ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 129, 2010-11-30 13:00

יריב לוין: רבותי, צהריים טובים, אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: הנושא הראשון על סדר היום: ערעורים על החלטת יושב ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.

יריב לוין: שני ערעורים מונחים בפנינו, הראשון הוא ערעורו של חבר הכנסת אריה אלדד בנושא: הדלפת מסמכי האמריקנים באתר ויקיליקס.

יריב לוין: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב ראש.

אריה אלדד: חבל לבזבז זמן ולהכביר מילים על חשיבות עצם התופעה וגם על התוכן שהודלף במסמכים הללו.

אריה אלדד: כל העולם עוסק בכך, כל הממשלות בעולם עוסקות בכך, הפרלמנטים בעולם עוסקים בכך.

אריה אלדד: כותרת ראשית ב'הארץ' אתמול היא שה-CIA הורה לשגרירות בתל-אביב לאסוף מידע על ישראל באמצעות סוכנים והטקסטים אומרים שסוכנים אמריקנים נדרשו לדווח על הכנות צה"ל לנהל מבצעים מוגברים נגד יעדים פלסטינים בגדה המערבית, בעזה, בלבנון, נגד יעדים לבנוניים או סוריים וכו'.

אריה אלדד: נושאי ההתבטאויות השונות ביחס למדיניות הגרעין האיראני, גם הנושאים השונים שעלו ביחס להתבטאויות בארץ, מה עשו האיראנים כדי להבריח מרגלים לבנון באמצעות הסהר האדום, איך אנחנו מתייחסים לסהר האדום, איך אנחנו מתייחסים לסהר האדום שמסתובב בתוך ירושלים בעקבות הידיעות הללו.

אריה אלדד: יש בוודאי מאות נושאים שונים שראוי להתייחס אליהם לאור ההדלפה, אבל גם עצם העובדה שכל תדרוך שנותן פקיד ישראלי כזה או אחר, שגריר ישראלי, משרד החוץ, משרד הביטחון, שנותנים לנציגים אמריקנים איך מחר בבוקר מנחה הממשלה את נציגיה, כשהם נפגשים עם נציגים אמריקנים, מה הם אומרים להם?

אריה אלדד: מה להגיד?

אריה אלדד: מה לא להגיד?

אריה אלדד: בידיעה שכל מה שנאמר בחדרים הללו יכול להתפרסם מחר.

אריה אלדד: האם ממשלת ישראל מוציאה הנחיות אחרות לנציגיה כשהם מקיימים מגע עם נציגים אמריקנים בעקבות השטפון הכללי הזה, שהופיע בכל העולם?

אריה אלדד: אני סבור שהכנסת לא יכולה להתעלם מהנושא שהוא בראש סדר היום המדיני, הציבורי, הפוליטי, הבין-לאומי ולהגיד: זה לא מעניין אותנו, זה לא שייך לדיון הכנסת.

יריב לוין: חבר הכנסת, אדוני סגן יושב ראש הכנסת, גאלב מג'אדלה, אני מניח שאתה מייצג כאן את הנשיאות.

גאלב מג'אדלה: כן.

גאלב מג'אדלה: נתבקשתי על ידי חברי כרמל שאמה לייצג את הנשיאות במקומו.

גאלב מג'אדלה: עם כל ההערכה והכבוד שיש לי לחבר הכנסת אלדד ואני מכיר בחשיבות דבריו, הנשיאות לא ראתה לנכון לאשר את זה כמעט פה אחד.

יריב לוין: למה?

זאב אלקין: זה היה דווקא פה אחד.

גאלב מג'אדלה: אני לא נכנס לפרטים.

יריב לוין: אנחנו צריכים את הפרטים, אנחנו רוצים לדעת למה לא.

זאב אלקין: אני נכחתי בנשיאות, אדוני היושב ראש.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אלקין באמת היה בוויכוח בנושא.

יריב לוין: התשובה צריכה להינתן, אחרת על בסיס מה נחליט?

גאלב מג'אדלה: החברים אמרו שזה פרסום ראשון, עוד לא יודעים מה ומי.

גאלב מג'אדלה: החברים בנשיאות הצביעו פה אחד.

יריב לוין: חבר הכנסת מג'אדלה, באופן עקרוני אני בגישה ובדעה שאנחנו  צריכים לא להתערב בעבודת הנשיאות אלא במקרים באמת יוצאי דופן.

יריב לוין: מאידך, לכאורה על פניו, זה ממש מקרה יוצא דופן.

יריב לוין: זה נושא כל כך חשוב, כל כך מרכזי, כולם עוסקים בו.

יריב לוין: אנחנו צריכים איזשהו הסבר, חבר הכנסת אלקין.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

זאב אלקין: היו שני נימוקים שבעקבות שני הנימוקים האלה הנשיאות פה אחד, אם זכרוני אינו מטעה אותי, הנשיאות דחתה את הנושא הזה וגם את הנושא הבא.

זאב אלקין: הנימוק האחד הוא הנימוק התוכני.

זאב אלקין: כשהנושא הזה הוצג, וזה היה עוד לפני פרסום של תכנים שונים שהתפרסמו, הנושא שהוצג לדיון זה עצם ההדלפה ולא תוכן כזה או אחר שיצא מאז במשך יומיים.

זאב אלקין: היתה עמדה פה אחד בנשיאות, שלגבי הדלפה של חומר אמריקני- איך הוא דולף, למה הוא דולף וכו' – אין מה לבקש תשובות מממשלת ישראל.

זאב אלקין: זה לא רלוונטי ואין כל כך מה לדון בכנסת.

זאב אלקין: האדם היחיד שאפשר להזמין שיענה על זה הוא הילרי קלינטון, אבל אני לא חושב שהיא תבוא לענות.

אריה אלדד: השאלה היא איך אתה מתדרך את נציגי ישראל.

זאב אלקין: הרי אפילו לא פורסם חומר ישראלי.

זאב אלקין: פורסמו דיווחים אמריקנים על פגישות עם אישים ישראלים כאלה ואחרים, שזאת שאלה פנימית של האמריקנים, איך הם רושמים ואת מה.

זאב אלקין: לגבי השאלה האחרת, והיא רלוונטית מאוד – בינתיים, בימים האלה, פורסמו אמירות כאלה ואחרות ומסמכים כאלה ואחרים שמתעדים עמדות של אישים ישראלים בכירים.

זאב אלקין: כל אמירה כזאת, בעיניי ראויה להצעה לסדר היום.

זאב אלקין: יבוא חבר הכנסת, יגיש את זה בשבוע הבא כהצעה לסדר – אמירתו של ראש ממשלה כך, אמירתו של שר ביטחון כך, דיווח כזה, דיווח אחר, כל נושא כזה בהחלט ראוי להיות נושא להצעה לסדר ואני מניח שלרבים מהם יש סיכוי להיות מאושרים בנשיאות, אבל הנושא שהוגש כפי שהוגש ביום שני, אין לו מקום.

זאב אלקין: זה הצד התוכני.

זאב אלקין: בצד הטכני, שגם אותו כדאי לזכור, השבוע לא שבוע רגיל בכנסת.

זאב אלקין: ביום רביעי לא נספיק אפילו חקיקה פרטית, ולכן מראש הנטייה בנשיאות היתה לאשר מעט מאד נושאים של השרים הרלוונטייים שיהיו היום בכנסת ויכולים לענות.

זאב אלקין: ולכן, אני הייתי מציע למי שרוצה לדון בנושא הזה, אבל זה חל גם על הנושא השני, להגיש את זה עוד פעם לשבוע שיהיה שבוע רגיל.

זאב אלקין: אפילו שבוע הבא יותר קל.

זאב אלקין: הוא עדיין חנוכה, אבל אין 40 חתימות ויש סיכוי שיספיקו הצעות לסדר היום ביום רביעי ויתקיים על זה דיון.

יריב לוין: חבר הכנסת אלדד, אני יכול לבקש ממך לקרוא את נוסח הבקשה שנלוותה להצעה לסדר היום?

אריה אלדד: היא לא אצלי.

יריב לוין: אני רוצה לקרוא את הנימוקים של ההצעה כאשר היא הועברה לנשיאות.

אריה אלדד: לצערי היא לא עליי.

יריב לוין: הבקשה שלך דיברה על עצם פעולת ההדלפה או על הנושא עצמו, על תוכן ההדלפה?

אריה אלדד: על ההדלפה ובאמת לא ידעתי את התוכן.

אריה אלדד: בראשית דבריי הסברתי שמחר בבוקר תיערך פגישה בין נציג משרד החוץ ונציג השגרירות האמריקנית לתדרוך כללי.

אריה אלדד: איזה הנחיות נותנת היום הממשלה לנציגיה, כאשר הם נפגשים עם נציגים אמריקנים לאור ההדלפה?

יריב לוין: זה היה כתוב בבקשה שלך?

אריה אלדד: בבקשה היה כתוב כך: לאור הדלפת מאות אלפי מסמכים אמריקנים לרשת האינטרנט, אני מבקש שהכנסת תדון בהיערכות לקראת אפשרויות של הדלפות נוספות בעתיד.

יריב לוין: הבנתי, זה הרעיון.

יריב לוין: חבר הכנסת רותם, בבקשה.

דוד רותם: אדוני היושב ראש, עם כל הכבוד, אני באמת לא חושב שהנוסח שבו נוסחה הבקשה הוא חשוב.

דוד רותם: אני חושב שהמהות חשובה מאוד.

דוד רותם: אני דווקא שמחתי בגלל ההדלפות האלה כי גיליתי שראש הממשלה אימץ את גישתה של ישראל לחילופי שטחים, ואני מאוד שמח על זה.

דוד רותם: חבל שזה לקח לו כל כך הרבה זמן, אבל זה משמח.

דוד רותם: אני חושב שיש פה בעיה אמיתית, שכולנו צריכים לחשוב עליה.

זאב אלקין: אני לא בטוח שאני אופטימי כמוך, כי אני חושש שאלה שטחים אחרים.

יעקב כץ: אל תדאג, דודו, מחר יתברר שהוא כבר אימץ את הרעיון של מר"ץ, שיושבים פה, למסור את כל ארץ ישראל.

יעקב כץ: כל יום מתגלים עוד מסמכים.

יעקב כץ: , אצלו זה מידרדר לאט-לאט.

יעקב כץ: מזל שיש לנו יריב, לשמור לנו על ארץ ישראל.

דוד רותם: רבותי, סליחה.

דוד רותם: אי אפשר לדבר בחופשיות כי ישר אתם מפליגים למחוזות אחרים.

דוד רותם: אני חושב שההדלפה הזאת יש לה משמעות גם כלפי מדינת ישראל.

דוד רותם: מחר בבוקר נוסע ראש המוסד ומדבר עם ראשי הממשל בארצות הברית ואנחנו לא יודעים אם בעוד יומיים זה לא יהיה באינטרנט.

דוד רותם: יש לעניין הזה חשיבות וישראל צריכה להיערך לעניין הזה, כי בסופו של דבר אנחנו צ ריכים לדאוג לעצמנו.

דוד רותם: ההדלפה לא כל כך מעניינת אותי כל זמן שמדליפים שמלך סעודיה רוצה לתקוף באיראן, אבל זה מטריד אותי כשמדברים עלינו.

דוד רותם: ולכן אני חושב, עם כל הכבוד, שצריך לאשר את ההצעה הזאת.

דוד רותם: יכול להיות שבגלל חוסר זמן היא לא תידון ביום רביעי זה אלא תידחה ליום רביעי הבא, אבל זו הצעה שראוי שהכנסת תדון בה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שגם אני בתחושה שאם אנחנו רוצים להיות רלוונטיים, זה בדיוק סוג הנושא שחייב להידון, אחרת במה אנחנו דנים?

יריב לוין: נדון בעוד שבועיים במה שפורסם ועוסקים בו כעת חיה?

יריב לוין: נראה לי מוזר.

יריב לוין: אחת הבעיות הקשות הן שאנחנו ממילא נמצאים במצב שקצב האירועים הוא כזה, שגם כאשר מאשרים ביום שני, לא תמיד עד יום רביעי הוא רלוונטי.

יריב לוין: כאן יש נושא שברור לגמרי שהוא רלוונטי שהוא יהיה רלוונטי עוד השבוע, בלב העניינים.

זאב אלקין: נניח שאנחנו מצביעים היום בעד הערעור, זה לא יידון השבוע כי השבוע זה היום והיום הממשלה תגיד שהיא לא מספיקה להיערך וזאת זכותה, ולכן זה יידחה ליום רביעי, וביום רביעי זה לא יעבור כי לא יספיקו חקיקה פרטית וכך זה זה יידון בשבוע הבא.

זאב אלקין: לאשר את זה עכשיו על הראש של הנשיאות לשבוע הבא, כשאתה לא יודע - - -

יריב לוין: למה זה לא ידון השבוע?

זאב אלקין: יריב, אתה רוצה שנעשה נסיון?

זאב אלקין: נאשר ואתה תראה שזה לא ידון השבוע.

דוד רותם: אז זה ידון ביום שלישי הבא, מה יקרה?

זאב אלקין: לא, זה לא ידון ביום שלישי הבא, זה ידון מן הסתם ביום רביעי הבא כי תלוי מתי השר מוכן לבוא לענות.

דוד רותם: איזה שר צריך לענות על זה?

זאב אלקין: זאת שאלה מצוינת.

זאב אלקין: לדעתי שר החוץ.

זאב אלקין: אני לא חושב שהוא ירצה להיות פה ביום שלישי.

דוד רותם: אולי יבוא סגן שר החוץ.

זאב אלקין: סגנו, נדמה לי, בחו"ל.

דוד רותם: אם זה לא יהיה ביום שלישי, שיהיה ביום רביעי.

דוד רותם: נלך הביתה בשש וחצי ולא ברבע לחמש.

זאב אלקין: לא, הוועדה הזאת אישרה לוחות זמנים.

מנחם אליעזר מוזס: הדלקת נרות.

דוד רותם: הדלקת נרות – כל הלילה אפשר.

אריה אלדד: היום אי אפשר לדון?

אריה אלדד: לא קורה כלום היום בכנסת חוץ מיום הנכים.

יריב לוין: אני אפילו לא רואה בעיה לאפשר לחבר הכנסת אלדד להציג את זה ותשובה תינתן במועד אחר.

יריב לוין: חבר הכנסת מוזס, רצית לדבר?

מנחם אליעזר מוזס: כן, אני רוצה להתחבר לדברי חברי, דוד רותם.

מנחם אליעזר מוזס: ראש המוסד, כשהוא יילך להיפגש עם מישהו בפנטגון האמריקני, הוא יחשוב עשר פעמים אם מותר לו לומר מה שהוא חושב לומר, כי הרי מחר-מחרתיים זה יודלף.

מנחם אליעזר מוזס: שר הביטחון יצטרך להיזהר מה הוא מדבר.

מנחם אליעזר מוזס: זה דבר מאד קרדינלי וחייבים לדון בעניין הזה,  רק השאלה היא אם יש לנו איזו רפואה למכה הזאת.

יריב לוין: רבותי, אני מבקש לעבור להצבעה.

יריב לוין: מי בעד לקבל את הבקשה של חבר הכנסת אלדד?

יריב לוין: הצבעה     בעד – 3 נגד – 4 נמנעים - אין ערעורו של חבר הכנסת אריה אלדד על החלטת יושב ראש הכנסת לא נתקבל.

יריב לוין: 3 בעד, 4 נגד.

יריב לוין: הבקשה לא נתקבלה.

יריב לוין: אני עובר לבקשה השנייה, בקשתו של חבר הכנסת יעקב כץ בנושא: השחתת אתר הנצחה לחייל על ידי פקחי המנהל האזרחי.

יריב לוין: בבקשה.

יעקב כץ: תודה ליושב ראש על ההתכנסות, לפחות את זה לא מנעו מאתנו.

יריב לוין: את זה אני לא אמנע.

יריב לוין: אתה יודע.

יעקב כץ: צה"ל יקר לכולנו ואנחנו מדברים על חייל שנהרג על קידוש השם ונהרס אתר ההנצחה שלו על ידי הוראותיו של ברק, שבשנתיים האחרונות הדבר היחיד שהוא עושה זה הוראות להרס בתים יהודיים, הכל בהנחיה של ראש הממשלה נתניהו, שאני יודע שאתה ואלקין לא שמחים על כך, אבל מה נעשה שהוא ראש הממשלה של כולנו, וברק לא עושה שום דבר בלי אישורו של חברו מהסיירת?

דוד רותם: למה אתה הופך את זה לעניין פוליטי כאשר אתה מדבר על עניין רציני.

דוד רותם: כל דבר אצלך זה פוליטיקה.

יעקב כץ: הם התמחו שניהם.

יעקב כץ: כל עוד הרסו בתים ובניינים, הכל מתועד ובעוד חמישי, מאה שנה ההיסטוריה היהודית תעסוק בממשלה הנהדרת הזאת, שמצד אחד לא בונה, לא ביהודה בשומרון, מקפיאה, הורסת, מחריבה, אבל זה שהולכים והורסים אתר הנצחה של סמ"ר אבנר כפיר חזי, שנהרג בדרך לבופור, שמסר את נפשו על ארץ ישראל ועל מדינת ישראל, והוקם אתר הנצחה על ידי חבריו הלוחמים שהשתתפו בטקס בתוך היישוב אלון מורה, בתוך השטח המוכר, כאשר באתר הזה מבקרים אלפי אנשים – מעיין עם אתר הנצחה – ובאים אנשי המנהל האזרחי ומשאירים אחריהם הרס טוטלי, ונדליזם, תוך שהם שוברים והורסים את המעיין ומנפצים את הבריכה ומערכת המים, תוך שהם עוקרים שתילים – לא מדובר כבר על בניינים – מדובר על מקום הנצחה.

יעקב כץ: וזה כשראש הממשלה מאשר לשר ברק לעשות ככל העולה על רוחו.

יעקב כץ: המשפחה הגיעה, בכתה, כל המשפחה.

יעקב כץ: חיילים התחילו לבנות את המקום מחדש ואיזשהו עסקן מפלגתי, שהשתלט לנו על צבא ההגנה לישראל, הפך אותו לצבא של מפלגת העבודה עושה חורבן בכל המודעות של עם ישראל באהבתו לחייליו, באהבתו לזכרון הרוגיו.

יעקב כץ: מה אני ביקשתי?

יעקב כץ: הצעה דחופה לסדר היום להעיר על כך, שמקום שהונצח לזכרו של חייל, נהרס בצורה ונדליסטית על ידי שר הביטחון בהוראותיו של ראש הממשלה נתניהו, שהחליטו כנראה להרוס כל מקום בארץ ישראל.

יעקב כץ: לכן, אני ביקשתי את ההצעה הזאת כהצעה דחופה לסדר היום ואני מבקש פה מוועדת הכנסת, שאתם אולי בעלי לב ובעלי רגש, ולפחות אולי כלפי חיילי צה"ל ננהג בדרך אחרת מדרך שנהגו אנשי המנהל בהוראותיו של ברק, ונחליט החלטה, שלפחות את זכות הזעקה יתנו לנו לזעוק כי אם לא יכולנו להגן על המקום, לפחות את הזעקה תנו לנו לזעוק.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת מג'אדלה, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אמר חברי, חבר הכנסת אלקין, וזו האמת.

יעקב כץ: לא מדובר על בניין, לא על בית.

דוד רותם: די כצל'ה, די.

יריב לוין: זה ברור.

גאלב מג'אדלה: אני לא לוקח את הדברים של חבר הכנסת כ"ץ כפי שהם, אבל זה מקוצר זמן.

גאלב מג'אדלה: מחר יום רביעי ואנחנו צריכים לסיים עד השעה שלוש וביום רביעי הבא עד שעה שלוש.

גאלב מג'אדלה: אגב, אנחנו בדרך כלל מאשרים חמישה-שישה נושאים והפעם אישרנו רק ארבעה נושאים, ונושאים שיש עליהם דרישה של יותר מחמישה-שישה חברי כנסת.

גאלב מג'אדלה: מינימום.

זאב אלקין: וידעו מראש שהתשובה תהיה היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: ידענו מי השרים שהיום אמורים להיות בכנסת – השר לביטחון פנים ושר הבריאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: לכן ביקשנו שנושאים כאלה יעלו היום.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת כ"ץ לוקח אותנו למסלול אחר וחבל.

גאלב מג'אדלה: הפעם אני מסכים עם רותם.

גאלב מג'אדלה: הוא לוקח את הנושא הזה למסלול פוליטי ואישי ומנגח את שר הביטחון.

גאלב מג'אדלה: הנשיאות לא עובדת, לא אצל שר הביטחון ולא אצל ראש הממשלה.

יעקב כץ: בזה אני לא בטוח.

גאלב מג'אדלה: הנשיאות עובדת ביושר.

גאלב מג'אדלה: אם אתה רוצה שנדון בנושא, צריך שיהיה גם זמן לדון בו וגם להביא את האנשים שיענו לך.

גאלב מג'אדלה: אין לך כוונה להעלות נושא ושלא יענו לך.

יריב לוין: חבר הכנסת רותם, בבקשה.

דוד רותם: אדוני היושב ראש, אני לא מקבל את הדברים שאמר חבר הכנסת כ"ץ.

דוד רותם: לא ראש הממשלה ולא שר הביטחון נתנו הוראות כאלה.

דוד רותם: לדעתי כל מה שקרה שם זה בטעות ובשגגה ולא בזדון, ולכן אני הייתי אומר לחבריי: רבותי, בואו נעלה את זה כדי שיבוא סגן שר הביטחון ויגיד: קרתה פה תקלה ואנחנו מצטערים עליה.

דוד רותם: ובזה פעם אחת ולתמיד, חבר הכנסת כ"ץ, המיועד להיות ראש הממשלה הבא של ישראל,  לא יוכל יותר....

גאלב מג'אדלה: איך הוא יבוא?

גאלב מג'אדלה: צריך להזמין אותו.

דוד רותם: לא אמרתי לעשות את זה היום.

דוד רותם: אני אומר שזה דיון שיכול להימשך עשר דקות ובזה ייגמר הסיפור.

דוד רותם: חבר הכנסת כ"ץ יעמוד על הדוכן ויגידי ויגיד כל מה שהוא רוצה ויבואו וירגיעו אותו בחמש דקות על תקלה, שגגה בלא זדון.

דוד רותם: כי אחרת זה יהפוך להיות איזה מן זדון שהרסו פה מי-יודע-מה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: תודה.

זאב אלקין: אני אבוא דווקא עם הצעה אחרת, שונה מההצעה של חבר הכנסת רותם כי אני חושב שהנושא עצמו בהחלט ראוי לדיון ואני חושב שיש לו גם סיכוי לקבל תמיכה של הנשיאות.

זאב אלקין: יותר מכך, אני חושב שהוא ראוי לדיון אולי אפילו מעבר להצעה של חבר כנסת אחד אלא אפילו נציגים מסיעות אחרות.

זאב אלקין: לכן, הצעתי את זה פה בזמנו של חבר הכנסת יואל חסון ועמדנו בזה וגם במקרים אחרים, שכאשר יש נושא שיש תמיכה די רחבה בו, אני מציע שחבר הכנסת כ"ץ ימשוך את הבקשה שלו השבוע, כי ממילא זה לא ידון היום ולא ידון השבוע, יגיש את זה בשבוע הבא יחד עם כמה חברים.

זאב אלקין: אני מתנדב, אם יריב לא ירצה, מצד הליכוד להצטרף אליו.

זאב אלקין: אני בטוח שיהיו גם חברים אחרים, והנושא, אני מקווה, יאושר על ידי הנשיאות ויבוא לדיון בצורה מסודרת ולא כנגד הנשיאות.

יריב לוין: אני מציע שתקבל את ההצעה הזאת.

יריב לוין: אני חושב שהיא טובה ונכונה.

דוד רותם: אני רוצה להצטרף להצעה הזאת רק בתנאי אחד נוסף, שאנחנו נבקש מהנשיאות ואנחנו נמליץ לנשיאות לקבל את הדבר הזה בשבוע הבא.

יריב לוין: חבר הכנסת מג'אדלה שמע את הדברים והוא בוודאי ייטיב להעביר אותם בישיבת הנשיאות בשבוע הבא.

יריב לוין: הוא שמע כאן את רוח הדברים של החברים, כולל את הדברים שלך.

יריב לוין: אני חושב שמפאת כבודה של הנשיאות, אני לא רוצה לקבל החלטה שהיא המלצה, אבל אני בטוח שסגן יושב ראש הכנסת יעביר את רוח הדברים הברורה כאן.

יריב לוין: חבר הכנסת כ"ץ, מקובל עליך ההסדר?

יריב לוין: אתה מושך את בקשתך?

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ב. הצעות לתיקון תקנון הכנסת – פרק חמישי: הצעות לסדר היום

יריב לוין: אני עובר לנושא הבא והוא: תיקונים לתקנון הכנסת.

יריב לוין: הפרק החמישי שאנחנו עוסקים בו הוא הצעות לסדר היום.

יריב לוין: בישיבה הקודמת התקדמנו בנושא הזה ובעקבות כך ארבל ביצעה מספר תיקונים נוספים, רובם בהתבסס על מה שנאמר כאן.

יריב לוין: חלקם, עד כמה שראיתי, היו גם איזושהי תוספת או שתיים מעבר למה שדובר.

יריב לוין: אני מציע שנעבור במהירות על השינויים שבוצעו בחלק שעברנו עליו בהתבסס על ההערות שהיו ואז נמשיך, החל מהמקום שאליו הגענו, בתקווה שנצליח לסיים את הפרק החשוב הזה.

יריב לוין: בבקשה.

ארבל אסטרחן: בנוסח שלפניכם הוכנסו שינויים מהישיבה הקודמת וגם ישבתי עם דפנה, הממונה אצלנו על נוסח החוק כך שזה כולל נוסח והערות נוסח שלה.

ארבל אסטרחן: מבחינת הדברים הגדולים יותר, לא נמצאים כאן סעיפים שהוחלט לא לכלול אותן בנוגע לעילות בגללן יכול יושב ראש הכנסת לא לאשר הצעה לסדר היום אלא התייחסות לעילות בוועדת הכנסת עצמה, שיכולה לדון בערעור על החלטה של היושב ראש, אבל כן הוגבלה ועדת הכנסת לדון בתוך שבוע.

ארבל אסטרחן: יש התייחסות לכך שהנמקת חברי הכנסת תהיה לפי סדר ההגשה של ההצעות לסדר, אבל ירדה האופציה שלא קורית בפועל, למרות שהיתה כתובה בתקנון, שהצעה לסדר תוגש  על ידי כמה חברי כנסת.

ארבל אסטרחן: יש פה הסדרה קצת שונה ממה שקיים היום לגבי השאלה איזה שר ישיב ונשארה ההגבלה על כך שזה לא עניין פרוץ, אלא שישיב ראש הממשלה, מה שמופיע אצלכם בסעיף 2(ד): "יכול להשיב על ההצעה לסדר ראש הממשלה, השר שהנושא המוצע בסמכותו או סגנו ואם זה בסמכות ראש הממשלה, גם השר המקשר", אבל אז הוספנו תוספת: "ואולם, בנסיבות מיוחדות ואם יושב ראש הכנסת אישר זאת מראש, רשאית הממשלה להיות מיוצגת על ידי שר אחר".

ארבל אסטרחן: כלומר, אין יותר התייחסות למעורבות של השר המקשר בעניין הזה אלא זה נסיבות מיוחדות ואישור יושב ראש הכנסת מראש.

ארבל אסטרחן: הנושא שהיה קצת מורכב בישיבה הקודמת, של סדר ההצבעה, ניסיתי לנסח אותו מחדש בצורה ברורה.

ארבל אסטרחן: זה מופיע אצלכם בעמוד 3 למטה, ב-2(ח), פסקאות (1), (2) ו-(3).

ארבל אסטרחן: ניסינו להתייחס לכל האפשרויות – מליאה, ועדה, לא לכלול בסדר היום, מה קורה אם יש כמה הצעות של כמה אנשים.

ארבל אסטרחן: כדאי להסתכל על זה ותראו שזה תואם את כל האופציות ואת מה שסוכם.

ארבל אסטרחן: בסעיף 1 הוראה שמזכיר הכנסת ינהל את סדר המכסות עברה לסעיף 8 שמדבר על המכסות, זה מתאים יותר לשם.

ארבל אסטרחן: יש סעיף חדש שמופיע אצלכם בעמוד 2 כסעיף 2(ב), שדיברנו עליו בישיבה הקודמת, שאומר שלא רק ביום רביעי יהיו הצעות לסדר, כמו שכתוב בסעיף 2(א) אלא גם ש "יושב ראש הכנסת רשאי לקבוע כי נוסף על דיון בהצעות לסדר היום בישיבת הכנסת שנועדה לכך, כאמור בסעיף 25(ד), תדון הכנסת בהצעות לסדר היום בישיבה לציון נושא מיוחד.

ארבל אסטרחן: יושב ראש הכנסת רשאי לקבוע כי הצעות לסדר היום לפי סעיף קטן זה לא יבואו במניין ההצעות.

יריב לוין: וזה מה שנעשה בפרקטיקה.

ארבל אסטרחן: זה תמיד לנושא מיוחד.

תמר כנפו: בנושא ההצבעות זה שונה כי לא תמיד אתם מצביעים על הנושאים האלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הנוהג שהתגבש היה שאלה נושאים שאינם שנויים במחלוקת.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם הם אינם שנויים במחלוקת, אם אלה הצעות חוק שהממשלה תומכת בהם, אפשר לעשות הנמקה מהמקום וזה לא במכסה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ככה זה נולד.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהצעות לסדר, גם הרגילות, לנו יש אינטרס למלא סדר יום ואם חבר כנסת יגיד: אתם רוצים שאני אדבר ויש לי מה לומר בנושא, אבל אני לא רוצה לנצל את המכסה שלי על זה – היתה איזושהי גישה של הבנת יתר, ואמרנו: קחו, לא במכסה, רק שיצוין היום המיוחד וכולם ייצאו נשכרים.

יריב לוין: את זה אנחנו מעגנים פה.

תמר כנפו: אחרי שדיברו, לא תמיד הצביעו על זה.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: חבר הכנסת יכול לוותר על ההצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: נכון, אם הוא מסתפק בתשובת השר, אין הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כך היה בשבוע שעבר.

יריב לוין: זאת לא בעיה.

יריב לוין: מנגנון כזה קיים.

יריב לוין: המנגנון של הסתפקות בתשובת השר קיים.

ארבל אסטרחן: אם חבר הכנסת מסתפק בתשובת השר יש לו את האופציה הזאת ולא מצביעים.

ירדנה מלר-הורוביץ: המשמעות היא שזה ירד מסדר היום.

ארבל אסטרחן: עוד שני דברים קטנים שאני רוצה לציין – בסעיף 1|(א) "חבר הכנסת, שאינו שר או סגן שר רשאי להציע".

ארבל אסטרחן: זה גם מה שקורה בפועל וכאן זה כתוב במפורש.

ארבל אסטרחן: דבר נוסף, ב-1(ד), הסמכות של היושב ראש לשנות – הציע בזמנו יושב ראש הוועדה שהוא רשאי לשנות יותר את ההצעה, אבל העירה לי דפנה שאין לנו הפרדה.

ארבל אסטרחן: אלה הדברים שהוכנסו מהישיבה הקודמת כך שסעיפים 1 ו-2 דיברנו עליהם והם כוללים את ההערות.

ארבל אסטרחן: אנחנו עוברים לסעיף 3 שעניינו הצעה דחופה.

ארבל אסטרחן: דיברנו על כללים – מה זה הצעה לסדר היום, איך מגישים, איך מתנהל הדיון ואיך מצביעים.

ארבל אסטרחן: סעיף 3 יאמר כך:"(א) חבר הכנסת רשאי לבקש מנשיאות הכנסת לאשר כי הצעה לסדר היום שהגיש תידון כהצעה דחופה לסדר היום.

ארבל אסטרחן: (להלן – הצעה דחופה).

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת לא יגיש יותר מהצעה דחופה אחת בשבוע".

ארבל אסטרחן: כשאומרים שזאת הצעה לסדר היום שתידון כדחופה, ברור שחלים עליה הכללים במובן זה שהיושב ראש צריך לאשר אותה או יכול לא לאשר.

ארבל אסטרחן: "על הצעה דחופה יחולו הוראות פרק זה בשינויים המחויבים ובשינויים אלה:      (1) היא לא תבוא במניין ההצעות.

ארבל אסטרחן: (2) מסגרת הזמן להנמקתה לא תעלה על שלוש דקות".

ארבל אסטרחן: בסעיף 2(א) אמרנו עשר דקות לגבי הצעה רגילה.

ארבל אסטרחן: (ג) הצעה דחופה תידון בכנסת בשבוע שבו הוגשה ובמועד שתקבע נשיאות הכנסת, אלא אם כן החליטה הנשיאות, לבקשת המציע, לדחות את הדיון בשבוע אחד".

ארבל אסטרחן: זה גם קיים היום ואין סמכות לנשיאות מטעמה להגיד: אנחנו מאשרים לשבוע הבא.

ארבל אסטרחן: היא יכולה לא לאשר.

ארבל אסטרחן: אולי זה צריך להיות בהסכמת המציע.

ירדנה מלר-הורוביץ: לפעמים יש דינמיקה בנשיאות כשהנושא מאד חשוב, אי אפשר לא לאשר אותו, אבל המשנה למזכיר הממשלה אומר: דעו לכם, השר לא בארץ, אני יודע שלא יוכל להשיב.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה קורה לא מעט.

ירדנה מלר-הורוביץ: מבחינת ההצהרה של הנשיאות אנחנו מאשרים את הנושא ואנחנו מבינים שהשר שיוכל להשיב יהיה רק בשבוע הבא.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה כן קורה.

ארבל אסטרחן: אתם שואלים את חבר הכנסת אם הוא מסכים?

ירדנה מלר-הורוביץ: לא, אבל אנחנו אומרים זה לא יהיה נאה לנושא מסוים שהנשיאות כאילו התעלמה ממנו ואנחנו לא מאשרים רק בגלל שאנחנו יודעים שהשר לא יוכל לתת תשובה.

ארבל אסטרחן: אפשר להוריד את בקשת המציע ולשנות בהסכמתו.

יריב לוין: לא. אני הייתי משאיר את זה אלא אם כן החליטה הנשיאות לדחות את הדיון בשבוע אחד.

ארבל אסטרחן: הסמכות היא לדחות רק בשבוע.

אורית נוקד: יש בעיה אם יש יותר ממציע אחד, כי לשון התקנון מתייחס לזה רק אם זה מציע בודד.

יריב לוין: לכן אנחנו מורידים את זה.

ארבל אסטרחן: המילים "לבקשת המציע" ירדו.

רונית חייקין-יעקובי: לא מתחשבים בכלל במציע?

יריב לוין: לא. הנשיאות יכולה להחליט שהיא מאשרת או לא מאשרת.

יריב לוין: באה הנשיאות, אבל אומרת לו: אנחנו מאשרים, אבל בנסיבות האלה זה ידון בשבוע הבא.

יריב לוין: יבוא השבוע ויגיד: אני מושך את בקשתי, משך.

יריב לוין: הוא לא יכול תמיד לכפות עליהם את זה.

תמר כנפו: יש שר מקשר.

יריב לוין: אבל יש להם תמיד את היכולת לא לאשר בכלל.

רונית חייקין-יעקובי: שר החינוך היה בחו"ל, פנו אליו וביקשו שנדחה.

רונית חייקין-יעקובי: זה נדחה לא בשבוע אחד, זה נדחה בשבועיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: את מדברת על המיצ"ב.

ירדנה מלר-הורוביץ: המיצ"ב כשלעצמו לא היה נושא דחוף.

ירדנה מלר-הורוביץ: אפשר היה גם להביא את זה יותר מאוחר.

ירדנה מלר-הורוביץ: היה פרסום ולמרות שזה באמת חשוב לנו, אמרנו שאנחנו מאשרים.

ירדנה מלר-הורוביץ: מזכירות הממשלה הודיעה ששר החינוך לא יהיה ואנחנו אמרנו: מאשרים, זה יבוא לדיון שבוע לאחר מכן.

רונית חייקין-יעקובי: המציע היום בכלל לא יכול לבקש לדחות בשבוע?

ארבל אסטרחן: היום הוא יכול.

יריב לוין: לבקש הוא יכול.

יריב לוין: אנחנו נותנים לנשיאות סמכות לדחות.

יריב לוין: אם המציע רוצה לדחות, הוא יבקש ויגיד לנשיאות: אנא עשו שימוש בסמכותכם לפי 3(ג) ותדחו לי את זה בשבוע.

יריב לוין: זאת לא בעיה.

יריב לוין: תמיד הוא יכול לפנות בבקשה לנשיאות שתפעיל את סמכותה לפי 3(ג) ותדחה.

יריב לוין: זה לא חוסם אותו מלבקש, אבל אני חושב שההגיון אומר: בואו ניתן לנשיאות לתת מרחב תמרון מסוים.

יריב לוין: זה נשמע סביר לגמרי.

ירדנה מלר-הורוביץ: אחר כך אתה לא יכול להסביר למה לא אושר כי השר בחו"ל.

ירדנה מלר-הורוביץ: יגידו: הכנסת התעלמה מהנושא הזה?

יריב לוין: זה ברור לגמרי.

יריב לוין: זה סביר לחלוטין.

ארבל אסטרחן: אם כך, ירדו המילים "לבקשת המציע".

תמר כנפו: מצד שני, זה גם מצמצם את המכסה השבועית, כך שבמקום שמאשרים חמש הצעות, השבוע ידונו ארבע הצעות.

ארבל אסטרחן: זה בתוך החמש, אבל תכף נדבר על המספר כי אם אנחנו מעגנים אותו בתקנון, כבר לא יוכלו לסטות ממנו.

ארבל אסטרחן: "נשיאות הכנסת תאשר דיון בהצעה דחופה אם" – מה הן העילות?

ארבל אסטרחן: כאן מוצע שינוי לבקשת יושב ראש הוועדה: "נושא ההצעה הוא בעל חשיבות או דחיפות מיוחדות".

יריב לוין: זאת אומרת שהצעה דחופה יכולה להיות גם משהו שהוא חשוב, אבל לא בהכרח ממש דחוף.

יריב לוין: אני חושב שזה מה שקורה בפעול וזה גם יותר נכון.

ארבל אסטרחן: אני רוצה לומר מה קיים היום בתקנון.

ארבל אסטרחן: היום העילות הן שהדיון בהצעה בכנסת "עשוי למנוע מעשה או מחדל שאינם ניתנים לתיקון או אם לדעת היושב ראש והסגנים יש בנושא עניין דחוף לציבור".

ארבל אסטרחן: יש פה שינוי מהעילות האלה.

יריב לוין: אני חושב שהעילות האלה יותר רחבות ויותר נכונות.

ארבל אסטרחן: זאת העילה ואולם "לא יאושר דיון בהצעה דחופה –      	(1) ביותר מחמישה נושאים בשבוע".

ארבל אסטרחן: היום זה קיים, אבל זה עם כוכבית.

יריב לוין: השאלה היא האם אנחנו רוצים לתת לנשיאות מרחב תמרון ואם כן, איך.

יריב לוין: האם אנחנו רוצים לתת לה רק מרחב תמרון רק למעלה.

רונית חייקין-יעקובי: אולי לא פחות מחמישה.

יריב לוין: יכול להיות.

יריב לוין: כן.

ארבל אסטרחן: להגיד "לא פחות מחמישה" זה פתח ללחצים מאד גדולים על הנושא.

תמר כנפו: בשבוע קצר כמו השבוע, מה תעשי?

תמר כנפו: לא צריך להגביל במספר.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שגם הנשיאות שמחה שיש לה איזושהי תקרה שמחייבת אותה.

ירדנה מלר-הורוביץ: צריך להגביל מאד ואם יש שבוע קצר, יודעים שמאשרים נושאים במסגרת אילוצי הזמן שקיבלנו על עצמנו.

רונית חייקין-יעקובי: את עובדת בניגוד לתקנון.

ירדנה מלר-הורוביץ: אתה אומר הצהרתית שאלה הנושאים שמאד חשוב שנשיאות הכנסת התייחסה אליהם.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש לה את יכולת המשחק אם לא מאשרים נושא עם מספר קטן של מציעים הוא לא יכול לגזול הרבה זמן.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש נושאים שממילא אתה לא יכול להתעלם מהם כי רוב חברי הבית הציעו אותם.

רונית חייקין-יעקובי: אולי אפשר לרשום לא יותר מחמישה ולא יותר משישה.

יריב לוין: אבל זה לא המצב כי יש מצבים של פחות מחמישה.

יריב לוין: הייתי אומר שלא יותר מחמישה נושאים משבוע, אלא אם בנסיבות מיוחדות החליטה הנשיאות אחרת.

יריב לוין: כלומר, נותן לה מרחב תמרון, אבל מרחב תמרון לחריג.

דן מרזוק: גם לאפשר לה אולי עוד הצעה אחת או שתיים, לא יותר.

ירדנה מלר-הורוביץ: כשהיו הצעות עם שני מציעים וזה אורך מעט מאד זמן, אומרים: נאשר עוד נושא אם זה כל כך מעט זמן וזה באותו תחום פעילות של השר.

ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו יודעים שהשר ממילא מגיע לכנסת ומצמידים לו גם את הנושא הזה.

סער פינטו: בשבוע שעבר היו שישה נושאים.

יריב לוין: אני מציע שיהיה כתוב: ביותר מחמישה נושאים בשבוע, אלא אם ראתה הנשיאות בנסיבות מיוחדות לאשר מספר שונה.

ארבל אסטרחן: הכל נסיבות מיוחדות.

יריב לוין: לא חשוב.

יריב לוין: שיהיה מרחב תמרון, אבל הכלל הוא חמישה.

ארבל אסטרחן: אתם לא רוצים להגביל אותה מלמעלה?

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אם יהיו נסיבות מיוחדות ומישהו יחליט שהוגשו שמונה הצעות, כולן על ידי חבר כנסת אחד, שיהיה.

ארבל אסטרחן: "ביותר מחמישה, אלא אם כן ראתה נסיבות מיוחדות לאשר יותר.

ארבל אסטרחן: אם מובאות בפני הכנסת באותו שבוע הצעה רגילה לסדר היום או שאילתא דחופה באותו נושא".

ירדנה מלר-הורוביץ: או דיון מהיר.

ארבל אסטרחן: זה ב-(3).

ארבל אסטרחן: "אם אושר באותה ישיבה של נשיאות הכנסת דיון מהיר בוועדה באותו נושא".

ארבל אסטרחן: המונח "דיון מהיר" לא מופיע לנו בתקנון וזה הפרק הבא, אבל נראה לי שאולי נשתמש בזה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מתוך הרצון שתהיה פעילות כנסת ושחברי כנסת, נותנים להם להיות פעילים, זה טוב לכולם, אבל יוצאים מצבים מביכים ואתם בטח רואים את זה במליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני מניחה מסקנות על אותו נושא שנדון בוועדה גם במסגרת דיון מהיר וגם במסגרת הצעה דחופה או הצעה רגילה, וזה כל כך מביך כי הם לוקחים את המסקנות ופשוט משכפלים על שני סוגי ניירות.

ירדנה מלר-הורוביץ: הראיתי את זה השבוע ליושב ראש.

ירדנה מלר-הורוביץ: היו לי שני מקרים, בוועדת הפנים ובוועדת החינוך.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה לא נעים, זה מביך.

ירדנה מלר-הורוביץ: היושב ראש התייחס לזה השבוע בישיבת הנשיאות, אם שמת לב ואמר שצריכים לשים לב לזה.

רונית חייקין-יעקובי: פעם, כשהיו מגישים הצעת אי-אמון על בנייה בלתי חוקית, למשל, לא היה קורה שמאשרים הצעה דחופה לסדר היום כי זה נושא של אי-אמון.

רונית חייקין-יעקובי: היום אין דבר כזה.

רונית חייקין-יעקובי: הנושא מופיע גם באי-אמון וגם כהצעה מאושרת כהצעה דחופה לסדר-היום.

יריב לוין: זה דבר שחשוב להביא אותו בפני הנשיאות.

יריב לוין: אני לא יודע, כי אז יתחיל ויכוח האם זה אותו נושא או לא אותו נושא.

רונית חייקין-יעקובי: פעם כך היינו נוהגים.

רונית חייקין-יעקובי: מה קורה היום?

רונית חייקין-יעקובי: אם אני רואה משהו מדיני, אני לא מגישה על זה הצעה דחופה לסדר היום, אבל פתאום אני רואה שזה אושר.

רונית חייקין-יעקובי: זה קורה פעמים רבות מאד.

יריב לוין: הייתם מוסיפים פה גם את המילים "הצעת אי אמון"?

ארבל אסטרחן: השאלה אם אפשר להגדיר שזה באותו נושא?

רונית חייקין-יעקובי: זאת לא בעיה.

תמר כנפו: אתמול היה אי אמון בנושא שיכון ויש הצעה לסדר בנושא שיכון, זה ממש דומה.

יריב לוין: אפשר להוסיף את זה, יש בזה הגיון.

ארבל אסטרחן: זה ייכנס בסעיף (2) – "המובאות בפני הכנסת באותו שבוע.

ארבל אסטרחן: או הצעה רגילה, או שאילתא דחופה או אי אמון" והנשיאות היא זאת שתקבע שהן באותו נושא.

יריב לוין: הקביעה שזה באותו נושא היא של הנשיאות.

רונית חייקין-יעקובי: הנושאים יהיו פחות או יותר אותו דבר, שהרי כולנו קוראים עיתונים ויודעים.

ירדנה מלר-הורוביץ: פעם היתה כזאת תחרות גם על רשות הדיבור באי אמון, שהיו בכוונה מגישים הצעה, היו יודעים שהיא לא תאושר כי יש דיון באי אמון ואחר כך היו באים להנהלת הסיעה ואומרים: הגשתי הצעה דחופה, אני חייב להיות הדובר של הסיעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה היה הולך הפוך.

רונית חייקין-יעקובי: היו מגישים את זה ביום רביעי כדי להיות ראשונים.

יריב לוין: אצלנו הזכות לדבר באי אמון היא "מוכרים בלבד".

ארבל אסטרחן: "(ה) – בקשה לאישור הצעה דחופה שהוגשה לנשיאות עד 10:30 ביום ב'" – שם כתוב 11:00, אבל דיברתי על זה עם ירדנה מבחינת השעות, "תידון על ידי נשיאות הכנסת באותו יום.

ארבל אסטרחן: בקשה, כאמור, שהוגשה לאחר אותו מועד תידון על ידי נשיאות הכנסת באותו שבוע אם החליט על כך יושב ראש הכנסת"

יריב לוין: בסדר גמור.

ארבל אסטרחן: היום יש כל מיני הוראות, למשל אם מגישים ביום שני עד שעה מסוימת זה ידון באותו יום, אם ביום שלישי עד שעה מסוימת וכו'.

ארבל אסטרחן: לפי התיקון תהיה סמכות ליושב ראש לאפשר לנשיאות לדון בהצעה הזאת גם אחרי ישיבת הנשיאות אם קרה משהו אחריה.

תמר כנפו: כלומר, את מבטלת את מה שהיה פעם ביום רביעי בוועדת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: עושים משאל טלפוני.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה קרה לנו לא מזמן.

ארבל אסטרחן: עדיף לא לדבר כאן על משאל טלפוני.

רונית חייקין-יעקובי: ירדנה, מאריכים פה בחצי שעה, שמת לב?

ארבל אסטרחן: היום כתוב עד יום ב' ב-10:30.

תמר כנפו: אבל הורידו ל-10:00.

ארבל אסטרחן: זאת ההזדמנות לקבוע 10:00.

יריב לוין: לא צריך.

יריב לוין: אם עומדים ב-10:30, למה לנו להכביד?

ארבל אסטרחן: "סעיף (ו) – לא אישרה נשיאות הכנסת הצעה דחופה" – זה גם משהו שקיים היום בתקנון – "ובשבוע שלאחר מכן אושרה הצעה דחופה, זהה או דומה בעיקרה, תידון גם ההצעה הקודמת כהצעה דחופה והיא תידון כראשונה באותו נושא".

סער פינטו: ואם אלה שני חברי כנסת מאותה סיעה?

סער פינטו: אני הגשתי, השבוע לא אישרו ובשבוע הבא יוחנן פלסנר הגיש ואישרו לו.

ארבל אסטרחן: לפי מה שכתוב כאן כרגע, אלא אם נסייג את זה, שניהם ידברו.

סער פינטו: זה המצב היום?

ארבל אסטרחן: כל אחד מהם יגיש יחיד מסיעתו.

ארבל אסטרחן: אחד בשבוע מסוים היה יחיד מסיעתו וזה נדחה.

ארבל אסטרחן: בשבוע שאחרי זה, אחר מסיעתו הגיש.

יריב לוין: למה צריך את זה בכלל?

ארבל אסטרחן: זאת החלטת ועדת הכנסת מינואר 1975.

יריב לוין: מי צריך את זה?

יריב לוין: לטעמי זה מיותר.

יריב לוין: אם זה חשוב לו, שיגיש עוד פעם.

ארבל אסטרחן: נכון.

ירדנה מלר-הורוביץ: ואם יבוא זה משבוע שעבר ויגיד: איך דפקתם אותי?

ירדנה מלר-הורוביץ: לא אישרתם לי את זה בשבוע שעבר, ידעתי שזה נושא בוער והנה עכשיו אישרתם לחברי לסיעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: השארתם אותי מיותם?

ירדנה מלר-הורוביץ: מפה זה נולד.

ארבל אסטרחן: לא כתוב כאן בכלל שיהיה אחד מסיעה.

תמר כנפו: הנושא של הצעה דחופה הוא אישי ובהצעה הרגילה כתבת: או שהוא מנמק או שאחד מסיעתו.

תמר כנפו: מפה מובן שזה לא אישי של כל אחד וזה לא היה קיים.

תמר כנפו: השאלה היא האם רק הוא מנמק ואם הוא לא נמצא, ההצעה בטלה?

ארבל אסטרחן: היום אין הוראה כזאת.

תמר כנפו: זה הנוהג.

יריב לוין: אני חושב שגם צריך לכתוב את זה.

יריב לוין: זה הגיוני.

ארבל אסטרחן: בשינויים יהיה כתוב שרק הוא ינמק.

רונית חייקין-יעקובי: אלא אם יש נסיבות מיוחדות.

ארבל אסטרחן: אם כך, באישור יושב ראש הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה מה שקורה בפועל.

יריב לוין: הנושא של אחד מסיעה – צריך למצוא איפה הוא צריך להשתלב ולהכניס אותו.

ארבל אסטרחן: לדעתי הוא לא כתוב היום.

יריב לוין: צריך להכניס אותו.

ארבל אסטרחן: עברתי על כל ההוראות שקיימות וראיתי שכולן נכנסו כאן.

ארבל אסטרחן: בעצם אתם רוצים שאם יגישו כמה באותו נושא, רק אחד מכל סיעה יאושר.

תמר כנפו: זה מה שקיים.

רונית חייקין-יעקובי: זה לא קיים.

רונית חייקין-יעקובי: הם לא מגישים כי אנחנו אומרים להם שאחד מחברי הכנסת כבר מדבר על זה ולכן אי אפשר להגיש.

ארבל אסטרחן: בסיעה גדולה את לא תמיד יודעת.

רונית חייקין-יעקובי: בוודאי שאנחנו יודעים.

ירדנה מלר-הורוביץ: מה שקורה הוא שהראשון קודם.

יריב לוין: מבחינת הנשיאות, אם מישהו החליט לדלג על סיעתו ובכל זאת הוא הגיש, זה הראשון שהגיש כי זאת זכות של חבר הכנסת ולא מכסה סיעתית.

יריב לוין: הסיעה צריכה לעשות סדר בנושא הזה ולדאוג שאנשים יורידו או לא יגישו וכו'.

ארבל אסטרחן: אם כמה מאותה סיעה הגישו, יראו רק את הראשון.

יריב לוין: נכון, אמת.

יריב לוין: אני מציע שנוריד את סעיף (ו).

רונית חייקין-יעקובי: הורדתם את הנושא שנדון בשבוע הקודם?

יריב לוין: לא הורדנו, אבל אני חושב שכדאי להוריד.

יריב לוין: הוא נראה לי מיותר.

יריב לוין: הנשיאות תתחיל לעשות עכשיו חשבונאות היסטורית מה היה ואם אישרו כעבור שבועיים ולא כעבור שבוע.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה קרה לנו לפני שבועיים-שלושה.

יריב לוין: מה שאתם רוצים, זה לא מהותי.

יריב לוין: אתם רוצים להשאיר את ההסדר הקיים?

יריב לוין: אפשר להשאיר את ההסדר הקיים.

רונית חייקין-יעקובי: אני חושבת שכדאי להשאיר את ההסדר הקיים ובכל מקרה אחד מסיעה.

יריב לוין: לא. אם את משאירה את ההסדר הקיים זה לא יהיה אחד מסיעה אלא שניים כי אז את מאלצת את חברי הכנסת, כשהם מגישים הצעה, לבדוק כל הזמן אם היא הוגשה בשבוע הקודם והאם הנשיאות תראה אותה כאותו נושא או לא כאותו נושא.

רונית חייקין-יעקובי: השתכנעתי להוריד.

יריב לוין: צריך או להוריד את זה או להשאיר את זה ככה.

יריב לוין: אם כך, סעיף (ו) ירד.

ארבל אסטרחן: הגענו לסעיף הערעורים.

ארבל אסטרחן: זה סעיף שתוקן בכנסת השש-עשרה תיקון די משמעותי.

ארבל אסטרחן: "לא אישרה נשיאות הכנסת הצעה דחופה, רשאי חבר הכנסת לערער בו ביום בפני ועדת הכנסת והיא תדון בכך בישיבתה הקרובה.

ארבל אסטרחן: קיבלה ועדת הכנסת ערעורו של חבר הכנסת, יראו את ההצעה כאילו אושרה כדחופה על ידי הנשיאות".

רונית חייקין-יעקובי: את יכולה גם להוסיף שהיא תובא בסוף סדר היום של הכנסת.

ארבל אסטרחן: היכולת שלו לערער היא תמיד רק ביום שני, ביום של הנשיאות.

ארבל אסטרחן: "נעדר חבר הכנסת מישיבתה של ועדת הכנסת בעת שדנה בערעורו, יראוהו כמי שלא הגיש ערעור.

ארבל אסטרחן: אולם, אם קבעה ועדת הכנסת כי נבצר ממנו להשתתף בישיבה מסיבה רפואית או מסיבה מוצדקת אחרת, רשאי חבר כנסת אחר, שהמערער הסמיכו לכך בכתב, לייצגו בוועדה".

ארבל אסטרחן: זה סעיף שנקבע כי היו הרבה ערעורים שאנשים לא הגיעו אליהם.

ארבל אסטרחן: "חבר הכנסת  המערער או מי שמייצגו לא ישתתף בהצבעה".

דן מרזוק: אולי להוריד את המילים "מסיבה רפואית" כי מסיבה רפואית נכנס בתוך המילים "מסיבה מוצדקת".

ארבל אסטרחן: זה נכון, אבל רצו להראות לאיזה כיוון הולכת הסיבה המוצדקת.

ארבל אסטרחן: שזה משהו  ממש מוצדק, שזה משהו ממש אמיתי.

ארבל אסטרחן: "(4) הגישו כמה חברי כנסת ערעורים לגבי הצעות לסדר היום בנושא דומה, תקיים ועדת הכנסת הצבעה אחת בלבד לגבי כל נושא והחלטתה תחול על כל ההצעות שהוגש לגביהן ערעור".

ארבל אסטרחן: ברור מכאן שמי שלא הגיש ערעור, לא מצביעים עליו ותהיה הצבעה אחת על כל הערעורים באותו נושא.

אורית נוקד: לפני שגמרנו עם הנשיאות ויודעים על מה אפשר לערער או לא, יש פרסום של החלטות הנשיאות.

אורית נוקד: בימי שני זה מגיע די מאוחר.

אורית נוקד: יש התייחסות בתקנון לזה?

אורית נוקד: אפשר להכניס לתקנון גבול מסוים שעד אליו צריך להתכוונן ולפרסם?

יריב לוין: כן, זה הגיוני.

ירדנה מלר-הורוביץ: אפשר.

ירדנה מלר-הורוביץ: הפרסום הוא מיידי.

ירדנה מלר-הורוביץ: אתה מתכוון להודעה לעיתונות?

יריב לוין: לא. הוא מתכוון להודעה שמקבל חבר הכנסת שאומרת לו: אלה ההצעות שאושרו ואלה לא אושרו.

תמר כנפו: פעם היו מפרסמים רק את מה שאישרו וההודעה לעיתונות פחות חשובה לנו.

תמר כנפו: את מה שאישרו היינו יודעים לפני ישיבות הסיעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: נכון.

אורית נוקד: כבר הרבה זמן אנחנו לא יודעים.

תמר כנפו: לפחות רק את ההצעות שאושרו.

ירדנה מלר-הורוביץ: את החלטות הנשיאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: נקודה.

ארבל אסטרחן: לא צריך לקרוא לזה הודעה לעיתונות.

ארבל אסטרחן: החלטות הנשיאות.

ארבל אסטרחן: גם את סדר היום רוצים לדעת.

ירדנה מלר-הורוביץ: את סדר היום אנחנו מפרסמים קודם.

אורית נוקד: מה נראה לך שעה סבירה להכניס לתקנון?

ירדנה מלר-הורוביץ: אי אפשר לדעת מתי מסתיימת ישיבת הנשיאות.

יריב לוין: נגיד: שלוש שעות אחרי סיום ישיבת הנשיאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: שלוש שעות זה הרבה.

תמר כנפו: אנחנו מתקשרים כדי לדעת מה אושר, אבל אם ברגע שסיימתם תכניסו לפורטל את מה שאושר, זה יפתור את הבעיה.

יריב לוין: נכתוב שעד שעתיים אחרי סיום הישיבה.

ארבל אסטרחן: אפשר לכתוב שבסמוך לאחר סיום הישיבה.

יריב לוין: צודק אורי שאי אפשר לערער אם אתה לא יודע מה הוחלט.

רונית חייקין-יעקובי: זה לא רק האפשרות לערער.

רונית חייקין-יעקובי: אתה יכול לערער עד שמסתיימת המליאה בתשע בלילה ביום שני, אבל אנחנו צריכים להיות מוכנים לישיבות סיעה.

רונית חייקין-יעקובי: זה הדבר העיקרי.

יריב לוין: אם כך, אני מציע שנכתוב שזה יתפרסם עד השעה 15:00.

רונית חייקין-יעקובי: ישיבות הסיעה הן בשעה 14:00-14:30.

ירדנה מלר-הורוביץ: לרוב הסיעות היו נציגים, הרי לשם מה יש סגני נשיאות הכנסת?

ירדנה מלר-הורוביץ: אותו סגן הולך אחר כך לישיבת הסיעה שלו ומדווח מה היה בישיבת הנשיאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: במקביל היתה נשלחת ההודעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני מוכנה לנסות לראות מה אני משנה, אבל אני יודעת שאנחנו בסד מסוים להכין את ישיבת המליאה שזה מאוד חשוב, ואנחנו בסד של פרסום מה שהיה בנשיאות.

יריב לוין: אפשר לקבוע שזה ייעשה עד השעה 15:00?

יריב לוין: זה סביר?

ירדנה מלר-הורוביץ: אפשר עד פתיחת ישיבת המליאה.

יריב לוין: הם רוצים את זה תוך כדי ישיבות הסיעה.

רונית חייקין-יעקובי: אנחנו רוצים את זה לפני ישיבת הסיעה.

אורית נוקד: אם זה יהיה עד השעה 15:00, זה נראה לי טוב.

רונית חייקין-יעקובי: אי אפשר תוך כדי ישיבת סיעה.

יריב לוין: אז תהיה איזושהי התארגנות כי אם רוצים לוודא תוך כדי הישיבה מה אושר ומה לא, את יודעת שבשעה 15:00 תוכלי לראות את זה.

יריב לוין: בואו נקבע תקרה סבירה, שהיא מסוגלת לעמוד בה.

יריב לוין: נקבע לה עד השעה 15:00, עוד בזמן ישיבת הסיעה.

יריב לוין: את יודעת שבשעה הזאת את יכולה לראות את העניין בצורה מסודרת.

אורית נוקד: היא לא תעמוד ב-14:00-14:30.

סער פינטו: מנהלי הסיעות הקטנות לא יכולים להיכנס לנשיאות ולראות.

יריב לוין: זה לא אצלנו.

רונית חייקין-יעקובי: זה כמו שלא היה מעולם שמנהלי סיעות שחברים בקואליציה לא נכנסים.

ירדנה מלר-הורוביץ: גם סער וגם בליכוד עולים לישיבות ויש להם את הדברים ואתם מזינים אחד את השני.

ירדנה מלר-הורוביץ: הייתי רוצה לעשות את זה מסודר.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני רוצה לא להגיד משהו שאני יודעת שלא אוכל לעמוד בו.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני יודעת במה אנחנו מתעסקים ביום שני בצהריים.

יריב לוין: אנחנו קובעים שעד השעה 15:00 יהיה פרסום של העניין הזה.

ארבל אסטרחן: רק על ההחלטה לגבי דחופות.

יריב לוין: לא הכל, לגבי הדחופות.

יריב לוין: מה שרלוונטי לערעורים.

רונית חייקין-יעקובי: זה טוב לכם?

ירדנה מלר-הורוביץ: אני אבדוק.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם לא יהיה טוב, לא נעמוד בהוראות התקנון.

ירדנה מלר-הורוביץ: צריך לעשות נסיון כי אני לא יכולה לקבוע משהו בלי ניסיון.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני חושבת שעד 16:00.

ארבל אסטרחן: אפשר לקבוע שעד שעתיים אחרי סיום ישיבת הנשיאות.

יריב לוין: לא, כי אף אחד לא יודע מתי מסתיימת הישיבה של הנשיאות והם נשארים באותו חוסר ודאות שהם נמצאים בו גם היום.

רונית חייקין-יעקובי: אנחנו לא נשארים כי אנחנו מתקשרים ושואלים.

רונית חייקין-יעקובי: אנחנו צריכים להיות מוכנים לישיבת סיעה.

רונית חייקין-יעקובי: אם יבואו וישאלו אותי, מה אני אגיד, שאני לא יודעת?

רונית חייקין-יעקובי: אני מתקשרת וזה מה שאני עושה.

רונית חייקין-יעקובי: אתה רוצה שאני אצא באמצע ישיבת סיעה?

רונית חייקין-יעקובי: אני לא אצא.

יריב לוין: בא אורי ואומר: אני רוצה לדעת שתהיה הודעה רשמית מסודרת, שאני יכול לקבל אותה לפחות במהלך ישיבת הסיעה.

רונית חייקין-יעקובי: זה לא נכון.

רונית חייקין-יעקובי: אנחנו מנהלים ישיבת סיעה ואתה לא יוצא ונכנס.

יריב לוין: את לא צריכה לצאת ולהיכנס, אבל את צריכה לעמוד במצב שבו את יודעת שאם עלתה שאלה במהלך ישיבת הסיעה.

יריב לוין: את אומרת שנוח לך להתקשר והוא אומר שהוא רוצה לדעת שבשעה 15:00 הוא יכול לראות במחשב את כל תמונת ההצעות שאושרו.

רונית חייקין-יעקובי: נראה לך שאני אבוא לישיבת סיעה כשאני לא מוכנה?

רונית חייקין-יעקובי: אתם קובעים דברים...

יריב לוין: כל אחד ושיטת העבודה שלו.

יריב לוין: אורי אומר לי כך: אני רוצה לדעת שבמהלך ישיבת הסיעה אני יכול לפרוס בשעה 15:05 בפני כולם את תמונת כל ההצעות שאושרו.

ירדנה מלר-הורוביץ: אורי, בוא נדבר גלויות.

ירדנה מלר-הורוביץ: הרי בנשיאות יש נציגות לשש סיעות.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש לך סיעה ואין לך שום בעיה, ואתה עושה את זה, לצלצל אלינו ואומרים לך: הצעה זו וזו אושרה.

ירדנה מלר-הורוביץ: בשביל זה להכניס אותנו לסד שיהיה קשה מאוד?

ירדנה מלר-הורוביץ: אני יודעת במה אנחנו מתעסקים ואתה גם יודע כי אתה אורח קבוע אצלנו ואתה תמיד נענה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לכן אני אומרת שחבל לי שיהיה כתוב 15:00 ואחר כך יאמרו שהנשיאות לא עומדת במה שהיא החליטה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני לוקחת על עצמי לעשות מה שיותר מהר, לפחות את הדחופות.

יריב לוין: אתם רוצים לקבוע שהמזכירות תמסור למנהלי הסיעות את ההחלטות מייד או שזה נראה לכם מיותר?

רונית חייקין-יעקובי: לי זה נראה מיותר.

רונית חייקין-יעקובי: זה חלק מהתפקיד של מנהלי הסיעות.

יריב לוין: העניין מוצה.

ארבל אסטרחן: אם כך, גם לא כותבים "בסמוך לאחר".

ירדנה מלר-הורוביץ: אני לוקחת על עצמי לפרסם את הדחופות בלי קשר לשאר החלטות הנשיאות.

יריב לוין: גמרנו את הערעורים ואנחנו עוברים לסעיף 4.

ארבל אסטרחן: "4.

ארבל אסטרחן: (א) הצעה לסדר היום מאת רוב חברי הכנסת", מה שהיום מעוגן בסעיף 86.

ארבל אסטרחן: "הגישו חברי כנסת מסיעות שונות הצעות לסדר היום בנושא דומה", גם רגילות וגם דחופות, "ומספר חברי אותן סיעות מהווה רוב בכנסת, רשאית נשיאות הכנסת, לאחר שהתייעצה עם יושבי הראש של אותן סיעות, לראות את הנושא כאילו החליטה הכנסת לכלול אותו בסדר יומה בעקבות הצעה לסדר היום, והצעות כאמור לא יבואו במניין ההצעות".

ארבל אסטרחן: זה קיים גם היום.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שהנשיאות נהגה לא להחליט במקרה זה אלא לאחר ששאלה את פי הסיעות שחברי הכנסת המציעים נמנו עליהן.

יריב לוין: השימוש בזה הוא אחד לדור.

יריב לוין: בואו נוריד את המילים "לאחר שהתייעצה עם יושבי הראש" ונשאיר את זה ככה.

ארבל אסטרחן: לכן הדגשתי את זה.

יריב לוין: לא צריך את זה.

יריב לוין: לטעמי זה מיותר.

תמר כנפו: אבל את הסיפא אני לא מבינה.

ארבל אסטרחן: אם חבר הכנסת הגיש הצעה לסדר, הנשיאות החליטה לשים את זה על סדר היום, זה לא ייכלל לו במכסה.

יריב לוין: זאת לא הצעה דחופה.

רונית חייקין-יעקובי: זאת כן הצעה דחופה.

ארבל אסטרחן: לא, הנשיאות יכולה להכניס את זה גם על רגילות.

יריב לוין: זה עניין אזוטרי.

רונית חייקין-יעקובי: בדרך כלל השתמשו בזה רק לדחופות.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: יושב ראש הכנסת מקבל רגילות של חברי כנסת מהרבה סיעות והוא יכול להגיד שהנושא הוא כבר על סדר היום.

יריב לוין: חבל על הזמן, זה לא משמעותי ממילא.

ארבל אסטרחן: אם זה דחופות, בוודאי שזה לא במכסה.

ארבל אסטרחן: אגב, כך זה גם היום.

אורית נוקד: זה כן יכול להיות משמעותי.

אורית נוקד: אם יש לי מכסה אחת לסיעה שלי והגשתי הצעה רגילה לסדר היום, וזאת ההצעה שלי לשבוע זה, והחלטתם שזה משהו אחר, כביכול אמור להיוולד לי פתאום משהו אחר להגיש.

אורית נוקד: זה לא כזה פשוט.

יריב לוין: זה המצב.

יריב לוין: הרעיון הוא שמתארגנת מראש קבוצה של סיעות.

יריב לוין: מה שעומד מאחורי הסעיף הזה הוא שיש התארגנות מראש של קבוצת סיעות משמעותית, שמהווה את רוב חברי הכנסת ואז עושים את זה מראש כדי לייצר לעצמם עוד נושא מעבר למכסה.

יריב לוין: זאת המשמעות, אחרת אין לסעיף משמעות.

יריב לוין: אפשר לחשוב שעל זה כולם יתחילו לנהל התדיינויות כל שבוע.

סער פינטו: למחוק את ההתייעצות.

יריב לוין: ההתייעצות נמחקה.

ארבל אסטרחן: מה הנפקות של זה?

ארבל אסטרחן: "נושא שנשיאות הכנסת החליטה לגביו, כאמור בסעיף קטן (א), ייכלל בסדר היום של הכנסת בתוך חודש".

יריב לוין: זאת בדיחה.

יריב לוין: לפי דעתי אפשר לבטל את כל הסעיף הזה, מי צריך את זה?

יריב לוין: רוצים, תגיש קבוצה גדולה הצעות דחופות לסדר.

רונית חייקין-יעקובי: אלה הצעות סיכום.

רונית חייקין-יעקובי: הרי דבר שנכלל בסדר היום הופך להיות דיון אישי.

רונית חייקין-יעקובי: בדיון אישי יש הצעות סיכום.

יריב לוין: רוצים את זה?

יריב לוין: זה יישאר.

יריב לוין: זה בזבוז זמן אחד גדול.

רונית חייקין-יעקובי: זה דיון עם הצעות סיכום.

סער פינטו: זה רק פוגע בנו כי ברגע שעשו את זה ויש נושא חם על הפרק, זאת דרך שבה גרמת לזה שהנושא יידחה בחודש.

סער פינטו: אם זה מאושר כהצעה דחופה וזה יאושר כהצעה דחופה אם יגישו אותה הרבה וזה יעלה ביום רביעי באותו שבוע ויש רוב בסיעות, זה יעבור בהצבעה שזה יבוא לדיון במליאה.

סער פינטו: כך הרווחת את שני הדברים, גם את הדיון באותו שבוע וגם את הדיון במליאה.

אורית נוקד: רגע, אבל מתי מגיע הדיון במליאה עם הצעות הסיכום?

אורית נוקד: אחרי חצי שנה.

סער פינטו: טפל בזה במקומו.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקחתם את זה למחוז אחר.

יריב לוין: זה עניין כל כך שולי.

ירדנה מלר-הורוביץ: המשמעות של הסעיף הזה היתה להדגיש את החשיבות של נושא, זאת אומרת שרוב חברי הכנסת הגישו לגבי הצעות דחופות, הם רצו שבאותו שבוע ידונו בזה.

ירדנה מלר-הורוביץ: בא הסעיף הזה ואומר: אם זה כל כך חשוב ורוב חברי הכנסת רוצים בו, בואו נדלג על שלב הדחופות וכבר נקיים את הדיון, את השלב שלאחר מכן, כשקוראים להביא לדיון.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה כבר השלב של הדיון עם הצעות סיכום, כמובן.

יריב לוין: יש לנשיאות לאשר את זה כדחוף ואז זה ייכלל באותו שבוע.

יריב לוין: נשאיר את זה ככה.

תמר כנפו: תבטל את החודש.

יריב לוין: לא, את החודש אני לא אבטל בשום אופן, כי אז ישתמשו בזה כל שבוע.

סער פינטו: אין כל שבוע, רק אם הנשיאות תסכים.

ארבל אסטרחן: סעיף (ב) אומר שאם הנשיאות החליטה, זה ייכלל בתוך חודש, אבל אם היא אישרה את זה כדחוף, זה ייכלל בסדר היום של הכנסת בשבוע שבו התקבלה החלטת הנשיאות, כלומר ביום שני באותו שבוע זה ידון כבר כנושא על סדר היום.

ארבל אסטרחן: ואם החלה הפגרה לפני תום התקופה האמורה, רשאי יושב ראש הכנסת, בהסכמת המציעים, לקבוע מועד מאוחר יותר ובאין הסכמה,  תחליט על המועד נשיאות הכנסת.

דן מרזוק: אבל זה ייכלל כהצעה דחופה ולא כהצעה לסדר-היום.

יריב לוין: הקביעה שהיא דחופה לא הופכת את ההצעה לדחופה.

ארבל אסטרחן: אני לא יודעת אם צריך את הסכמהת המציעים.

יריב לוין: לא צריך, חבל על הזמן.

יריב לוין: לכי תקבלי הסכמה מ-61 חברי כנסת.

רונית חייקין-יעקובי: זה לא צריך להיות מ-61 חברי כנסת.

יריב לוין: עזבו, אל תסבכו את החיים.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת שאם החלה הפגרה, תחליט על המועד נשיאות הכנסת.

יריב לוין: אפשר לחשוב שעיני כל העולם נשואות לדיונים האלה ולהודעות הסיכום, תסלחו לי.

רונית חייקין-יעקובי: מה הבעיה להביא את הודעות הסיכום בימי שלישי?

יריב לוין: לי אין בעיה, אבל הממשלה לא מסכימה ואת יודעת את זה.

יריב לוין: זה המצב.

ארבל אסטרחן: היינו במצב שבו הוגשו הצעות לסדר, רגילות או דחופות, דיברנו על דרך ההצבעה ומה קורה אתן?

ארבל אסטרחן: יש לנו סעיף על הוועדה ואחר כך סעיף על הדיון במליאה.

ארבל אסטרחן: סעיף 5 הוא על הדיון בוועדה.

ארבל אסטרחן: "אם החליטה הכנסת שנושא של הצעה לסדר היום ידון בוועדה, יודיע יושב ראש הישיבה באיזו ועדה ידון הנושא ורשאי הוא להודיע כי הנושא ידון בוועדה משותפת שהוקמה קודם לכן".

ארבל אסטרחן: זאת תוספת כי נשאלנו לאחרונה האם אפשר להעביר לוועדה משותפת ורצינו להבהיר שאם היא כבר קיימת, אין מניעה להעביר אליה.

ירדנה מלר-הורוביץ: נכון, אבל המליאה לא מקימה אלא ועדת הכנסת מקימה ועדה משותפת.

ירדנה מלר-הורוביץ: העברתי אליכם מכתב השבוע.

ארבל אסטרחן: הוא מעביר לוועדה קבועה, ועדה מיוחדת וועדה משותפת שכבר קיימת.

ארבל אסטרחן: "הנושא יועבר לדיון בוועדה בנוסח שאישר יושב ראש הכנסת לפני הנמקת ההצעה בכנסת".

ארבל אסטרחן: כלומר, היושב ראש יכול היה לשנות וכו'.

ארבל אסטרחן: אפשרויות לשנות את הוועדה: "סמוך לאחר ההודעה כאמור בסעיף קטן (א)", כלומר אחרי הודעת יושב ראש הישיבה, "רשאי חבר הכנסת המציע וכן כל אחד מחברי הכנסת להציע ללא הנמקה כי הדיון יתקיים בוועדה אחרת".

ארבל אסטרחן: כלומר, אחרי שהיושב ראש הודיע, כל אחד מחברי הכנסת יכול לבקש ועדה אחרת.

יריב לוין: הייתי כותב "מייד" ולא "סמוך".

אורית נוקד: גם "מייד" לא מוגבל.

יריב לוין: לא, ברור שזה במקום.

ארבל אסטרחן: "הוצעה ועדה אחרת כאמור, תיקבע ועדת הכנסת את הוועדה שתדון בנושא והנושא יועבר אליה לאחר שיושב ראש ועדת הכנסת או חבר הוועדה שהסמיכו לכך, הודיע על החלטת הוועדה לכנסת".

ארבל אסטרחן: את זה אנחנו מכירים גם מהיום.

ארבל אסטרחן: (ג) הוא סעיף שקיים היום אבל אין לו עיגון בתקנון.

ארבל אסטרחן: "נקבעה ועדה לדיון לפי סעיף קטן (א), רשאית ועדת הכנסת להציע לכנסת להעביר את הנושא לדיון בוועדה אחרת אם ביקש זאת אחד מאלה", כלומר, מי יכול לבקש העברה מוועדה לוועדה.

ארבל אסטרחן: מה שמוצע כאן הוא משהו חדש – "חבר הכנסת שהציע את ההצעה לסדר היום, יושב ראש הוועדה שנקבעה כאמור או יושב ראש ועדה שסבור כי הנושא מצוי בתחום סמכויותיה של הוועדה שבראשותו".

יריב לוין: זה דבר שלא קיים כי היום אנחנו תקועים במצב שבו יכולת הניוד של הצעות כאלה היא קטנה.

יריב לוין: לפעמים במליאה מעבירים משהו ואחר כך אנשים רוצים שזה יילך למקום אחר.

ארבל אסטרחן: המציע, יושב ראש הוועדה שזה עבר אליה או יושב ראש ועדה שרוצה את זה אליו, יכולים לפנות לוועדת הכנסת ולבקש שהיא תציע לכנסת.

ארבל אסטרחן: ההחלטה תהיה של הכנסת ואגב, אולי נוסיף פה את יושב ראש ועדת הכנסת כמי שיכול ליזום להעביר את ההצעה?

יריב לוין: כן, אני חושב שזה נכון.

ארבל אסטרחן: "ועדת הכנסת תדון בבקשה ובלבד שהוועדה שנקבעה לפי סעיף קטן (א) טרם החלה את דיוניה בנושא".

ארבל אסטרחן: זאת שאלה, האם רוצים כך?

יריב לוין: כן, אני חושב שכן.

ארבל אסטרחן: "החליטה ועדת הכנסת להציע לכנסת כי הנושא יועבר לדיון בוועדה אחרת, יציג יושב ראש ועדת הכנסת או חבר הוועדה שהוסמכו לכך את הצעתה בפני הכנסת והכנסת תחליט בלא דיון אם לקבלה".

ארבל אסטרחן: זאת המלצה כי היתה כבר החלטה.

ארבל אסטרחן: האם רוצים להגיד לוועדה שברגע שיש המלצה של ועדת הכנסת, שלא תדון?

יריב לוין: לא, לא.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת שוועדת הכנסת יכולה לדון כל עוד הוועדה לא החלה, אבל הוועדה יכולה לדון עד שיושב ראש ועדת הכנסת לא יציג את זה במליאה.

יריב לוין: אני לא רוצה לפגוע בסמכויות של ראשי הוועדות.

יריב לוין: כל עוד זה אצלו, זה אצלו.

אורית נוקד: אבל זה לא יכול לשמש לו כטענה שזה לא יילקח מזה.

יריב לוין: יש מצבים כאלה.

יריב לוין: בדרך כלל אנשים לא עושים את זה, אבל אם זה קיים, זה קיים.

יריב לוין: זה מונע את זה שיושב ראש ועדת הכנסת בכלל יכול לעשות כל מה שהוא רוצה.

יריב לוין: זה הגיוני.

ארבל אסטרחן: כדאי להדגיש פה שאם היו כמה הצעות שהצביעו עליהן – אם אתם זוכרים, היתה לנו אפשרות להצביע כאחת על כמה הצעות – ההחלטה הזאת תחול על כולן.

ירדנה מלר-הורוביץ: שתהיה אחידות.

יריב לוין: כן, זה ודאי, זה חייב להיות.

יריב לוין: כדאי לכתוב את זה כדי שלא יהיה ספק.

ארבל אסטרחן: סעיף 6 מדבר על השאלה מה קורה אם הכנסת החליטה לכלול נושא בסדר היום.

ארבל אסטרחן: "החליטה הכנסת לכלול נושא בסדר יומה בעקבות הצעה לסדר היום, יקבע יושב ראש הכנסת את מועד הדיון בתוך שלושה חודשים מיום קבלת ההחלטה.

ארבל אסטרחן: חלפה התקופה האמורה ולא קבע יושב ראש הכנסת את מועד הדיון, יוסר הנושא מסדר היום אלא אם כן חבר הכנסת המציע ביקש מיושב ראש הכנסת בתוך שבועיים מתום התקופה האמורה כי יקבע את מועד הדיון.

ארבל אסטרחן: ביקש חבר הכנסת כאמור, יקבע יושב ראש הכנסת את מועד הדיון בתוך שבועיים מיום הבקשה וימי הפגרה לא יבואו במניין".

יריב לוין: זה למעשה דיון שעשינו בהתחלה, כשהתחלנו את כל העבודה על הנושא הזה כנגזרת של הפרקים הקודמים ואני מציע שלא ניגע בו.

ארבל אסטרחן: הוחלט לכלול, היושב ראש צריך לשים את זה על סדר היום תוך שלושה חודשים.

ארבל אסטרחן: לא שם, אוטומטית זה מוסר.

ארבל אסטרחן: לא צריך להביא את זה לכנסת שתחליט.

יריב לוין: אבל, מנגד לחבר הכנסת יש אפשרות להגיד: אני דורש את זה ואז יש זמן קצוב מיידי שבו זה עולה להצבעה.

ארבל אסטרחן: עכשיו אני תוהה האם אנחנו צריכים לעשות פה איזושהי הוראת מעבר.

ארבל אסטרחן: מה קורה עם זה שהחליטה הכנסת לכלול נושא בסדר היום, היושב ראש יקבע את זה תוך שלושה חודשים ואחרי שלושה חודשים זה מוסר, אלא אם חבר הכנסת ביקש תוך שבועיים.

יריב לוין: זה עובד כבר.

ארבל אסטרחן: אין עכשיו נושאים על סדר היום יותר משלושה חודשים?

ירדנה מלר-הורוביץ: לקראת הפגרה שהיתה הכנו את רשימת הנושאים, הראיתי ליושב ראש והנחנו את זה, כלומר גם הודענו על זה.

ירדנה מלר-הורוביץ: פנו אלינו שניים-שלושה חברי כנסת שביקשו את הנושאים שלהם לא להסיר מסדר היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה עבד כמו שעון.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה עבד יפה מאד.

יריב לוין: בטח, אתה רואה את הבזיון שיושבים דברים שנה וחצי על סדר היום.

סער פינטו: יש אחת כרגע.

ירדנה מלר-הורוביץ: מהקיץ, לא?

ירדנה מלר-הורוביץ: זה היה אחרי כן.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני אומרת לכם שאנחנו עושים את זה לקראת יציאה לפגרה.

ארבל אסטרחן: אבל עכשיו זה שלושה חודשים.

ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו נעשה את זה במהלך הקדנציה.

דן מרזוק: מודיעים לחברי הכנסת כשנגמרים השלושה חודשים האלה?

ירדנה מלר-הורוביץ: כן, אני עושה רשימה.

יריב לוין: היא לא חייבת להודיע.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני מכינה מכתב עם רשימה.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה מונח, הם מודיעים לי ומי שהודיע לי, שלפתי את הנושא שלו והשאר ירד אוטומטית.

ארבל אסטרחן: מה קורה כשזה על סדר היום?

ארבל אסטרחן: "חבר הכנסת שהציע את ההצעה לסדר היום יפתח את הדיון ורשאי הוא לסכמו ובהעדרו, חבר כנסת אחר שהוא הסמיכו לכך".

ארבל אסטרחן: במסגרת הזמן האמורה בסעיף 29(3).

ארבל אסטרחן: זה סעיף חדש שאומר שמסגרת הזמן לפתיחת דיון ולסיומו - דברי הפתיחה עשר דקות וסיכום חמש דקות.

יריב לוין: זה מה שעשינו כבר אז וכל זה כבר אושר בהתחלה.

ארבל אסטרחן: "הצביעה הכנסת על כמה הצעות בנושא דומה כאחת, יפתחו המציעים את הדיון בהתאם לסדר הנמקת הצעותיהם ובדיון לפי סעיף 4" שזה לפי 86, אמרנו שזה רוב חברי הכנסת, "בהתאם לסדר הגשת הצעותיהם או לסדר אחר שעליו הסכימו".

ארבל אסטרחן: אם זה דיון לפי סעיף 86, לפי איזה סדר הם יפתחו?

רונית חייקין-יעקובי: הראשון שהגיש את המספור.

ארבל אסטרחן: כתוב "בהתאם לסדר הגשת הצעותיהם".

ארבל אסטרחן: על זה העירה לי מזכירת הכנסת כי היא אמרה לי שלפעמים הם מסכימים על משהו אחר.

תמר כנפו: לפעמים הם ביניהם מחליטים מי פותח ומי סוגר.

רונית חייקין-יעקובי: אם זה בהסכמה, למה את צריכה לרשום את זה?

ארבל אסטרחן: כי זאת לא הסכמה של ועדת הכנסת או הסכמה פורמלית.

ירדנה מלר-הורוביץ: הם מסכימים ביניהם מי פותח ומי מסיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תמיד זה היה ככה.

יריב לוין: זה לא משנה, זה מבטא פרקטיקה שנותנת מרחב תמרון מסוים.

ירדנה מלר-הורוביץ: רונית, זה נוהג בפועל ככה.

ארבל אסטרחן: לוועדת הכנסת אי אפשר לגבור על התקנון.

רונית חייקין-יעקובי: הם עושים הסכמה בין שמונה?

ירדנה מלר-הורוביץ: ודאי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תמיד יש מישהו שמוביל ואומר מי יפתח ומי יסכם.

ארבל אסטרחן: לא כתוב, אבל הדיון הוא אישי לפי ניהול הדיונים שאמרנו.

ארבל אסטרחן: אני לא יודעת אם צריך להגיד שיתקיים דיון אישי.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא צריך להגיד כי את כותבת איפה יהיה דיון סיעתי.

ארבל אסטרחן: יש את ההתחלה ועכשיו יש את הסוף, את הצעות הסיכום.

ארבל אסטרחן: אין את האמצע.

ארבל אסטרחן: "(ג)סיעה או מספר סיעות רשאיות להגיש ליושב ראש הכנסת בכתב הצעת החלטה לסיכום הדיון.

ארבל אסטרחן: נציג הסיעה או הסיעות יקרא את הצעת הסיכום בפני הכנסת והיושב ראש יעמיד להצבעה את השאלה אם לקבל את הצעת הסיכום".

ארבל אסטרחן: האם אנחנו רוצים לקבוע איזושהי הוראה על הודעות הסיכום?

ארבל אסטרחן: האורך שלהן?

ארבל אסטרחן: באיזה שלב מגישים אותן?

יריב לוין: לא, לא.

ארבל אסטרחן: האם יש בהן כמה סעיפים?

יריב לוין: לא, לא.

ארבל אסטרחן: אם יש כמה סעיפים, האם מצביעים בנפרד או לא?

יריב לוין: לא מצביעים בנפרד.

יריב לוין: מצביעים על הצעת סיכום אחת כפי שהיא.

יריב לוין: לא נתחיל לפצל את זה לשמונים הצבעות.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם יש סיעה שאומרת שהיא תומכת בשלושה סעיפים ובסעיף הרביעי היא לא תומכת.

ירדנה מלר-הורוביץ: את זה אי אפשר לעשות.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא יורדים לרזולוציה הזאת.

יריב לוין: לא, לא, חבל על הזמן.

סער פינטו: הרי בניסוח אנחנו כן מגישים משהו מוסכם לפעמים.

סער פינטו: מנסחים שזה יהיה מקובל על כולם מראש.

סער פינטו: יש לי רק הסתייגות אחת בסיכום הזה.

ארבל אסטרחן: מעלים הצעות...

רונית חייקין-יעקובי: לא מעלים, דוחים את הצעות הסיכום.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא דוחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: אומרים שסיכום הדיון וההצבעות יהיו במועד אחר.

ירדנה מלר-הורוביץ: עכשיו אנחנו בדיוק בעניין שסיעת קדימה מבקשת להביא נושא שעלה לדיון על סדר יום המליאה ולהביא את זה להצבעות באותו יום.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה בדיונים עכשיו.

יריב לוין: חברים, יש לנו רבע שעה.

יריב לוין: בואו ננסה להתקדם כדי שנגמור את זה.

יריב לוין: סער, בבקשה.

סער פינטו: מה פרוצדורת הגשת הודעות הסיכום האלה ומה סדר הדוברים?

ירדנה מלר-הורוביץ: נציג הסיעה מגיש את הצעת הסיכום.

סער פינטו: מתי?

סער פינטו: ברגע שנפתחת המליאה באותו יום?

רונית חייקין-יעקובי: מתי שאתה רוצה.

ירדנה מלר-הורוביץ: מתי שאתה רוצה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אתה יודע שיש דיון.

סער פינטו: עכשיו?

סער פינטו: כשזה על סדר היום?

סער פינטו: זאת מין תחרות מי יגיש את ההצעה שלו קודם.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהצעת סיכום אין תחרות.

רונית חייקין-יעקובי: לא, זה מהסיעה הקטנה לגדולה.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהצעת סיכום אין תחרות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ככל שיש מספר רב של סיעות שחתומות על הצעת הסיכום, זה הולך לפי הגודל.

סער פינטו: אני שואל על ההצבעה.

סער פינטו: ההצבעה הולכת לפי גודל?

רונית חייקין-יעקובי: כן, מהקטן לגדול.

סער פינטו: זה מוסדר?

רונית חייקין-יעקובי: בוודאי.

ארבל אסטרחן: סדר הנמקת הצעות הסיעות יהיה לפי גודל הסיעות ואם הגישו כמה סיעות ביחד, יראו את הגודל של כולן.

ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו תמיד מחשבים את זה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הנימוק הוא מהגדול לקטן ומצביעים מהקטן לגדול, כשהמטרה היא שהצעת הסיכום הגדולה ביותר היא זאת שתסכם את הדיון, היא תתקבל.

ארבל אסטרחן: חשוב לכתוב את זה.

יריב לוין: כן, כדאי שזה יהיה כתוב.

ארבל אסטרחן: אנחנו אומרים שתהיה הצבעה אחת על כל הצעת סיכום ואנחנו לא מגבילים את האורך שלהן ומתי מגישים אותן.

ארבל אסטרחן: האם אנחנו רוצים להגיד שלאחר הנמקת הצעות הסיכום תתקיים ההצבעה?

רונית חייקין-יעקובי: בטח.

ארבל אסטרחן: אני מבינה שנאמר כאן שיש היום דחייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: היום עושים משהו אחר.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מנמקים את הצעות הסיכום, מצביעים עליהן.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם דוחים, בדרך כלל משאירים.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה תמיד היה ונהג בהרבה דיונים.

ירדנה מלר-הורוביץ: היו משאירים דובר אחד אחרון או מסכם ואז היו אומרים שהסיכום והצעות הסיכום....

ארבל אסטרחן: אבל כבר הציגו את הצעות הסיכום.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא, דוחים את זה למועד אחר.

ארבל אסטרחן: אבל כשיש הצעות סיכום, מצביעים?

ירדנה מלר-הורוביץ: כן.

יריב לוין: כתוב: "יקרא את ההצעה והיושב ראש יעמיד להצבעה".

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מקריאים הצעות סיכום, מצביעים עליהן.

רונית חייקין-יעקובי: אפשר לשנות את זה.

יריב לוין: לא, זה גם הגיוני.

יריב לוין: נצביע על הצעות סיכום שהקריאו לפני שבוע?

רונית חייקין-יעקובי: למה לא לשנות את זה שמהכנסת הבאה הכל יהיה באותו יום?

יריב לוין: לא, אל תיכנסו לזה.

יריב לוין: לפעמים הפיצול הזה נדרש כי הוא טוב לכולם.

יריב לוין: האופוזיציה רוצה לקיים את הדיון והקואליציה מוכנה שיהיה דיון אבל היא לא ערוכה להצבעה וכן הלאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ויש ויכוח ומשא ומתן על איזה סעיף.

יריב לוין: רבותי, זה דבר דרמטי שאי אפשר יהיה בו להבנה, לא עכשיו ולא אחר כך.

רונית חייקין-יעקובי: אם תעשה את זה בכנסת הבאה אין לך בעיה, לדעתי.

יריב לוין: לא. באופן אישי אני חושב שצריך להשאיר פה איזשהו מרחב תמרון.

רונית חייקין-יעקובי: כמו עם ארבעים חתימות.

ירדנה מלר-הורוביץ: בארבעים חתימות אין לך בעיה כי ההצבעה היא בסוף, האם לקבל את דבריו או לא.

יריב לוין: אבל לכן ארבעים חתימות זה אחת לכמה זמן.

יריב לוין: זה דיון מיוחד.

רונית חייקין-יעקובי: תראה מה קורה בארבעים חתימות מחר.

רונית חייקין-יעקובי: מחר, שזה יום חקיקה של חברי כנסת פרטיים, חברי הכנסת מפספסים מכסה.

יריב לוין: רבותי, אנחנו לא שם.

ירדנה מלר-הורוביץ: דווקא ביום שלישי הזה הממשלה יכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה היה תיאום ביניהם.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש לי הרבה ביקורת על זה שהממשלה מדלגת על ימי שלישי, אבל ביום שלישי הספציפי הזה היתה כאן בעיה אחרת.

יריב לוין: רבותי, אני רוצה לנסות להתכנס לסיים.

יריב לוין: אני רוצה לגמור עד סעיף 7 ולאשר את זה.

סער פינטו: במקור ביקשנו את יום שלישי הזה והם לא הסכימו.

סער פינטו: רק כשהם דחו משבוע שעבר, אז הם כבר...

ירדנה מלר-הורוביץ: אבל גם אתם לא יכולתם ביום רביעי, כשהממשלה היתה אמורה לבוא.

ארבל אסטרחן: אמרנו שיהיו הצעות סיכום שיצביעו עליהן.

ארבל אסטרחן: "התקבלה החלטה לסיום הדיון, הקוראת לפעולה מצד הממשלה, יעביר יושב ראש הכנסת את ההחלטה אל השר שהעניין בתחום תפקידיו", ואם לא ברור מי הוא, אל ראש הממשלה, "בתום שישה חודשים מיום קבלת ההחלטה יודיע השר האמור ליושב ראש הכנסת בכתב על כל פעולה שפעל בעקבות ההחלטה.

ארבל אסטרחן: הודעת השר תונח על שולחן הכנסת".

יריב לוין: מעולם לא ראיתי הודעה כזאת.

יריב לוין: אני לא מציע לבטל את זה, אם זה קיים.

יריב לוין: אם זה קיים, לא נבטל את זה.

ארבל אסטרחן: סעיף 7 הוא סעיף חשוב, שמאפשר לחבר כנסת לחזור בו מהצעה לסדר היום והחלוקה היא לפי המועד שבו הוא חוזר, מה שקיים היום בסעיף 96.

ארבל אסטרחן: "הודיע חבר הכנסת ליושב ראש הכנסת כי הוא חוזר בו מהצעתו לסדר היום לפני תום ההצבעה, תוסר ההצעה מסדר יומה של הכנסת".

ארבל אסטרחן: פה הערתי: האם זה צריך להיחשב במכסה?

יריב לוין: לא.

ארבל אסטרחן: אם לא הצביעו אפילו אם התחיל הדיון?

יריב לוין: אם התחיל הדיון?

יריב לוין: אני לא יודע.

יריב לוין: מה אתם אומרים?

רונית חייקין-יעקובי: את מדברת על הצעות רגילות לסדר?

ארבל אסטרחן: גם וגם.

ירדנה מלר-הורוביץ: דחופות זה לא מכסה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם התחיל הדיון ברגילה, ההגיון אומר שזה כבר מכסה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כבר העבירו את זה לממשלה, השר הנוגע בדבר הכין תשובה.

רונית חייקין-יעקובי: ואם יש שלושה מנמקים ואחד הוריד את שלו, השניים מנמקים כך שממילא השר התכונן.

סער פינטו: זה כמו שני חוקים שאתה מצמיד ומושך אחד.

ארבל אסטרחן: אבל אין פה הצמדה.

ארבל אסטרחן: הוא הגיש הצעה רגילה, נימק ופתאום החליט שהוא חוזר בו.

ארבל אסטרחן: צריך לקבוע שעד ההנמקה או עד פתיחת הישיבה.

יריב לוין: אני מציע שעד פתיחת הישיבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא.

סער פינטו: עד להנמקה, אם הוא נימק, זאת מכסה.

סער פינטו: אם הוא לא נימק, זאת לא מכסה.

ירדנה מלר-הורוביץ: את העונש שלה הסיעה קיבלה משום שאם הם משכו את זה לפני ההנמקה, הם כבר לא הביאו משהו אחר.

ירדנה מלר-הורוביץ: הם בזבזו מכסה.

ארבל אסטרחן: אם הוא נימק, זה יבוא בחשבון.

ארבל אסטרחן: זה עד ההצבעה.

ארבל אסטרחן: אם הוא חוזר בו, ההצעה מוסרת.

ארבל אסטרחן: אם הודיע חבר הכנסת ליושב ראש הכנסת כי הוא חוזר בו מההצעה לאחר שהכנסת החליטה לכלול את הנושא בסדר היום, היושב ראש יודיע על זה לכנסת "והיא תחליט בלא דיון אם להסיר את הנושא מסדר היום", כי הרי הכנסת כבר החליטה לכלול ולכן היא צריכה להצביע להסיר, למרות שהוא חזר בו.

ארבל אסטרחן: "החליטה הכנסת לכלול בסדר יומה כמה הצעות בנושא דומה כאחת ולא מסרו כל המציעים הודעה לפי סעיף זה, לא תצביע הכנסת על הסרת הנושא מסדר יומה אך יושב ראש הכנסת יודיע לכנסת על מחיקת שמו של המציע שחזר בו".

ארבל אסטרחן: כלומר, יכול להיות שמציע יחזור בו והכנסת עדיין תדון בזה.

אורית נוקד: נכון, כי יהיו חמישה מציעים אחרים.

אורית נוקד: זה הגיוני.

ארבל אסטרחן: לא, גם אם הוא המציע היחיד.

ארבל אסטרחן: הכנסת החליטה לכלול בסדר היום, הוא חוזר בו, יצביעו אם לכלול או לא והכנסת יכולה להגיד: אני עדיין רוצה שזה ייכלל בסדר היום.

סער פינטו: אבל אם יש חמישה ואחד חזר בו, לא מצביעים.

סער פינטו: בסדר גמור.

ארבל אסטרחן: "(ג) הודיע חבר הכנסת ליושב ראש הוועדה שנושא ההצעה לסדר היום הועבר אליה כי הוא חוזר בו מהצעתו, תחליט הוועדה אם להסיר את הנושא מסדר יומה.

ארבל אסטרחן: החליטה הוועדה להסיר את ההצעה, יודיע על כך יושב ראש הוועדה לכנסת".

ארבל אסטרחן: זה מסומן כי עד היום הכנסת היתה צריכה להצביע על זה, אבל זה נראה  מיותר אם הוועדה הצביעה על זה.

ארבל אסטרחן: זאת רק הודעה למליאה.

ארבל אסטרחן: "החליטה הכנסת להעביר לדיון בוועדה כמה הצעות בנושא דומה כאחת ולא מסרו כל המציעים הודעה לפי סעיף קטן זה, לא תצביע הוועדה על הסרת הנושא מסדר יומה, אך יושב ראש הוועדה יודע לוועדה על מחיקת שמו של המציע שחזר בו".

ארבל אסטרחן: זה אותו הסדר, מליאה וועדה.

אורית נוקד: מה המצב היום לגבי מישהו שרוצה להסיר מהוועדה?

ירדנה מלר-הורוביץ: גם לוועדה יש איזשהו סעיף, נדמה לי 96.

ארבל אסטרחן: סעיף 96(ג) אומר היום ש"ביקש חבר הכנסת לחזור בו מהצעתו לאחר שהכנסת החליטה שהנושא ידון בוועדה, יודיע על כך ליושב ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: יושב ראש הוועדה ימסור על הבקשה לכנסת אם הסכימה הוועדה על כך".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הוא צריך ועדה וכנסת והכנסת תחליט בבקשה.

אורית נוקד: כרגע מצמצמים את זה רק לוועדה.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: הוועדה יכולה להחליט שהיא כן רוצה להשאיר את זה על סדר יומה למרות שהוא חזר בו.

יריב לוין: זה יצא מחזקתו ברגע שזה עבר להחלטה של המליאה.

ארבל אסטרחן: אגב, על כל סעיף רשום לכם בצד מה הסעיפים הרלוונטיים היום.

יריב לוין: זה ההגיון שהולך לאורך כל הקו.

ארבל אסטרחן: הערה אחרונה – היום יש לנו הוראות על זמני הדיבור של שרים וסגני שרים, ש"נציג הממשלה וכל שר הנוגע בדבר רשאי בכל שלב משלבי הדיון ליטול את רשות הדיבור".

ארבל אסטרחן: עשינו הוראה מיוחדת על זמני דיבור של שרים ולכן מוצע להשמיט את זה מתוך הפרק של הצעות לסדר.

יריב לוין: אפשר לעבור לעמוד האחרון.

ארבל אסטרחן: הסעיף האחרון שמוצע כאן מדבר על המכסות.

ארבל אסטרחן: היום זה מופיע באמצע הפרק של הצעות לסדר והיות והוא מדבר גם על מכסות של הצעות חוק וגם על הצעות לסדר, אני מציעה שנזיז אותו לסוף התקנון כי הוא לא מתאים לא לפרק הצעות החוק ולא לפרק הצעות לסדר, אלא במקום אחר.

ארבל אסטרחן: בסוף נראה איפה נכניס את זה.

ארבל אסטרחן: השם שלו יהיה "מכסת הצעות חוק והצעות לסדר".

ארבל אסטרחן: צריך לשים לב שמוצע, קודם כל, לשמר את המכסה המשותפת, שזה נושא בפני עצמו.

יריב לוין: לא ניגע בעניין הזה.

ארבל אסטרחן: כל מה שקבוע היום בסעיף 81.

ארבל אסטרחן: מוצע כך: ש"ועדת הכנסת תקבע את מכסת הצעות החוק הפרטיות לדיון מוקדם בהצעות לסדר היום, שכל סיעה רשאית להציע בכל מושב של הכנסת ובכל שבוע בהתאם לגודלן של הסיעות.

ארבל אסטרחן: ואולם, הוועדה תקצה מכסה גדולה יותר בשיעור שייראה לה, לסיעות האופוזיציה.

ארבל אסטרחן: מזכיר הכנסת ינהל רישום של ניצול המכסות".

רונית חייקין-יעקובי: מה זה "בשיעור שייראה לה"?

יריב לוין: ככה זה גם היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: גם היום מעגלים למעלה.

רונית חייקין-יעקובי: מה היחס של אופוזיציה?

רונית חייקין-יעקובי: המפתח שונה?

ירדנה מלר-הורוביץ: בטח.

ארבל אסטרחן: המילים "שייראה לה" מופיעות גם היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: היום אתם ניהנים מזה שאין טבלאות.

רונית חייקין-יעקובי: כתוב שכל סיעה רשאית להציע בכל מושב של הכנסת ובכל שבוע.

רונית חייקין-יעקובי: מחר, למשל, אני לא מנצלת את המכסה שלי.

רונית חייקין-יעקובי: פעם, אם בסוף מושב היו לי 15 הצעות שלא ניצלתי, היו נותנים לי להגיש שתיים בשבוע.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם לא ניצלת 15, לא יכולים לתת לך לסתום את כל סדר היום כי לא פיזרת את זה בפיזור נכון.

רונית חייקין-יעקובי: לא בגלל שלא פיזרתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא הסתייע בידך.

אורית נוקד: הדוגמה של מחר לא טובה כי בשבוע הבא ייתנו לך שתיים.

רונית חייקין-יעקובי: לא נותנים לך שתיים.

אורית נוקד: מה זאת אומרת?

אורית נוקד: לא יהיו הצעות דחופות בשבוע הבא?

רונית חייקין-יעקובי: לא דחופות, מכסה.

רונית חייקין-יעקובי: אין שתיים בשבוע הבא.

יריב לוין: אני אגיד לכם מה אני מציע, אבל אני צריך את ירדנה בשביל זה.

ארבל אסטרחן: מסתבר שבעבר היו סיעות קטנות שנתנו להן להעלות הצעה כל שבוע למרות שזה חרג מהמכסה הכללית.

ארבל אסטרחן: ברור שוועדת הכנסת צריכה להתאים את המכסה השבועית למכסה הכללית.

סער פינטו: המכסה השבועית זאת חלוקה של המכסה הכוללת.

יריב לוין: ירדנה, יש כאן הערה ואני מציע אולי שנוסיף משפט שאומר שלא ניצלה סיעה את המכסה השבועית שלה, יתאפשר לה אחת לחודש או אחת לחודשיים או אחת לאיזשהו זמן שנקבע לקבל מכסה אחת נוספת בשבוע האחרון של אותו חודש.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא נעמוד בזה.

אורית נוקד: לגבי השבוע, המכסות שנדחות לשבוע הבא הן בנוסף למה שנקבל בשבוע הבא?

אורית נוקד: המכסות בשבוע הבא יהיו כפולות.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני לא יודעת.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה אישור של יושב ראש הכנסת.

אורית נוקד: איך אפשר להעניש אותנו ככה?

ירדנה מלר-הורוביץ: קודם כל, לא מענישים אותך.

ירדנה מלר-הורוביץ: אתה עובד בשבוע של חנוכה ואלה האילוצים הקיימים.

ירדנה מלר-הורוביץ: אף אחד לא עושה את זה בבחינת עונש.

ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו מקבלים על עצמנו אילוצים מעת לעת.

אורית נוקד: הבעיה היא שהסיעות הקטנות סובלות יותר כי יש לי אחת.

אורית נוקד: כלומר, השבוע לא יהיה לי כלום.

ירדנה מלר-הורוביץ: בוא נעשה גילוי נאות ונגיד שכרגע אנחנו לא עובדים על פי מכסות והאחת שיש לך בשבוע, כשנקבע את המכסות לא תהיה לך כל שבוע מכסה אחת.

ירדנה מלר-הורוביץ: היום אתה ניהנה, אז בוא נשאיר את זה ככה.

יריב לוין: בואו נשאיר את זה ככה.

ארבל אסטרחן: "(ב) הצעה חתומה על ידי חברי כנסת מכמה סיעות", שזה בעצם הצעת חוק, תבוא במניין ההצעות של הסיעה שעליה הודיעו המציעים".

יריב לוין: כך זה גם היום.

ארבל אסטרחן: "(ג) במסגרת מכסתה למושב ובמסגרת מכסתה השבועית תקבע הסיעה את המועד שבו יוכל כל אחד מחבריה להעלות  לדיון את הצעותיו ובלבד שתאפשר לכל אחד מחבריה בכל מושב להעלות לדיון את ההצעות שהוא זכאי להעלותן באותו מושב".

ארבל אסטרחן: פה צריך להיות ברור האם לחבר כנסת בודד יש זכות להעלות הצעות במושב נגד עמדת הסיעה.

יריב לוין: אין לו.

ארבל אסטרחן: זה נושא שמעורר הרבה שאלות.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה נושא שמעורר הרבה שאלות.

ירדנה מלר-הורוביץ: היה לנו תקדים פריצקי, היו לנו כמה תקדימים.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש היום סיעה של חבר כנסת, שלא נותנת לו אפשרות להתבטא.

יריב לוין: חבר הכנסת נפאע.

ירדנה מלר-הורוביץ: נכון.

ארבל אסטרחן: או סיעה שאומרת לחבר הכנסת: אין בעיה, תעלה הצעה, לא את זאת.

רונית חייקין-יעקובי: לחבר הכנסת נפעא יש.

ארבל אסטרחן: מי בעל הבית של המכסה?

יריב לוין: רבותי, ברור לכם שזה סעיף שלא ניתן יהיה להגיע לשום הסכמה על עריכת שינויים בו, בגלל הקונסטלציה שאנחנו נמצאים בה כרגע.

יריב לוין: בעיניי, הסעיף די ברור.

יריב לוין: הוא אומר שבמסגרת המכסה למושב, המכסה היא סיעתית אולם יש עליה חובה לאפשר לחבר הכנסת להעלות את מה שמגיע לו.

יריב לוין: מה לא ברור כאן?

ארבל אסטרחן: לא צריך את המילים "שהוא זכאי להעלותן".

יריב לוין: אני לא נוגע בזה כי על זה לא תהיה הסכמה ואני לא יכול לעשות את זה בפורום כזה.

יריב לוין: לא יכול.

ארבל אסטרחן: נשאלתי אין סוף פעמים על הסעיף הזה וכל פעם אמרתי שזה נושא שצריך להבהיר אותו בוועדת הכנסת.

יריב לוין: מה יש להבהיר?

יריב לוין: הוא לגמרי ברור.

ירדנה מלר-הורוביץ: מאיזו שנה התיקון הזה?

ירדנה מלר-הורוביץ: היתה שם בעיה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא סתם כתבו אותו.

סער פינטו: אני אגיד לך למה הוא לא ברור.

סער פינטו: יש חבר כנסת שלא מגיש את ההצעות בכל המושב ופתאום בשבועיים האחרונים של המושב נזכרים עשרים חברי כנסת.

סער פינטו: אז באים אותם חמישה-שישה-שמונה שלא הגישו ואומרים: לא העלית לי פעם אחת.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמנהל סיעה אתה צריך להגיד ולראות...

סער פינטו: נתתי לכם את ההזדמנות להעלות.

סער פינטו: הדגש הוא על זה שניתנה הזדמנות.

ירדנה מלר-הורוביץ: אבל זה לא העניין.

יריב לוין: רבותי, הבעיה בסעיף הזה נמצאת רק במקום אחד.

רונית חייקין-יעקובי: הבעיה היא עם חברי כנסת סוררים.

יריב לוין: בדיוק.

יריב לוין: אני לא יודע איזה מקום יש פה לפרשנות.

יריב לוין: זה לגמרי ברור.

יריב לוין: לכל אחד יש זכות  להעלות את ההצעות שלו.

תמר כנפו: אבל יש לך זכות להוריד אם באים ויושב ראש הקואליציה אומר: לכי תורידי לו את ההצעה לסדר.

יריב לוין: מאה אחוז, אבל לא באופן שיטתי את כל הצעותיו.

יריב לוין: זה ברור לגמרי.

תמר כנפו: זאת השאלה: האם הסיעה רשאית להוריד לו או לא.

יריב לוין: היא בוודאי רשאית להוריד לו הצעה ספציפית.

רונית חייקין-יעקובי: ואם יש לו חמש כאלה?

יריב לוין: לא, לא, אני לא אשנה.

יריב לוין: בסעיף הזה אני לא אכתוב שום דבר שונה ממה שכתוב.

יריב לוין: נניח שתיקח את דניאל בן סימון לדוגמה, יש בעיות אתו.

יריב לוין: מתוך עשרים שבועות, הוא רוצה להעלות חמש הצעות והם, באופן אוטומטי, מושכים לו כל פעם את ההצעות.

יריב לוין: לפי זה, הוא כן יכול להעלות.

רונית חייקין-יעקובי: ואם אומרים לו למשוך והוא לא מסכים, האם הסיעה יכולה למשוך לו או לא?

רונית חייקין-יעקובי: זה המצב.

רונית חייקין-יעקובי: לפי מה שאתה אומר, הסיעה לא יכולה למשוך לו כי הוא זכאי.

יריב לוין: לא. אני אומר שהסיעה יכולה למשוך לו, אבל היא לא יכולה באופן שיטתי למשוך לו את כל ההצעות כל הזמן.

רונית חייקין-יעקובי: אתה טועה, יריב.

יריב לוין: הוא לא מנצל את זכויותיו.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני זכרתי שהיתה בעיה עם מישהו.

ירדנה מלר-הורוביץ: ועדת הכנסת המליצה בפברואר 96' בפני ראשי הסיעות לאפשר לחברי סיעותיהם להעלות את הצעותיהם במסגרת מכסתם בדרך של פיזור סביב במהלך המושב.

רונית חייקין-יעקובי: זה אומר שאם יש לו חמש הצעות, הם יכולים למשוך שתיים ושלוש לא.

יריב לוין: נכון, בדיוק.

רונית חייקין-יעקובי: זה לא מתנהל כך היום.

יריב לוין: אני לא יודע מה מתנהל, אבל מה שכתוב ברור לגמרי.

יריב לוין: מה שמתנהל אני לא יודע.

ארבל אסטרחן: זה לא ברור.

ארבל אסטרחן: אנחנו נשאלנו יותר מפעם אחת האם סיעה יכולה לומר לחבר הכנסת: את ההצעה הזאת אתה לא מעלה?

יריב לוין: התשובה היא כן.

ארבל אסטרחן: צריך להגיד את זה.

ארבל אסטרחן: חייבים להגיד את זה.

יריב לוין: אבל זה כתוב.

ארבל אסטרחן: לא, זה לא כתוב.

ארבל אסטרחן: כתוב שיש לו זכות להעלות באותו מושב.

ארבל אסטרחן: הוא אומר: יש לי זכות וזאת ההצעה.

ארבל אסטרחן: אני רוצה רק הצעה אחת במושב, את זאת.

תמר כנפו: והסיעה לא רוצה.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה ההבדל בין דחופה לרגילה כי בדחופה אומרים לו: אתה תנסה את מזלך בכל נושא שאתה רוצה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא אומר: סליחה, אבל זה ה'אני מאמין' שלי.

ירדנה מלר-הורוביץ: אומרת הסיעה: ה'אני מאמין' שלך הוא במסגרת הסיעתית, זה ה'אני מאמין' של הסיעה ואתה יכול להחליט מה אתה אומר בשמנו ומה לא.

אורית נוקד: זה פתרון טוב יחסית להצעות לסדר רגילות, זה לא פתרון מול הצעות חוק.

אורית נוקד: אם הוא רוצה להעלות הצעת חוק ואנחנו הולכים לחומרה, כלומר אין לו מכסה שלא במסגרת מה שהסיעה מסכימה, הוא לעולם לא יוכל להציע הצעת חוק.

רונית חייקין-יעקובי: איך קורה שהקואליציה הולכת למזכירות ומושכת את ההצעות של חברי הכנסת וחברי הכנסת לא מסכימים?

ירדנה מלר-הורוביץ: כי זה המושג משמעת סיעתית או משמעת קואליציונית.

ירדנה מלר-הורוביץ: חברי הכנסת לא נבחרו עצמאית.

ירדנה מלר-הורוביץ: הם נבחרו לרשימה ולרשימה יש אחריות.

יריב לוין: אני רוצה להיות מעשי ולא לעסוק בתיאוריות.

יריב לוין: הוויכוח הזה, אני מבין אותו.

יריב לוין: הוא ויכוח אמיתי.

יריב לוין: הבעיה קיימת אבל הכרעה בה לא תהיה.

יריב לוין: מאחר שקבענו כלל שאנחנו הולכים רק בהסכמה כללית, לא נגיע כאן לשום הסכמה כללית בשום מצב.

יריב לוין: ולכן, אנחנו נשאיר את זה כרגע פה.

יריב לוין: אני מוכן לנסות לבדוק עם כל ראשי הסיעות אם יש איזו נוסחה שהם מסכימים לחיות אתה.

יריב לוין: אני לא בטוח שתהיה כזאת.

יריב לוין: אני גם לא בטוח שאם ראשי הסיעות מסכימים וחברי הכנסת הבודדים לא מסכימים, יהיה נכון ללכת ולעשות את השינוי הזה במסגרת המהלך שאנחנו עושים כרגע.

ארבל אסטרחן: אבל זה סעיף לא ברור.

יריב לוין: אין מה לעשות, זה המצב.

יריב לוין: ארבל, לא ניתן.

יריב לוין: אני לא יכול.

אורית נוקד: אם מישהו ידליף מפה לחבר הכנסת הסורר את מה שאמרנו כאן, תהיה מלחמה גדולה.

יריב לוין: אני לא יודע איזו מלחמה תהיה.

יריב לוין: רבותי, אני חוזר ואומר לכם שאנחנו מנהלים עכשיו מהלך של דיון בתיקון התקנון ובמהלך הזה, שתי אבני היסוד שלו היו שהוא נעשה בהסכמה כללית ומה שלא מוסכם כללית עד אחרון האנשים נשאר כשהיה.

יריב לוין: מאחר שבנושא הזה לא ניתן להגיע להסכמה כללית הוא פשוט נשאר כשהיה כי אין דרך אחרת.

יריב לוין: רוצים לתקן את הסעיף הזה?

יריב לוין: אני מוכן לקיים דיון במסלול נפרד לגמרי בסעיף הזה, נשמע את כולם, נתדיין עם כולם.

יריב לוין: תרצו לקבל החלטות ברוב ומיעוט?

יריב לוין: יכול להיות.

יריב לוין: אני לא שם עכשיו.

יריב לוין: אני נמצא עכשיו במקום שבו אנחנו מתקנים את מה שאפשר.

יריב לוין: מראש אמרנו שיש דברים שצריך לתקן ולא נוכל.

יריב לוין: אנחנו יודעים את זה.

יריב לוין: רבותי, אם נשים פה תיקון, נפל כל הפרק.

יריב לוין: אי אפשר לתקן כלום ואני לא רוצה את זה.

רונית חייקין-יעקובי: זה לא מה שאנחנו אומרים.

רונית חייקין-יעקובי: אנחנו אומרים שהסעיף לא ברור.

יריב לוין: הבנתי, הבנתי.

יריב לוין: עם הסעיף הלא ברור הזה אנחנו חיים עד היום.

יריב לוין: אני בעד לתקן אותו, אבל אני לא יכול לגייס הסכמה כללית לתקן אותו.

יריב לוין: מה אתם מציעים לעשות?

רונית חייקין-יעקובי: אתה מעמיד את הייעוץ המשפטי של הכנסת בבעיה.

יריב לוין: מה אתם רוצים לעשות?

יריב לוין: שאני אשבור עכשיו את כל המתווה שלאורו אנחנו הולכים ואעבור לקבל החלטות ברוב ובמיעוט או לקבל החלטה לבד כי אני נמצא פה לבד?

יריב לוין: אולי חבר הכנסת אורון יצטרף לשולחן ואז נתחיל להתווכח בינינו עכשיו?

יריב לוין: אנחנו קבענו מתווה, למתווה הזה יש גם חסרונות.

יריב לוין: החסרונות הם שלא נגיע למאה אחוז התוצאה שאנחנו רוצים.

יריב לוין: יהיו מצבים שבהם נחיה עם דברים שכולנו מסכימים שהם לא טובים כי אי אפשר להגיע להסכמה אחרת.

יריב לוין: אני לא הייעוץ המשפטי.

יריב לוין: אם תובא הצעה של הייעוץ המשפטי שייתן איזה כיוון וכולם יסכימו, למחרת היום אני אקבע דיון בנושא.

אורית נוקד: "כולם" זה יכול להיות או 120 חברי כנסת או יושבי ראש סיעות.

אורית נוקד: זה משהו שונה.

יריב לוין: בעיניי זה 120 חברי כנסת, אבל ברור שאני לא מתדיין עם כל ה-120 אלא עם ראשי הסיעות.

אורית נוקד: וזאת בעיה בפני עצמה כי ראשי הסיעות ירצו דבר אחד מאד ספציפי.

יריב לוין: יפה מאד.

יריב לוין: ולכן, רבותי, אני מודיע שמאחר ואני לא יודע אפילו מה עמדת ראש סיעתי ולא מה עמדת אחרון חברי סיעתי בעניין הזה, לא כל שכן בסיעות אחרות, אני לא משנה את הסעיף הזה בכלל.

יריב לוין: זה הכל, אין דרך אחרת.

ארבל אסטרחן: סעיף (ד) הוא קטן וטכני והוא משקף את מה שכתוב היום, "שבמניין ההצעות לפי סעיף זה" כלומר במכסה, "לא תבוא הצעה לסדר היום כאמור בסעיפים 2(ב), 3 ו-4" שזה הצעות דחופות, הצעות שנכללות לפי בקשה של רוב חברי הכנסת והצעות שנדונות ביום מיוחד, "וכן הצעת חוק שהממשלה הודיעה על הסכמתה להעבירה לוועדה או על כך שאין בדעתה לנקוט עמדה ביחס אליה, והמציע הציגה מהמקום המיועד לכך באולם המליאה במסגרת זמן שאינה עולה על דקה אחת".

ארבל אסטרחן: כל אלה לא יבואו במכסה.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: רבותי, תודה רבה.

יריב לוין: אני עובר להצבעה.

יריב לוין: מי בעד הפרק הזה כפי שהוא עם השינויים שהוכנסו, כמובן?

יריב לוין: הצבעה     בעד – פה אחד נגד – אין

יריב לוין: הפרק אושר פה אחד.

יריב לוין: תודה רבה, הישיבה נעולה.