ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 313, 2010-11-23 13:00

אלכס מילר: שלום לכולם.

אלכס מילר: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החינוך.

אלכס מילר: הנושא: הצעה לסדר היום, דיון מהיר, מצוקת הדיור של הסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אלכס מילר: הצעה לסדר דיון מהיר, בעיות דיור של הסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב, של חבר הכנסת ראלב מג'אדלה ואותו דבר של חבר הכנסת חנין.

אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת חנין, ביקשת לפתוח, אני נותן לך את זכות הדיבור.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מקדם בברכה את נציגי הסטודנטים מאוניברסיטת תל-אביב, גם נציגי אגודת הסטודנטים וגם נציגי ההתארגנות של הסטודנטים שהתארגנה למאבק.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לברך אתכם על המאבק החשוב והמרשים שאתם עשיתם, שבאמת עורר את המודעות, גם של אותם סטודנטים, שלא נפגעים באופן ישיר מהבעיה הקיימת.

דב חנין: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, להציג בפניך בקצרה את הבעיה ולהתייחס גם למשמעויות שלה.

דב חנין: אנחנו קיימנו פה, אדוני היושב-ראש, דיון השבוע, על מכללות, שבהן סטודנטים מצליחים למצוא לעצמם מקומות מגורים בקיבוצים סמוכים, עם כל הקשיים והבעיות שקיימים.

אלכס מילר: שגם שם זה בעיה.

דב חנין: גם שם זה בעיה.

דב חנין: אבל בתל-אביב, אדוני, כפי שאדוני בוודאי יודע, אין קיבוצים סמוכים וקשה מאוד למצוא בכלל מגורים בתל-אביב, יש מצוקת דיור מאוד קשה בעיר הזאת.

דב חנין: מחירי הדיור מאוד מאוד גבוהים וכאשר אנחנו מדברים על אוניברסיטה שחלק מסוים מהסטודנטים שלה מגיעים מחוץ לעיר ואין להם ברירה אלא לגור בעיר, אנחנו מדברים על מצוקה שהיא מאוד קשה.

דב חנין: בלי אפשרות לגור בעיר, בלי אפשרות לגור בתל-אביב, אין אפשרות אמיתית ללמוד באוניברסיטה.

דב חנין: זאת אומרת, כשאנחנו מדברים פה היום על מגורים, על מעונות סטודנטים, אנחנו לא מדברים רק על הזכות למגורים, אנחנו מדברים על עצם היכולת ללמוד באוניברסיטה.

דב חנין: הבעיה הזו קשה לגבי כל סטודנט שמגיע מהפריפריה לתל-אביב, הבעיה הזו קשה במיוחד ביחס לסטודנטים ערביים, כמו שאדוני בוודאי יודע, יש קשיים להשכיר דירות בתל-אביב לסטודנטים ערביים, שנובעים מתוך דברים מאוד מצערים, אבל אמיתיים, שקורים במציאות.

דב חנין: ולכן, חוץ מהחסמים הכלליים שיש, הכלכליים, שיש בפני כלל הציבור, יש חסמים מיוחדים שקיימים בפני סטודנטים ערביים ושמקשים עליהם את האפשרות למצוא מגורים בעיר.

דב חנין: מה קרה השנה, אדוני?

דב חנין: השנה בעצם התרחש מהלך כפול בנושא מעונות הסטודנטים.

דב חנין: מצד אחד, המספר הכולל של מעונות הסטודנטים שעומדים לרשות סטודנטים בכלל, מספר המיטות, צומצם.

דב חנין: מהצד השני, חלק מהמיטות שהוקצו במעונות הסטודנטים, הוקצו מראש לטובת פרויקטים של סטודנטים מחו"ל.

דב חנין: התוצאה היתה שסטודנטים מהארץ, מספר המיטות שעומדות לרשותם הצטמצם באופן דרמטי.

דב חנין: לפי המספר שבידי זה 250 מיטות שצומצמו, אבל ה- 250 מיטות האלה זה רק חלק מכמות הרבה יותר גדולה של סטודנטים שאנחנו מדברים על 250 מיטות צמצום במציאות שבה יש ממילא מחסור במיטות לסטודנטים.

דב חנין: אני מבין שכ- 1,000 סטודנטים הגישו בקשות למעונות סטודנטים ולא קיבלו השנה, שזה מספר מאוד מאוד גדול, כי אנחנו מדברים על סטודנטים שהתקבלו ללמוד באוניברסיטה ושיכולים ללמוד באוניברסיטה, אבל בעצם לא יוכלו ללמוד באוניברסיטה, כי אין להם איפה לגור.

דב חנין: 1,000 סטודנטים, שבעצם הדיור הופך להיות או מצוקת הדיור או המחסור בדיור, הופך להיות החסם שמונע מהם לגור, ללמוד באוניברסיטה, זה מספר שהוא ממש לא מתקבל על הדעת, הוא לא אפשרי והוא לא ייתכן.

דב חנין: הבעיה הזו, לכן, אדוני, היא סוגיה מובהקת שצריכה לעניין את האוניברסיטה כאוניברסיטה שרוצה להיות אוניברסיטה פתוחה, אוניברסיטה מזמינה, אוניברסיטה שכל מי שעומד בקריטריונים אקדמיים מוזמן ללמוד בה ויכול ללמוד בה באופן מעשי וזה לא המצב הקיים היום באוניברסיטת תל-אביב ואני אומר את זה באמת גם ברמה האישית בצער גדול, כי אוניברסיטת תל-אביב היא האוניברסיטה שלי, זה המקום שבו אני לימדתי.

דב חנין: במובנים רבים, זה הבית שלי.

ג'מאל זחאלקה: אבל אתה למדת באוניברסיטה העברית.

דב חנין: אני למדתי באוניברסיטה העברית ולימדתי באוניברסיטת תל-אביב.

דב חנין: בגלל שלימדתי שם, אני מרגיש קשר מיוחד לאוניברסיטה הזו ואני מאוד מצטער שכזו היא תמונת המצב.

גאלב מג'אדלה: התמודדת על ראשות העיר.

דב חנין: ואתה מביא, אדוני, חברי, חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, עוד מימד לעניין, וזה המימד של התייחסותה של עיריית תל-אביב לסיפור הזה.

דב חנין: היא בוודאי לא יכולה להיות מהאו"ם ולהסתכל.

דב חנין: היא הוזמנה, אני מקווה, לדיון.

דב חנין: אני מצטער, עיריית תל-אביב, תמיד כשמדובר על מצוקות של אנשים שחיים בתל-אביב, כולל סטודנטים, עיריית תל-אביב מרגישה שהיא מהאו"ם והיא לא מתעניינת ואם מתאים להם – שיגורו, לא מתאים להם – שלא יגורו.

אלכס מילר: זה יטופל, זה יטופל.

דב חנין: אני מקווה שזה יטופל.

דב חנין: אני מציע, אדוני, שבאמת נוציא מכתב חריף לראש עיריית תל-אביב על כך.

אלכס מילר: אני מודה לחברי הוועדה ולחברי הכנסת.

אלכס מילר: הנוהל עכשיו יהיה פשוט מאוד, כל מי שהוזמן והוא חלק מהישיבה ולא מגיע, אני סגרתי עם יושב-ראש הכנסת, אני מעביר אליו את ההודעה והוא מטפל בזה בהיבט האישי.

דב חנין: מצוין.

מוחמד ברכה: צריך סנקציה נוספת.

מוחמד ברכה: כשהוא יצטרך משהו בוועדה.

אלכס מילר: אמרתי לך, לא צריך להרחיב.

דב חנין: אני מברך על ההודעה הזו.

דב חנין: אז עיריית תל-אביב בוודאי יכולה וצריכה לקחת פה חלק פעיל בעניין הזה, להיות חלק מהפיתרון וחלק מההתייחסות.

דב חנין: איך, אדוני היושב-ראש, נראה לי שצריך להתקדם כרגע?

דב חנין: אני חושב שישנם כמה מהלכים שצריכים להתבצע.

דב חנין: קודם כל, אנחנו צריכים במהלך המיידי לפעול לפיתרון לאותם סטודנטים תושבי הארץ או ילידי הארץ שבעצם הוצאו החוצה בגלל אותו מהלך כפול שהתבצע באוניברסיטה.

דב חנין: הדבר הזה ניתן לביצוע, הוא גם קרה בעבר באוניברסיטה, אוניברסיטת תל-אביב כבר עשתה את זה.

דב חנין: הדרך לעשות את זה היא באמצעות השכרת בניין שיועמד לרשות מעונות סטודנטים, למהלך השנה הקרובה, זה כבר נעשה באוניברסיטת תל-אביב בעבר, זה יצטרך להיעשות גם עכשיו.

דב חנין: כמובן, לטווח הארוך, צריך לבנות בתל-אביב הרבה יותר מעונות סטודנטים.

מוחמד ברכה: כשאני למדתי שם זה נעשה, אבל ההסתדרות שכרה, בזמנו.

מוחמד ברכה: המחלקה הערבית בהסתדרות שכרה בניין ברח' ז'בוטינסקי.

מוחמד ברכה: אז היינו יעד לפשיטות של המשטרה.

מוחמד ברכה: כל כמה שבועות היו באים ומעירים אותנו באמצע הלילה.

מוחמד ברכה: אני רוצה לספר משהו שלא מצחיק.

דב חנין: מאה אחוז.

מוחמד ברכה: דב ממהר?

דב חנין: אדוני היושב-ראש אני משאיר פה שני חברי כנסת מעולים מסיעת חד"ש, הם יעשו את העבודה הרבה יותר טוב ממני.

דב חנין: זה נעשה גם היום.

רן לבנה: היום, אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל-אביב, שוכרת שני בניינים.

דב חנין: אז אני אומר, אותו פיתרון שנעשה בעבר וגם נעשה במידה מסוימת בהווה, צריך להרחיב אותו.

דב חנין: להרחיב אותו כך שבאמת הוא ייתן פיתרון לאותם סטודנטים שיש להם מצוקה ולא יכולים לגור היום במעונות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני אומר שזוהי דרך המלך.

דב חנין: דרך המלך חייבת להיות פיתרון של מעונות.

דב חנין: ישנה דרך נוספת, שבלית ברירה צריך יהיה לנקוט בה, אבל אני מראש אומר שהיא דרך לא כל-כך אפקטיבית, והיא הרחבת מספר הזכאים למלגות דיור והעלאת מלגות הדיור.

דב חנין: אני אומר, אם אין ברירה ואין אלטרנטיבה של שכירת מקום שיאפשר לכולם מקומות מגורים באוניברסיטה, אז צריך יהיה ללכת בדרך הזו.

דב חנין: אני רק אומר לכם שהאפקטיביות שלה בתל-אביב היא מוגבלת, מכיוון ששוק השכירות בתל-אביב כל-כך מטורף, שגם אם יעלו בסכום מסוים את העזרה לסטודנטים במלגת שכירות, היכולת בפועל לפתור את מצוקת הדיוק היא מוגבלת.

דב חנין: היא מוגבלת.

דב חנין: והבעיות האחרות שסטודנטים ערביים נתקלים בהם, ברצון שלהם לשכור דירות בתל-אביב, לא נפתרות בדרך הזאת.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסכם ולומר – אני מציע שאנחנו נפנה לאוניברסיטת תל-אביב בדרישה לייצר פתרונות דיור לשנה הנוכחית באמצעות השכרה מצד האוניברסיטה.

אלכס מילר: רק אוניברסיטת תל-אביב?

אלכס מילר: עיריית תל-אביב לא קשורה?

דב חנין: אני מייד אגיע לעיריית תל-אביב, אדוני יכול לסמוך עלי שאני לא אשאיר את עיריית תל-אביב בצד.

דב חנין: פנייה לאוניברסיטה שתפעל למהלך של השכרה כזו.

דב חנין: לחילופין, פיתרון מעשי לכל אותם 1,000 סטודנטים שנותרו מחוץ למעגל השכירות, באמצעות הגדלת מלגות השכירות.

דב חנין: אגב, הגדלת מלגות השכירות בכל מקרה מתבקשת, מכיוון שמחירי השכירות בתל-אביב מאוד עלו בשנתיים האחרונות ומלגת השכירות לא עלתה בשיעור המקביל ולכן אנחנו מדברים על צורך להעלות את זה בכל מקרה, גם אם לא היינו נתקלים בבעיה הקונקרטית הזאת וכמובן, פנייה לעיריית תל-אביב, להציב בפניה את החומרה של מספר מאוד גדול של סטודנטים שנמצאים בעיר ללא פתרונות דיור.

דב חנין: עיריית תל-אביב, יש לה גם נכסים, גם אפשרויות, והיא יכולה להיחלץ לעניין הזה והיא יכולה להראות שהיא אכן דואגת לדור הצעיר בתל-אביב ונותנת תשובות, לפחות לחולייה הקריטית הזאת של סטודנטים.

דב חנין: אני מתנצל, אדוני היושב-ראש, אני אהיה חייב לרוץ לוועדת הפנים שמנהלת דיון במקביל ואני בטוח שאתה יחד עם חברי הכנסת הרבים והמעולים שנמצאים פה, תדעו לקבל החלטות מצוינות.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: קודם כל, לפני שילך חבר הכנסת חנין, אני מצטרף לדבריך בקשר לברכה לחברים שהגיעו וטרחו ובעד היוזמה וגם חברי, ג'מאל זחאלקה שהצטרף להצעה לסדר.

גאלב מג'אדלה: פה אנחנו צריכים את המעורבות שלך.

גאלב מג'אדלה: הבעיה ידועה, אני חושב עוד לפני שנולדת, היה פעם הצגה בבית ליסין, קראו לה שותף לדירה.

גאלב מג'אדלה: ב- 67, 68.

גאלב מג'אדלה: לפני שנולדת.

גאלב מג'אדלה: שותף לדירה, שני סטודנטים, יהודי וערבי, ששכרו דירה, כי לא נתנו להם, היתה הצגה בבית-לסין.

גאלב מג'אדלה: זו בעיה כרונית ידועה.

גאלב מג'אדלה: השנה הבעיה החריפה ובאוניברסיטת תל-אביב החריפה עוד יותר ואנחנו נדרשנו לעניין הזה, גם חבר הכנסת חנין.

גאלב מג'אדלה: עכשיו ניתן לפתור את הבעיה, כי היום הנתונים הם הרבה יותר טובים מכפי שהיו אז.

גאלב מג'אדלה: הבעיה החריפה.

גאלב מג'אדלה: צריך להגיד גם את האמת, קרה משהו שהפריטו את המעונות והדברים התחילו להתנהל על בסיס אחר.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שיש פיתרון וניתן לפתור, לצמצם את הבעיה בגדול.

גאלב מג'אדלה: לא במאה אחוז, אבל אפשר לצמצם את הבעיה, בגדול.

גאלב מג'אדלה: אוניברסיטת תל-אביב מודעת לזה.

גאלב מג'אדלה: אני הייתי במעונות הסטודנטים, הייתי אורח של הנשיא לפני חודש, שבוע אחרי זה הייתי אורח של הרקטור, והם מודעים לבעיה והם רוצים שאנחנו נשלב ידיים כדי למצוא את הפתרונות.

גאלב מג'אדלה: בשונה מעיריית תל-אביב, שבאמת לא דיברתי אתם, גם לא יצרתי אתם קשר.

אלכס מילר: אני עכשיו, כמו שהדיון הזה מתקיים ועיריית תל-אביב לא נוכחת כאן ואני גם אמרתי את זה אתמול, כל מי שלא מגיע, מבחינתו, מסכים עם כל דבר שאנחנו מחליטים.

אלכס מילר: נכון?

גאלב מג'אדלה: מאה אחוז.

אלכס מילר: השתיקה זה בעצם הסכמה.

גאלב מג'אדלה: נמצא כאן מנכ"ל אוניברסיטת תל-אביב, ברוך הבא.

מוטי כהן: קיבלת תשובה מאתנו גם בכתב.

גאלב מג'אדלה: נכון.

גאלב מג'אדלה: מבחינתי, אתם בסדר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים עכשיו לשלב ידיים כדי לפתור את הבעיה של הדיור, כמו שפתרנו את הבעיה הרבה יותר מהר מאשר כל אחד חשב אחרת, בעניין בית התפילה.

גאלב מג'אדלה: כשיש רצון, זה אפשרי.

גאלב מג'אדלה: לכן אני חושב שאנחנו צריכים, אחרי שהחברים יקבלו את זכות הדיבור, אנחנו צריכים לסכם שאנחנו נשלב ידיים, אלכס ואנחנו, עם אוניברסיטת תל-אביב, נמצא את הפתרונות.

גאלב מג'אדלה: אנחנו גם צריכים לשלב ידיים ביצירה של הפיתרון, לא רק לזהות את הבעיה, ואני חושב שהחברים שנמצאים כאן, יש להם את היכולת ויש להם את העניין לשלב ידיים, כדי שאנחנו נמצא את הפיתרון הראוי.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: מכל האוניברסיטאות בארץ, מצוקת הדיור באוניברסיטת תל-אביב, היסטורית, היא הכי קשה.

ג'מאל זחאלקה: באוניברסיטה העברית זה מצא את פתרונו, באוניברסיטת בן-גוריון כנ"ל, וגם בטכניון.

ג'מאל זחאלקה: מצוקת הדיור הכי קשה שיש לה הדים שמגיעים אלינו, זה מאוניברסיטת תל-אביב.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, חשוב לציין שבכל האוניברסיטאות עלה בצורה משמעותית שכר המעונות וזה עבר בשקט.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, כשמעלים שכר לימוד, אז אנחנו קופצים, אבל שכר המעונות שהוא לא פחות, מבחינה כספית, העלות של שכירת דירה היא לא פחות משכר לימוד וכשמעלים את זה ב- 10% וב- 20%, וגם באוניברסיטת תל-אביב זה עלה.

ג'מאל זחאלקה: גם בצורה משמעותית, וזה חשוב לציין.

ג'מאל זחאלקה: לכן, מתבקשת העלאת מלגת הדיור לא רק בגלל, גם מי שמקבל מעונות זקוק לזה, כי זה מעמסה כבדה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אני תומך בהצעות שהועלו כאן, אני חושב שצריך לעשות אותן.

ג'מאל זחאלקה: הנחת היסוד כנראה באוניברסיטת תל-אביב שהיא נמצאת במרכז הארץ ואנשים יבואו מקרוב ולא יצטרכו מעונות, אחרת היו בונים, כי אין פרופורציה לגודל האוניברסיטה.

מוטי כהן: זאת לא הנחת היסוד, ממש לא.

מוטי כהן: להפך, אנחנו בונים עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: לא לא, אני לא מדבר עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר היסטורית.

ג'מאל זחאלקה: היסטורית, לא עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שאתם בונים עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: אבל זה ייקח חמש שנים, שלוש שנים.

ג'מאל זחאלקה: אז בשלוש שנים לומדים אלפי סטודנטים, לכן הפיתרון שמוצע, דרך אגב, הוא סביר, בגלל היותו זמני.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אנחנו לא מציעים משהו שאתם תשכרו, אלא למצוא פיתרון גישור עד שהמעונות החדשים יהיו מוכנים, וזה מקובל.

ג'מאל זחאלקה: זה מקובל בכל מקום בעולם, לא להפקיר את הסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהעניין ברור, צריך לגשת להחלטות ואם האוניברסיטה משתפת פעולה, אז בוועדה אני מבין יש קונצנזוס להתגייס לנושא הזה ולעשות כל מה שאפשר.

עפו אגבאריה: אני רק רוצה להוסיף כמה מילים.

עפו אגבאריה: אני מסכים לכל מילה שאמרו חבריי, חברי הכנסת וקודם אני מברך גם את האורחים ועצם העובדה שהסטודנטים לא יכולים לקבל מעונות, אני חושב שזה מחסום נוסף בפני התלמידים מהפריפריה ובעיקר גם מהסטודנטים הערביים שבאים כל-כך מרחוק, שזה מהווה מחסום בפני ההתקדמות והלימודים שלהם.

עפו אגבאריה: אני יודע שגם אוניברסיטת תל-אביב, היא גם אוניברסיטה קצת אטרקטיבית שבאמת הסטודנטים אוהבים אותה, אוהבים ללמוד בה.

עפו אגבאריה: יש בה אווירה מיוחדת.

דב חנין: נותנים מחמאות.

ג'מאל זחאלקה: כבוגר האוניברסיטה העברית אני לא יודע למה אנשים הולכים לתל אביב בכלל.

עפו אגבאריה: זה מה שאני שומע מהסטודנטים ועצם העובדה שעכשיו הם צריכים ללכת ולחפש דיור, שזה עולה מעל 3,000 לזוג, לשתי בנות או שני בנים, ובדרך-כלל, לבנים הרבה יותר קשה למצוא את המגורים האלה, בתוך תל-אביב, אז אני חושב שעל האוניברסיטה וגם על העירייה ואני מצטרף לדרישה שבאמת צריך למצוא איזה שהוא פיתרון זמני וזה לא יכול להיות להשאיר את הדברים בצורה כזו.

עפו אגבאריה: תודה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, הסוגיה הזו באמת עלתה כאן לפני שבוע בדיון אחר שקיימנו בנושא של המצב במכללות.

אברהם מיכאלי: הסוגיה היא באמת סוגיה כוללנית ואין ספק שהסטודנטים שמגיעים באמת ממקומות שונים, כי הרי מדובר פה לפעמים, הצפוניים מגיעים לדרום והדרומיים מגיעים לצפון והחסר קיים.

אברהם מיכאלי: השאלה היא מאיפה אנחנו יכולים באמת לבחון מקורו למימון הבנייה.

אברהם מיכאלי: זה לא יעזור.

אברהם מיכאלי: מדובר פה, יש בעיות בקיבוצים, שלא משכירים דירות כנראה בצורה כזאת או אחרת לסטודנטים, ומדובר גם בבעיה נוספת בתוך הערים, כמו תל-אביב או גם בבאר-שבע שמעתי עדיין החסר קיים, למרות שבבאר-שבע מצאו פתרונות כאלו או אחרים.

ג'מאל זחאלקה: כי זול שם לשכור דירה.

אברהם מיכאלי: כן, התחילו לעשות שם כל מיני סידורים, אבל לדעתי עדיין יש שם חסר.

אברהם מיכאלי: השאלה היא אם אנחנו ככנסת צריכים פה לבחון איזה שהוא תקציב מיוחד אפילו בנושא הזה, שהממשלה ברפורמה אפילו כרגע, שאנחנו עומדים לאשר אותה.

ג'מאל זחאלקה: אם ש"ס תבקש, נקבל.

אברהם מיכאלי: אתה יודע מה?

אברהם מיכאלי: ש"ס, תאמין לי, בקטע הזה, הפעם תהיה מעורבת.

אברהם מיכאלי: כיושב-ראש השדולה להשכלה גבוהה, אני כן רוצה להיכנס לעניין ולכן צריכים לחשוב על כיוונים מעשיים, לא משהו שבסוף לא יהיה גם ישים ולא תהיה דרך לבצע אותו.

אברהם מיכאלי: תודה.

אברהם מיכאלי: חילופי יו"ר – היו"ר מוחמד ברכה

מוחמד ברכה: תודה, אדוני.

מוחמד ברכה: משרד החינוך נמצא כאן?

מוחמד ברכה: אני חושב שהיה חשוב שמשרד החינוך יהיה כאן.

מוחמד ברכה: שר החינוך הוא יושב-ראש המועצה להשכלה גבוהה וכשאנחנו כחברי כנסת פונים לגוף ממלכתי בעניינים של ההשכלה הגבוהה, אנחנו פונים לשר החינוך ושר החינוך פונה לאוניברסיטה ומקבל תשובה, אז הוא מחזיר לנו תשובות.

מוחמד ברכה: אני רואה כדבר לא תקין שמשרד החינוך לא טרח להגיע ואני חושב שיש מקום להעיר להם, היות והם הוזמנו.

מוחמד ברכה: אבל לפני כן, הייתי צריך לברך את נציגי האוניברסיטה, אם זה מרצים והנהלה ואם זה סטודנטים, ואני חושב שזה חשוב שהדיון מתקיים בהשתתפותם ובנוכחותם.

מוחמד ברכה: ב- 18 לאוגוסט, פניתי לשר החינוך בנושא הזה, ובנושא של קבלת סטודנטים ערביים למעונות.

מוחמד ברכה: אני אראה לכם בכל המכתב, כל התשובה שנשלחה אלי על-ידי שר החינוך, התשובה נשלחה ב- 17 לאוקטובר, אני קיבלתי אותה שבוע לאחר מכן.

מוחמד ברכה: אבל מהבדיקה של הדברים, עלו הדברים הבאים: א. מספר המיטות במתחם איינשטיין הצטמצם בעקבות שיפוצים והקצאת מיטות לסטודנטים זרים מחו"ל, ועמד השנה על כ- 600 מיטות.

מוחמד ברכה: 168 מיטות פחות מבשנה שעברה.

מוחמד ברכה: 600 מיטות אלו חולקו בין 1,200 מבקשים, צמצום המיטות כאמור הביא לשלילת הזכאות למיטה למאות סטודנטים ערביים ולא ערביים כאחד.

מוחמד ברכה: ב. הוועדה העליונה למעונות הסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב הקצתה השנה לסטודנטים הערביים שענו על קריטריונים מחייבים, מתוך 600 מקומות לחלוקה, כ- 300 מקומות.

מוחמד ברכה: ואני, מבדיקה שלי, הבנתי שהמידע, הנתון הזה אינו נכון לחלוטין.

מוחמד ברכה: אין בו שמץ של אמת.

מוחמד ברכה: שמתוך 600 מקומות לחלוקה, כ- 300 הווה אומר, שכ- 50% מהמקומות הוקצבו לסטודנטים ערביים ואני רוצה לשמוע את הסטודנטים הערביים שיגידו אם זה נכון או לא נכון ויגידו מה הנכון, לא רק אם נכון או אל נכון.

מוחמד ברכה: ג. הלחץ במצב ההקצאות כיום הנו זמני וייפתר בתוך כשנתיים-שלוש.

מוחמד ברכה: כבודו אמר שלוש שנים, מה שניתן לשר החינוך, משהו קצת פחות, אבל נניח, שלוש שנים.

מוחמד ברכה: בימים אלה ממש החלה בניית שמונה מגדלי מעונות חדשים במתחם ברושים ובהם יהיו למעלה מ- 1,000 חדרי מגורים.

מוחמד ברכה: לכשתסתיים הבנייה, אני סבור כי הבעיה תבוא על פתרונה.

מוחמד ברכה: בברכה, גדעון סער.

מוחמד ברכה: השאלות שעולות מהתשובה הזו, רבותיי, תשובות שהאוניברסיטה צריכה לתת והסטודנטים צריכים לתת.

מוחמד ברכה: קודם כל, על אמינות המידע, אם זה נכון או לא.

מוחמד ברכה: הדבר השני, העניין של השיפוצים והעניין של צמצום במיטות.

מוחמד ברכה: מה נפל על האוניברסיטה כהפתעה ביום בהיר?

מוחמד ברכה: מה קרה?

מוחמד ברכה: פתאום הם תכננו את שנת הלימודים, ויומיים לפני פתיחת שנת הלימודים גילו שהם עושים שיפוצים ואז יהיה להם מחסור?

מוחמד ברכה: לא. מוסד רציני, ואני גם למדתי שם ואני מאוד אוהב את האוניברסיטה הזו, מוסד רציני, כלשהו, אמור להיערך לכמה שנים, לא ליום או ליומיים.

מוחמד ברכה: לכן, אנחנו היום מדברים מעבר לדקה ה- 90, מה שקרוי בספת הכדורגל.

מוחמד ברכה: הדברים האלה היו צריכים להיות מתוכננים לפני תחילת המשחק, לפני תחילת שנת הלימודים.

מוחמד ברכה: הרי ידוע שיהיה מחסור וידוע שסטודנטים ייזרקו לרחובות ויחפשו וידוע מתוך ניסיון היסטורי שסטודנטים ערביים מתקשים למצוא דיור בדירות פרטיות, זה בעיה שאלכס מילר כמובן לא יכול לפתור את זה, מאז כפי שאמר חבר הכנסת מג'אדלה, מאז שנות ה- 60, עבור בשנות ה- 70 שלי, ותחילת שנות ה- 80 וכו', עד לשנים שלך.

מוחמד ברכה: אני חושב שהעניין הזה ידוע ומוכר לאוניברסיטה ולאגודות הסטודנטים ועל כן אנחנו, בהמשך לדברים של חבריי, אני מבקש שהיום בישיבה הזו נשמע לא רק מה לא טוב, מה התוכניות לעתיד, אלא התוויית דרך לפיתרון מיידי, הפיתרון לטווח ארוך כבר נמצא בדברים והוא, כידוע, מקובל על כולם, אבל בתקופה הקרובה מה אנחנו עושים.

מוחמד ברכה: אני מציע, מאיפה נתחיל?

מוחמד ברכה: נשמע מאחד הסטודנטים.

מוחמד ברכה: מי רוצה לדבר?

ג'ואד אבו אלהיגא: אני סטודנט באוניברסיטה, סטודנט למשפטים ורכז מטה מאבק המעונות שהוקם באוניברסיטת תל-אביב.

ג'ואד אבו אלהיגא: בקשר לנתון הזה, הנתון לא מדויק, לא נכון.

ג'ואד אבו אלהיגא: מובן שאנחנו פנינו לאוניברסיטה בדרישה מה הנתונים המדויקים, ובדו"ח שנערך אנחנו יודעים שמספר המיטות שהוקצו לסטודנטים ערביים הוא 266 מיטות ולא 300 מיטות ואחוז הסטודנטים הערביים בקמפוס איינשטיין ירד בכ- 13%, זאת אומרת שיש היום 38% מסך כל המיטות בקמפוס.

ג'ואד אבו אלהיגא: זאת אומרת, שגם המכסה ירדה, האחוז ירד ולא הוקצה ולא שוריינה כל מכסה.

מוחמד ברכה: אני מודה לך, בשלב הזה, אחר-כך אם תרצו להרחיב בדברים אחרים, תינתן לכם האפשרות.

מוחמד ברכה: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

מוטי כהן: קודם כל, אני פשוט רוצה לענות על הדבר הזה.

מוטי כהן: אוניברסיטת תל-אביב לא מקצה מקומות לסטודנטים ערביים, היא מקצה לסטודנטים, סטודנטים שבאוניברסיטת תל-אביב, סטודנטים ישראלים, אזרחי ישראל, ואנחנו במפורש לא עוסקים בהפרדה בין אנשים, וצריך לזכור דרך אגב, יש עוד קבוצות באוכלוסייה בישראל שבהם יש, עשויות להיות בעיות של מציאת מקומות מגורים באזור תל-אביב.

מוטי כהן: האוניברסיטה לכן היא בודקת את זה לפי סדרה של קריטריונים, סוציו-אקונומיים, מאוד ברורים, כולל בין היתר מרחק, קריטריונים נוספים שקשורים בהכנסת המשפחה, בהכנסת האדם עצמו וכו' ולפי זה היא קובעת והתוצאה היא תוצאה, ולכן הרבה פעמים גם קשה לנו לדעת האם הסטודנט הוא ערבי או לא ערבי.

מוטי כהן: הנתונים, כפי שהובאו פה, הם נתונים שנבדקו על-ידי דיקנט הסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב.

מוטי כהן: אני מניח שהנתונים האלה אמינים ואפשר לבדוק אותם פעם נוספת.

מוטי כהן: אבל זו באמת השאלה כרגע שהיא חשובה אולי נקודתית, אבל היא לא באה לענות על הנקודות המרכזיות בדיון.

מוטי כהן: קודם כל, צריך לזכור שאוניברסיטת תל-אביב, היסטורית, לא בנתה את המעונות שלה בסוף שנות ה- 60, תחילת שנות ה- 70, ונבנו אז בעצם כחריגה למדיניות הכללית במדינת ישראל, שאמרה שבאזור תל-אביב לא צריך מעונות.

מוטי כהן: כמו שאתם אמרתם, צריך את המעונות בירושלים, בחיפה, בנגב בבן-גוריון, בתל-אביב לא צריך מעונות ובנו בכל-אופן, מצאו תורמים ובנו מעונות שסיפקו בערך 1,000 מיטות, 1,070 מיטות עבור הסטודנטים של תל-אביב.

מוטי כהן: המעונות האלה, בגלל שכר הדירה הנמוך שלהן, בגלל זה שהיו באחזקת האוניברסיטה בלבד, ללא מקומות נוספים, בשנות המשבר למעשה הוזנחו והיו במצב שהוגדרו גם מפגע תברואתי וגם מפגע בטיחותי.

מוטי כהן: למעשה, עיריית תל-אביב שקלה בשלב מסוים לסגור את המעונות מסיבות של בטיחות.

מוטי כהן: מי שביקר במעונות של תל-אביב, אני מניח שחבר הכנסת דב חנין שמכיר את אוניברסיטת תל-אביב ידע באיזה מצב היו המעונות האלה, הם היו פשוט חרפה לכל אדם ואדם במדינת ישראל, לא חשוב מאין הוא מגיע, בשביל לגור במעונות האלה.

מוטי כהן: על-מנת לשנות את המצב מהיסוד ולהביא למצב שהמעונות הקיימים ישופצו ויהפכו להיות מקום ראוי למגורי סטודנטים במוסד להשכלה גבוהה מכובד בישראל ועל-מנת להוסיף תוספת של מעונות נוספים, האוניברסיטה למעשה פעלה בדרך היחידה שהיא היתה יכולה לעשות, היא פנתה במכרז לחברות חיצוניות באמת ובמסגרת אותו הסדר שהיא הגיעה, שופצו המעונות הקיימים, הושקעו במקום 100 מיליון שקל, בשיפוץ המעונות הקיימים ואני חושב שגם חברינו פה, מאוניברסיטת תל-אביב, שמכירים את המעונות הקיימים, הם יודעים שהמעונות היום הם ברמה בהחלט הולמת מוסד אקדמי.

מוטי כהן: חלק מהשיפוץ היה באמת להקטין את מספר החדרים, כי הדירות שהיו קיימות היו בגודל כזה ששמו שני אנשים בחדר של פחות מעשרה מטר, זה פשוט לא תנאים שאפשר לחיות בהם.

מוטי כהן: ולכן, על-מנת להרחיב טיפה את החדרים האלה, זה מה שעשו.

מוטי כהן: אגב, זה לא מהשנה הזו, זה משנה שעברה.

מוטי כהן: כבר בשנה שעברה, בעצם, התחיל מהלך השיפוץ נעשה בצורה מדורגת, עוד לא סגרנו את המעונות, אלא נעשה בצורה מתוכננת.

מוטי כהן: השנה כל המעונות כבר משופצים ולכן יש את כל המכסה.

מוטי כהן: בשנה שעברה היו עוד פחות כי למעשה חלק מהמבנים היו בתהליך של שיפוץ.

מוחמד ברכה: לפי התשובה של שר החינוך, זה להפך.

מוחמד ברכה: השנה הזו ירדה המכסה.

מוטי כהן: לא, ממש לא.

מוטי כהן: זה לא נכון.

מוחמד ברכה: אז מישהו הטעה את שר החינוך.

מוטי כהן: אני אומר שבפועל.

דב חנין: האם במקביל עלה מספר ההקצאות למיטות לסטודנטים מחוץ לארץ?

מוטי כהן: לא. לא.

דב חנין: לא  עלה?

מוטי כהן: לא, לא עלה.

מוטי כהן: לא עלה.

מוחמד ברכה: הנה, הוא כותב כאן 168 מיטות פחות מבשנה שעברה.

מוחמד ברכה: בפירוש.

מוחמד ברכה: אז מישהו הטעה את שר החינוך.

מוטי כהן: לא, התשובה היא לא מדויקת מבחינה זאת שבשנה שעברה היו בניינים שלמים שהיו תחת שיפוץ.

מוטי כהן: זאת אומרת, לא היה מצב שבו היה מבנה.

מוטי כהן: כל מבנה כזה, זה סדר גודל של בערך 200 מיטות.

מוטי כהן: זאת אומרת דה-פקטו, בשנה שעברה, היו פחות מיטות מהשנה.

מוטי כהן: האוניברסיטה, יחד עם אגודת הסטודנטים.

מוחמד ברכה: אדוני המנכ"ל, אולי תסבר את האוזן, מה הכוונה כשמדובר על הוועדה העליונה למעונות.

מוטי כהן: זו ועדה שפועלת תחת הדיקנט, כן, שהיא מקצה.

מוחמד ברכה: זה האוניברסיטה והאגודה או זה רק האוניברסיטה?

מוטי כהן: זה דיקנט הסטודנטים מטפל בזה.

מוטי כהן: דיקנט הסטודנטים זה האוניברסיטה, יש שם נציגות של אגודת הסטודנטים.

מוחמד ברכה: זה גם המעונות של האגודה וגם המעונות של האוניברסיטה?

מוטי כהן: רק המעונות של האוניברסיטה.

מוטי כהן: האגודה מפעילה שני בניינים נפרדים, זה בניין מילמן ובניין ברודצקי ושם יש לה כ- 500 מיטות.

מוחמד ברכה: איפה שהיה בית האבות?

מוטי כהן: כן.

מוטי כהן: עוד 500 מיטות נמצאות תחת האגודה.

מוטי כהן: בכל אופן, האגודה, יחד עם אוניברסיטת תל-אביב, בשנה שעברה הקצו סכום של 960,000 שקל כתוספת למלגות עבור סטודנטים, בנושא של דיור.

מוטי כהן: השנה, שוב אנחנו פועלים יחד עם אגודות הסטודנטים, על-מנת לנסות אפילו להגדיל את הסכום הזה בצורה משמעותית.

מוטי כהן: אגב, יחד עם עיריית תל-אביב שכנראה תנסה לעזור לנו בנושא הזה.

מוטי כהן: אני יודע שחבר הכנסת אלכס מילר מנסה להעביר חקיקה בנושא של ארנונות על המעונות.

מוטי כהן: היום התשלום של דמי הארנונה הוא על הדיירים.

מוטי כהן: אם החקיקה הזאת תעבור ותצליח, זה אומר דה-פקטו הורדה של התשלומים של אותם סטודנטים בנושא של המעונות.

מוטי כהן: זאת אומרת, נעשית סדרה של פעולות, התחלות הבנייה אנחנו יודעים, יש לנו 1,500 מיטות נוספות בדרך, בשמונת המגדלים שאנחנו בונים כרגע.

מוטי כהן: אם יהיה צורך בנוספות, אנחנו נוכל להוסיף.

מוחמד ברכה: מה אנחנו עושים במהלך שנת הלימודים הזאת?

מוטי כהן: מלגות, מלגות.

מוטי כהן: כסף, אנחנו נותנים כסף, כמיליון שקל, אנחנו נותנים בנושא הזה, על-מנת לסייע מעבר למה שהיה קיים בשנים הקודמות.

מוחמד ברכה: כן, אבל כשאי-אפשר למצוא דירה, מה יעזור הכסף שאתם מוסיפים?

מוטי כהן: לנו אין בעיה להקצות את הסכום הזה למטרות אחרות, זאת אומרת, אם אנחנו נעשה את זה יחד עם אגודת הסטודנטים, בתיאום, שיוחלט שמקצים את זה למטרות נוספות, אז נקצה את זה למטרות נוספות.

מוטי כהן: הסכום הזה עומד בעצם לחלוקה בנושא הזה.

דב חנין: אבל הסכום הזה הוא קשיח?

דב חנין: יש הרי כרגע מצוקה מאוד קשה.

רן לבנה: אני יושב-ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב, אני אתייחס שנייה ל- 960,000 שקל ואז אני אומר את עמדתי בנושא.

רן לבנה: הסכום הזה של 960,000 שקל הושג אחרי מאבק, משא ומתן והסכמה, כדי להקל על הדיירים שנמצאים במעונות, לאור עליית המחירים שהתייחסו אליה, קרי הסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: אחרי עליית המחירים במעונות.

רן לבנה: עלייה בכמה עשרות אחוזים, על-מנת להקל על הסטודנטים שקיבלו מעונות, האוניברסיטה הקצתה את הכסף הזה.

רן לבנה: אנחנו כאגודה לא מאמינים שזה משחק סכום אפס, זה לא עניין של לקחת מהחבר'ה שקיבלו מעונות ולתת לחבר'ה שלא קיבלו מעונות, השאלה היא איך אנחנו מוצאים פיתרון שיימצא, שייפתח עוד מיטות, בלי לפגוע באותם סטודנטים שכן עומדים בקריטריונים המאוד מחמירים של מעמד סוציו אקונומי נמוך וכיוצא בזה, כדי להיכנס לאוניברסיטה.

רן לבנה: ברשותכם, אני רוצה להגדיר את הבעיה עם שלוש נקודות שהן כן השקפה של האגודה שקצת אולי יסבכו את הנושא הזה, אבל בכל מקרה, חשוב לומר אותן.

רן לבנה: חבל לי שחבר הכנסת מילר לא נמצא כאן.

רן לבנה: הבעיה היא לא רק של סטודנטים ערביים, היא בעיקר של סטודנטים ערביים, גם עולים חדשים מחבר העמים ומאתיופיה, קשה להם לשכור דירה ברמת-אביב, ובתל-אביב בכלל.

ג'מאל זחאלקה: שופטים אותם על-פי המבטא או צבע העור?

רן לבנה: אני אומר, לי קוראים רן לבנה, יותר קל לי לשכור דירה בתל-אביב מאשר אדם שעלה מאתיופיה, מבן-אדם שמגיע מאום אל פחם, ומבן אדם שעלה מחבר העמים, נקודה.

רן לבנה: נקודה פסיק, השנה יצא לי לעבור דירה עם בת זוגי מדירה אחת ברמת-אביב לדירה אחרת, והטלפונים שקיבלתי כשפרסמתי מודעה, כדי למצוא דייר שיחליף אותי, היו חלקם הגדול היו סטודנטים ערביים שאמרו לי – תגיד לי, לבעל הדירה יש בעיה עם זה שאני מאום אל פחם?

רן לבנה: ואני לא ידעתי איך לענות להם בכלל.

רן לבנה: וזאת בעיה שהיא שכיחה, אבל גם עולים חדשים שואלים את אותן השאלות וגם עולים חדשים מאתיופיה.

רן לבנה: אז רציתי לומר שהבעיה היא קצת יותר רחבה מזה.

רן לבנה: שתיים.

רן לבנה: בנוגע לנושא הזה של סטודנטים זרים, צריך לתת על כך את הדעת, אבל אני חושב שאם מוסד אקדמי  ומדינת ישראל רוצה לארח סטודנטים זרים, היא צריכה גם לדאוג להם למיטות.

רן לבנה: וזה שוב פעם, אני לא בא לומר מי יותר טוב ממי, אני לא רוצה להיכנס בכלל לפינה הזאת, אבל זה לא שאנחנו צריכים לקבל החלטה שמשליכים את הסטודנטים הזרים, גם הם סטודנטים שבאים ללמוד כאן.

דב חנין: אדוני, בעברי יצא לי להיות באוניברסיטת אוקספורד, כזר, כמובן, ואחד המנגנונים שאני הכרתי, וזו אוניברסיטה מאוד מכובדת ומאוד מסודרת, אבל אחד המנגנונים שישנם שם והם מנגנונים לגיטימיים, אומרים שיש העדפה לאזרחי בריטניה על מי שבא מבחוץ.

דב חנין: בתור אחד שבא מבחוץ, אני קיבלתי את זה וקיבלתי את זה בהבנה, כי אני לא תושב בריטניה, יש לי את אוניברסיטת תל-אביב, אני באוקספורד אורח.

דב חנין: אני לכן אומר, שגם כאשר אוניברסיטה רוצה לקבל אנשים מבחוץ וזה בהחלט דבר טוב, עדיין יש מקום להעדיף את מי שהוא אזרח הארץ הזאת והוא פשוט, זה המקום הטבעי שלו.

רן לבנה: אני מסכים אתך לחלוטין ואני אפילו מחזק את הדברים שלך כשאני אומר שהמטרה של מוסד אקדמי או המטרה של מעונות בגדול היא לאפשר לאנשים שידם קצרה מלהשיג דיור נגיש, להשיג דיור נגיש לסטודנטים שלה, נקודה.

רן לבנה: אבל אני לא אומר, כל מה שאני אומר הוא שלא צריך, שצריך גם לפתור אולי את הבעיה של סטודנטים זרים, במידה ויוצרים להם בעיה.

רן לבנה: והנקודה השלישית, שהיא הכי בעייתית, בעיני, הבעיה הכי בעייתית לטווח הארוך, כשאנחנו מתייחסים לפיתרון היא שאני לא בטוח בכלל שגם אחרי שייבנו בנייני המעונות החדשים, בעיית הדיור תיפתר.

רן לבנה: אני חושב שאם היום אנחנו מסתכלים על מספר המיטות שמוקצה על-ידי האוניברסיטה לסטודנט ואנחנו מדברים על יחס של מיטה אחת ל- 26, 30 סטודנטים, אם אני מכניס גם את המיטות של האגודה פנימה, אני לא בטוח שלאחר בניית המעונות הנושא הזה ייפתר.

רן לבנה: המעונות החדשים, תקן אותי אם אני טועה, גם מיועדים לאוכלוסיות שהיום הן האוכלוסיות.

מוטי כהן: אותן אוכלוסיות בדיוק.

רן לבנה: אותן אוכלוסיות, אז בסדר.

גאלב מג'אדלה: 1,500 מיטות לא יספקו את הצרכים של האוניברסיטה?

מוטי כהן: זה 1,500 נוספים, זה 2,500.

רן לבנה: אני מקווה מאוד.

רן לבנה: מקווה מאוד.

רן לבנה: אני רוצה לומר לכם שיש גם בעיה ואני מניח שאתם מכירים את זה גם במכללות באזור.

רן לבנה: אני חושב שהיום התנאים שאני מספק, אחד מהדברים שהפתיחה של המעונות החדשים זה שזה ייפגע במעונות של האגודה, שאני לא מתבייש לומר כאן, הם לא במצב טוב כי היום אנחנו מתפעלים אותם ללא כוונת רווח בצורה שקופה וה- Facilities בהם הם מאוד מאוד קשים ובעייתיים.

רן לבנה: מדינת ישראל לא השכילה להקצות תקציב ייעודי לבניית מעונות.

רן לבנה: אני חושב שהמתווה שחבר הכנסת חנין וכולם הסכימו עליו, מאוד מאוד מקובל עלינו.

רן לבנה: שם המשחק כאן הוא להבין איך בשלוש השנים הקרובות, עד שתיפתר הבעיה הזאת של המיטות, נוכל להציע עוד מיטות לסטודנטים.

רן לבנה: במדינת ישראל, כמו במדינת ישראל, כשפרויקט בנייה מתחיל ומתחייבים שהוא ייגמר תוך שלוש שנים, אז אני בדרך-כלל אומר שהוא יימשך עוד שלוש, ארבע או חמש שנים, הבנייה היתה אמורה כבר להתחיל, אם אני לא טועה, ובגלל קשיים שהערימו כוחות הביטחון על הנושא הזה, כי יש להם איזה שהוא בסיס ליד, כנראה, אז זה נתקע.

רן לבנה: זה שם המשחק.

רן לבנה: זה לחלוטין שם המשחק.

גאלב מג'אדלה: זאת אומרת, אתה מוכן, כאגודת סטודנטים, יחד עם האוניברסיטה, יחד אתנו, להצטרף לפיתרון המיידי שהציע חבר הכנסת חנין?

מוחמד ברכה: חבר הכנסת מג'אדלה, בוא נשמע, לא שמענו את עמדתו.

מוחמד ברכה: חילופי היו"ר – היו"ר אלכס מילר

ג'ואד אבו אלהיגא: שלום לכם, אנחנו גם מודים לכם על היוזמה הזאת, היוזמה המאוד חשובה שכינסתם כיום.

ג'ואד אבו אלהיגא: אני לא ארחיב על המצוקה כי אני חושב שהצגתם את המצוקה באופן די טוב והדרישות שלנו גם הוצגו באופן די טוב.

ג'ואד אבו אלהיגא: אני אענה לכמה נקודות שהועלו כאן והוסיף את העמדה שלנו גם.

ג'ואד אבו אלהיגא: אכן, אנחנו, דבר ראשון, כדי להסביר מה זה מטה מאבק המעונות, זו יוזמה סטודנטיאלית, מאבק על מעונות הסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב, שהוקם ביוזמת הסטודנטים, הצטרפו אליו ארגון סגל הזוטר והבכיר של האוניברסיטה, של המרצים, הוקם ביוזמת התאחדות הסטודנטים, בשיתוף עם האגודה שהצטרפה ועוד הצטרפו וסולידאריות.

ג'ואד אבו אלהיגא: איפה אנחנו עומדים כיום, אחרי שהצענו את הדרישות ואת הבקשות שלנו וכמובן פרשנו את המצוקה בפני האוניברסיטה.

ג'ואד אבו אלהיגא: דבר ראשון, האוניברסיטה, דיקן הסטודנטים וכל גורם בעל עניין באוניברסיטה, טרם הגיב וטרם שלח תשובה וטרם התייחס לדרישות ולמאבק שהתנהל.

ג'ואד אבו אלהיגא: היה מאהל בשבוע שעבר, מאהל בכיכר אנטין, בכניסה לאוניברסיטה, במשך עשרה ימים, האוניברסיטה לא טרחה לפנות ולדעת, כמובן חוץ מהישיבה שנערכה קודם, היא לא טרחה להתייחס לנושא.

ג'ואד אבו אלהיגא: אני אסבך עוד קצת, רן, בנוסף למה שאמרת, בנוסף למצוקה, בנוסף לצמצום, בנוסף לשוק הגזעני והדורסני של תל-אביב, אחת הדרישות שהיתה לנו מהאוניברסיטה, זה לחשוף את הקריטריונים ואת הנוסחה, את המדיניות של חלוקת והענקת הזכאות למעונות.

ג'ואד אבו אלהיגא: אף אחד עדיין לא יודע מה הנוסחה.

ג'ואד אבו אלהיגא: הקריטריונים, אנחנו יודעים, יש מרחק, ציונים, וזמן השהות במעונות, וכמובן יש את השירות הצבאי והשירות הלאומי, שתכף אני אגיד עליו כמה מילים.

ג'ואד אבו אלהיגא: ומצב סוציואקונומי לא נכלל.

ג'ואד אבו אלהיגא: מה שקרה בעצם, זה שכשאנחנו דורשים את השקיפות מהאוניברסיטה, וכשאנחנו פונים לאוניברסיטה, שבואו תפרטו, לא מספיק שסטודנט יקבל שלא ענית על הקריטריונים, מה הקריטריונים, מה הנוסחה ואיך אני יכול לדעת איך אני איערך לשנה הבאה.

אלכס מילר: מוטי, אתה מכיר את זה?

מוטי כהן: האמת היא שגם ישבנו על זה.

מוטי כהן: אנחנו מקבלים באופן מלא את מה שנאמר פה, השקיפות זה דבר חשוב.

מוטי כהן: ישבנו יחד עם אגודת הסטודנטים ועם דיקנט הסטודנטים והחלטנו שאנחנו נעשה מחשבון שיהיה באינטרנט נגיש לכל סטודנט, שהוא יוכל לעצמו לשקלל, לראות איפה הוא נמצא וגם לדעת בדיוק מה הניקוד שלו, כך שהעסק הזה יהיה שקוף לחלוטין, והוא יקבל את זה.

אלכס מילר: טוב מאוד, מצוין.

מוטי כהן: זו דרישה לגיטימית וזה בסדר גמור.

ג'ואד אבו אלהיגא: והנושא העיקרי – כשאנחנו דורשים מהאוניברסיטה עכשיו, חוץ מהדרישות הקונקרטיות לפיתרון המצוקה, זה יחס הולם ותגובה ומענה לדרישות הסטודנטים, לפנייה של הסטודנטים.

ג'ואד אבו אלהיגא: לא ייתכן שאם סטודנט פונה למעונות או לרכזת המעונות או לאוניברסיטה, ינופנף, פשוט מנפנפים, זאת ההרגשה וזאת לא רק הרגשה, זו העובדה.

ג'ואד אבו אלהיגא: אתמול עשינו ניסיון וזה מה שקיבלנו.

ג'ואד אבו אלהיגא: נקודה אחרת שאני אתייחס אליה בקשר לנתונים זה השירות הצבאי והשירות הלאומי שכמובן זה בא ברובד השני של המצוקה, ולא ברובד הראשון.

ג'ואד אבו אלהיגא: כי הרובד הראשון, כפי שהסברתם נכון, זה הצמצום.

ג'ואד אבו אלהיגא: הרובד השני של המצוקה, זה השירות הצבאי והשירות הלאומי, ואנחנו בכוונה לא בחרנו ללכת במאבק נגד הקריטריון הזה, כי ידענו מראש, צפינו מראש את התגובה של האוניברסיטה, שהמגרש, מגרש המאבק שלכם הוא או בכנסת, ואם אנחנו נמצאים כאן משמע אנחנו פונים אליכם בנושא הזה, או לבית-המשפט, שאגב, היתה פסיקה שאישרה את הקריטריון הזה.

ג'ואד אבו אלהיגא: בקשר למחירים, רק כדי להסביר וכדי לסבר את האוזן בנושא הזה, סטודנט באוניברסיטת תל-אביב יכול היה לשלם, לפני ההפרטה, בין מינימום 630 שקל, סטודנט שבחר לגור בגלל מצבו הסוציו אקונומי במגורים של 630 שקל, אכן בתנאי מגורים ותנאי מחייה לא הכי ראויים, או לא דלוקס.

עפו אגבאריה: זה במעונות?

ג'ואד אבו אלהיגא: במעונות.

ג'ואד אבו אלהיגא: ומקסימום 850 שקל.

ג'ואד אבו אלהיגא: סטודנט יכול היה לסבול את זה.

ג'ואד אבו אלהיגא: כיום, סטודנט נאלץ לשלם לכל הפחות 1,200 שקל ולכל היותר 1,700 שקל, ללא חריגות.

ג'מאל זחאלקה: עלה פי שניים.

ג'ואד אבו אלהיגא: עלה פי שניים.

ג'ואד אבו אלהיגא: ואגב, אם אנחנו מדברים על כך שיש חדרים זוגיים, של עשרה מטרים לשני אנשים, אמרת אדוני המנכ"ל?

מוטי כהן: היו, היו כאלה.

ג'ואד אבו אלהיגא: עדיין יש כאלה.

ג'ואד אבו אלהיגא: בבניין G, אם אתה לא יודע, תנאי המחייה הם באותו חדר, דומים לבניין F. זה עדיין שני אנשים.

ג'ואד אבו אלהיגא: אכן, זה ארבעה, זה שני חדרים במעון במקום ארבעה חדרים, אבל בתוך החדר, זה אותם תנאים.

מוטי כהן: אבל יש לך מרחב יותר גדול, יש לך מטבח יותר גדול.

ג'ואד אבו אלהיגא: אני לא מדבר על המטבח.

מוטי כהן: זה עולם אחר, זה לא אותו דבר.

מוטי כהן: זה לא בעיה רק של המיטה.

מוטי כהן: זה לא רק זה, זה גם השירותים הנלווים.

מוטי כהן: כי יש לך חיבור לאינטרנט, שזה היום דבר מרכזי.

ג'ואד אבו אלהיגא: אני לא חשוב שסטודנט באוניברסיטה צריך טלוויזיית LCD  ומיטה אחד וחצי VIP.

ג'ואד אבו אלהיגא: אני חושב שסטודנט באוניברסיטה שרוצה לחסוך, יסתפק בתנאים שאין להם טלוויזיה LCD.

ג'ואד אבו אלהיגא: וכשאנחנו מדברים על שלוש שנים, אז תלוי מאיפה מקבלים את התשובה.

ג'ואד אבו אלהיגא: אם זה לכל הפחות או לכל היותר.

אלכס מילר: מוטי, זה חלק מהעלות, כל ה- Facilities?

מוטי כהן: כן, כן.

מוטי כהן: זה הכל ביחד.

ג'מאל זחאלקה: המעונות השתפרו מאוד, אבל הכסף עלה פי שתיים.

מוטי כהן: לכן יש את העניין של המלגות, על-מנת בדיוק לסייע לאנשים, להוריד להם את המחיר.

ג'ואד אבו אלהיגא: המלגות מגיעים לאלו שלא קיבלו מעונות.

ג'ואד אבו אלהיגא: אלו שקיבלו מעונות, אין להם מלגות.

ג'מאל זחאלקה: אם לעשות את זה אקסקלוסיבי, ברמה של בית-מלון, גם סטודנטים רגילים לא יכולים להגיע לזה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מבינים, יש כאן דברים סותרים.

גאלב מג'אדלה: המלגות מיועדות למי שקיבל מעונות?

רן לבנה: אחרי שהאגודה בשנה שעברה מחתה על הנושא הזה ששכר הדירה עלה, כמו שאמרתם, בחלק מהמקרים גם ב- 100%, אז אנחנו כתבנו על זה מכתב.

ג'מאל זחאלקה: להזכיר לך שבאוניברסיטה העברית, יש גם היום מעונות שהם ברמה לא פחותה, וכל העלייה בשנים האחרונות באוניברסיטה העברית, אני בדקתי את זה פשוט, היא בין 10% ל- 20%.

אלכס מילר: כן, אבל באוניברסיטה העברית יש לך את ראש העיר, שדואג.

ג'מאל זחאלקה: זה לא ראש העיר, זה האוניברסיטה.

אלכס מילר: חבר הכנסת זחאלקה, תשמע, אני יכול להגיד לך, הרי כולנו היינו בסרט הזה של הסטודנטים.

אלכס מילר: אני אומר לך, אם יש לך שיתוף פעולה עם ראש העיר בנושא, תאמין לי, שזה אפשר גם להוריד בחצי.

אלכס מילר: זה עניין של השקעה, זה עניין של רצון.

מוטי כהן: נושא של ארנונה, למשל.

מוטי כהן: היום הסטודנטים נאלצים לשלם ארנונה.

מוטי כהן: אם באמת ייכנס הנושא של הארנונה לתוקפו, זו הורדה משמעותית לסטודנטים האלה.

אלכס מילר: בבקשה תקצר.

ג'ואד אבו אלהיגא: כן, אני אסכם, מה אנחנו מצפים, איפה אנחנו עומדים היום.

ג'ואד אבו אלהיגא: אנחנו כמובן מנסים ליצור באמצעות המאבק שלנו, אנחנו עשינו כמה תחנות במאבק שלנו, המאבק הסלים כמובן עם המאהל.

ג'ואד אבו אלהיגא: כיום יש עצומה של יותר מ- 2,500 חתימות.

ג'ואד אבו אלהיגא: יש הצטרפות והתארגנות רחבה של הסטודנטים, של המרצים, אבל כמובן, אין שיתוף פעולה הולם, אני חושב, מול האוניברסיטה.

ג'ואד אבו אלהיגא: אנחנו כמובן מצפים מכם, מהכנסת, מחברי הכנסת, מכל גורם שיכול לסייע ויכול לדחוף את העניין, כמובן אנחנו מצפים לכך וכמילה אחרונה, אני מציע שכבודכם תפנו לדו"ח מבקר המדינה שביקר באופן חריף את העסקה שבוצעה בין אוניברסיטת תל-אביב לבין חברת שיכון ובינוי.

מוטי כהן: איפה שמעת דבר כזה?

ג'ואד אבו אלהיגא: דו"ח מבקר המדינה.

מוטי כהן: ממש לא.

מוטי כהן: הוא לא ביקר.

ג'ואד אבו אלהיגא: וכמובן לעקוב אחר סיבת התפטרותה של גב' ליאורה מרידור.

מוטי כהן: אתה מדבר על דו"ח, שאל"ף, עוד לא יצא, בי"ת, זה לא מה שכתוב שם, וגימ"ל, זה גם לא נכון.

ג'ואד אבו אלהיגא: אנחנו נשמח לתשובה.

מוטי כהן: תראה לי דו"ח כזה של מבקר המדינה.

אלכס מילר: אף אחד פה לא מדבר בלי אישור, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, זו לא ועדת חקירה.

אלכס מילר: דבר שלישי, אם יש דו"ח מבקר המדינה שיוצא ומצביע על ליקויים כאלו או אחרים, יש שתי אופציות.

אלכס מילר: יש קודם כל, אופציה של ועדת ביקורת המדינה שדנה בצורה רחבה בכל מה שכתוב בדו"ח מבקר המדינה, ואופציה שנייה, הוועדה יכולה לבדוק את הממצאים ובמידה ויש חיבור בנושאים שקשורים לוועדת הכנסת, כזו או אחרת, שניתן להעלות ולדון על זה, אז גם זו אפשרות.

אלכס מילר: כרגע, לא הוצג בפניי לא דו"ח, לא ממצאים, והעניין הזה נמצא במסגרת של איזה שהוא ויכוח ביניכם לבין האוניברסיטה, אני גם לא הייתי מציע להעלות נתונים שהם לא מדויקים ולא סופיים, לפרוטוקול של הוועדה.

מוחמד ברכה: למה תגיד לא מדויקים?

מוחמד ברכה: תגיד – תפנו אותנו למקור ואנחנו נטפל בזה.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: שוב, מדברים על דו"ח מבקר המדינה.

אלכס מילר: אם יש דו"ח מבקר המדינה, אז אם הייתם רוצים שאנחנו נתייחס, חבל שלא הבאתם לי את הנוסח, את המקור, והיינו עוברים על זה.

ג'ואד אבו אלהיגא: תודה רבה לכם.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: מוטי, מה לדעתך אפשר לעשות, איך אפשר להתקדם?

מוטי כהן: קודם כל, אני חושב שההצעה שהועלתה פה ואני חושב שהיא הצעה נכונה, נבונה, וזה באמת עניין של שילוב הידיים עם כולם, כולל אנחנו, דרך אגב, בקשר עם עיריית תל-אביב בנושא הזה והיוזמה פה של רן לבנה, של יו"ר האגודה.

אלכס מילר: אתה מרגיש שיש רצון בעיריית תל-אביב?

מוטי כהן: כן, כן.

אלכס מילר: אני לא כל-כך מתרשם.

מוטי כהן: בדיוק אתמול דיברתי עם עוזר ראש העיר בנושא הזה, תתקיים פגישה אצל מנכ"ל העירייה, על-מנת להקים קרן משותפת, גם על העירייה וגם לאוניברסיטה ולאגודות הסטודנטים, על-מנת להגדיל ולהכפיל את הסכום שישנו היום לחלוקה.

מוטי כהן: אז הכוונה שלנו היא באמת לתת מענה.

מוחמד ברכה: אני מציע במגעים עם העירייה, לשתף את ועדת החינוך.

ג'ואד אבו אלהיגא: גם את מטה המאבק.

אלכס מילר: לא לא לא.

מוטי כהן: אני אשמח לעדכן את יושב-ראש הוועדה בתוצאות של המגעים עם העירייה.

מוטי כהן: אני חושב שזאת הדרך הנכונה, זאת אומרת, אנחנו באמת, אני חושב שהאוניברסיטה שלנו היא באמת אוניברסיטה פלורליסטית, היא אוניברסיטה שהיא פתוחה לכולם, היא עושה את הכל על-מנת לקדם את הדברים האלה ואני חושב שאנחנו בדרך הנכונה בנושא הזה.

מוטי כהן: ההצעה שהועלתה פה, אני חושב שזו הצעה שמוסכמת על כל הגורמים שיושבים פה לפחות, ואפשר להעביר אותה כהצעה.

אלכס מילר: אני גם מבקש שנציג הסטודנטים הרשמי, מטעם אגודת הסטודנטים, תהיה שותף.

רן לבנה: אני היוזם של זה, אבל אני כן חושב, עוד פעם, ואני מסכים כאן עם חברי הכנסת שאמרו מקודם, הנושא של קרן מלגות זה משהו שהוא טוב, זה משהו שמאוד מסייע לסטודנטים, זה לא פותר את בעיית הגזענות בחברה.

רן לבנה: קרי, אם יש אנשים שהפיתרון האידיאלי מבחינת אגודת הסטודנטים, זה לתפוש עוד שני בניינים, בנייני משרדים, להסב אותם לבנייני מעונות.

אלכס מילר: רבותיי, אני רוצה לסכם בצורה כזאת: קודם כל, דבר ראשון, אני רואה בחומרה את העובדה שאין פה נציג של עיריית תל-אביב.

אלכס מילר: אני מבקש שאנחנו נפנה ליושב-ראש הכנסת, כאשר אנחנו דנים על מצוקת הדיור שיש לסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב והוזמנו נציגים של עיריית תל-אביב ואי-נוכחותם כאן, מצביעה על כך שהם לא רואים את הפיתרון מבחינתי, כך לפחות אני כך מרגיש, בהיבט החיובי.

אלכס מילר: אני רוצה קודם כל לרשום לפני הוועדה את ההודעה של המנכ"ל על כך שתהיה שקיפות בעניין של הקריטריונים.

אלכס מילר: אני גם רוצה לרשום לפרוטוקול שיש רצון ויש פעילות מטעם האוניברסיטה, למציאת פיתרון למצוקת הדיור.

אלכס מילר: מבחינתי, המשאב העיקרי של מדינת ישראל זהו המשאב האנושי ויש לשלב ידיים במציאת פתרונות לכל מה שקשור להיבט הכלכלי של החיים הסטודנטיאליים, כי מבחינתי, הדבר החשוב ביותר, שהסטודנט יהיה קודם כל בזמן הלימודים בלימודים, ואחרי הלימודים, שישב וילמד ולא יעבוד, ויפרנס את עצמו.

אלכס מילר: אנחנו גם מכירים שיש מציאות ואין מה לעשות.

אלכס מילר: אבל אם יש את אותם גורמים שלוקחים חלק במציאת פתרונות למשבר ולמצוקה הכלכלית של הסטודנטים בישראל, הם צריכים לבוא ולהראות רצון ולקבל החלטות מעשיות בכך שהם באים ונותנים פתרון לאותן הבעיות הכלכליות.

אלכס מילר: בנושא הזה, אני רואה, כשותף מלא למציאת פיתרון לדיור לסטודנטים באוניברסיטת תל-אביב את עיריית תל-אביב ואני קורא להם להראות התחשבות ורצון והתקדמות בכל הנושא שקשור למציאת פיתרון בצורה הרבה יותר מהירה ויעילה.

אלכס מילר: מבחינתי, אנחנו לא סיימנו כאן, אנחנו נקיים עוד דיון.

אלכס מילר: אני מצפה לשמוע על ההתקדמות.

גאלב מג'אדלה: כב' היושב-ראש, אני מציע לקצוב את זה בעוד שלושה חודשים.

אלכס מילר: אתה יודע איפה הבעיה עכשיו ספציפית, אם אנחנו נקצוב עכשיו בזמן?

אלכס מילר: אני אגיד לך איפה הבעיה – ישבו שלושה חודשים, לא יעשו כלום, ואז יגידו, בעוד שלושה חודשים אנחנו נפעל.

אלכס מילר: לא לא, אני לא מקצה זמן, אני מבחינתי, יש לנו פה כמה גורמים שלוקחים חלק בקידום העניין הזה.

אלכס מילר: אוניברסיטת תל-אביב תקבל גיבוי מלא בוועדת החינוך בכל בעיה שיש בדרך, אם יש איזו שהיא בעיה בקשר עם עיריית תל-אביב, אם אתם רואים שהם מנסים להתחמק לרדת מהעניין הזה, תבואו, תתריעו, אנחנו נקיים פה ישיבה ואני אמצא דרך להביא אותם לכאן, אם יהיה צורך להביא לפה את ראש העיר, אז גם ראש העיר יגיע.

אלכס מילר: אז יש לנו כלים, אם יש צורך לעשות את זה בוועדה אחרת, דרך אגב, שיש לה את הכוח, אני חושב לוועדת ביקורת המדינה יש היכולת.

אלכס מילר: תודה לאל, יש שיתוף פעולה גם עם יושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, שאם יהיה צורך, אנחנו גם נפעל במישור הזה.

אלכס מילר: אני רוצה לאחל לכם הצלחה, לכם הסטודנטים, כמובן, תצליחו, תלמדו, זה הכי חשוב, ותצליחו במבחנים ואנחנו נקווה שגם נצליח למצוא גם פיתרון לא רק בהיבט הדיור, אלא גם בהיבטים אחרים שקשורים למצב הכלכלי של הסטודנטים בישראל.

אלכס מילר: תודה.