייל.

יצחק בן ציוני: זה פשוט הזוי לגמרי.

אופיר אקוניס: טוב, אלה הסעיפים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לי בעיה שתהיה פחות ביורוקרטיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת שהתקן הבריאותי נשאר.

אופיר אקוניס: את רוצה שזה יבוא לוועדה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת לאן זה בא, אני רוצה שהתקן הבריאותי יישמר.

אופיר אקוניס: בסדר, נכניס את המסננת של הוועדה.

ליאת גלזר: אפשר חובת שימוע.

נוגה רובינשטיין: אפשר להטיל חובת שימוע במקום - - -

אופיר אקוניס: תני גם לחברי הכנסת לעבוד.

ליאת גלזר: אני רוצה להגיד שבסעיף קטן (8) אנחנו מרחיבים את סמכויות שר התקשורת לפקח ולטפל בשוק של ציוד הקצה.

ליאת גלזר: אנחנו גם נותנים לו כלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק מה שמדאיג אותי, כי כבר אמרתי ששר התקשורת הזה יכול להיות בסדר, אני לא יודעת איזה שר תקשורת בא אחרי זה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: סעיף(5) עמוד 12, סעיף (8) עמוד 14, סעיף 4 עמוד 16.

אופיר אקוניס: ליאת, אולי תקראי את סעיף 6, שביקשת ופספסנו.

אופיר אקוניס: זה קשור לשירותי הנדידה.

ליאת גלזר: "(6) בסעיף 37ב(ב), בפסקה (2), במקום "סעיף 5" יבוא "סעיפים 5 או 5ב" ובמקום "שנקבעו לפיו" יבוא "שנקבעו לפיהם";" הסעיף הזה עניינו עיצומים כספיים.

ליאת גלזר: מוצע, במסגרת הסמכות להטיל עיצומים כספיים על הפרת הוראות מכוח סעיף 5, להוסיף גם על הפרת הוראות מכוח הסעיף החדש שהוספנו, סעיף הנדידה.

אופיר אקוניס: לנושא ציוד קצה אנחנו מוסיפים את אישורה של ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: על איזה סכום של עיצומים כספיים מדובר כאן?

נוגה רובינשטיין: מדובר במדרג.

נוגה רובינשטיין: המדרג הוא תלוי הכנסות של החברה, כאשר מדובר בשיעור של 1.45 מההכנסה השנתית.

נוגה רובינשטיין: ככל שההכנסה גבוהה יותר שיעור העיצום הכספי הוא גבוה יותר.

אופיר אקוניס: יש הערות?

אתי בנדלר: עם ההסתייגות, בסעיף 2 פסקה (1): בסעיף 4א(ד3) יבוא: "ציוד קצה שהוא ציוד רדיו טלפון נייד העומד בתנאים שקבע השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אתי בנדלר: " וגומר.

התקשורת משה כחלון: הממשלה מסתייגת.

אופיר אקוניס: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד הסעיפים – פה אחד נגד – אין הסעיפים נתקבלו.

אופיר אקוניס: תודה, הסעיפים אושרו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, הממשלה דואגת רק לתחרות ולא לבריאות הציבור.

אופיר אקוניס: תודה רבה, הישיבה נעולה.