ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 368, 2010-12-01 09:30

אופיר אקוניס: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה.

אופיר אקוניס: הנושא - כללי המים אבזרים חוסכי מים), התשע”א-2010.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה אנחנו חוקקנו פה במהירות בשנה שעברה כבר את חוק החסכמים והוא מחייב את כל משרדי הממשלה והשירות הציבורי, מערכת החינוך והצבא להתקין חסכמים.

אופיר אקוניס: נדמה לי שלבוא ולומר שאנחנו נמצאים במשבר מים זה דבר מובן מאליו.

אופיר אקוניס: התרענו על הדבר הזה כבר שנים רבות.

אופיר אקוניס: השנה אנחנו רואים – בזהירות אני אומר, שאנחנו בקטסטרופה שלא היתה כדוגמתה אולי מאז קום המדינה.

אופיר אקוניס: ברור שהתופעות שקראנו עליהן לפני 20 שנה של המידבור שמשתלט על ישראל – קורות.

אופיר אקוניס: חם ביום, קר בלילה, יבש.

אופיר אקוניס: אנחנו צריכים להיערך.

אופיר אקוניס: ומי כמו הממשלה יכולה וצריכה לתת דוגמה לציבור לחיסכון במים.

אופיר אקוניס: מה המצב כרגע, האם החסכמים הותקנו?

אופיר אקוניס: החוק לדעתי היה מאד ספציפי.

חמד עמאר: היו צריכים להביא את התקנות ב- 30אפריל, ואנחנו מקבלים אותן ב-1 לדצמבר.

חמד עמאר: איחור של 7 חודשים מלאים.

אתי בנדלר: וגם אז, כפי שנראה, יש אתן הרבה בעיות.

לאה ורון: התקנות קובעות, בין היתר, את סוגי האבזרים חוסכי המים המאושרים.

חמד עמאר: עם כל האיחור גם שלחו את התקנות בדואר.

חמד עמאר: לקח להן שבועיים להגיע אלינו בדואר.

אופיר אקוניס: הביורוקרטיה, הסחבת והניירת לא מעניינות.

אופיר אקוניס: משהו לא תקין פה.

אופיר אקוניס: זה לא פגיעה אישית חלילה במחוקקים.

אופיר אקוניס: זה קודם כל פגיעה בבית המחוקקים.

אופיר אקוניס: לא צריכים להיות עכשיו משורר, פרשן או מטאורולוג – כל מי שיושב פה בחדר רואה את זה, אנחנו באמת בקטסטרופה.

אופיר אקוניס: קודם כל – מה ההסבר לכך שזה לא היה עד ה-30לאפריל?

אופיר אקוניס: איך קרה האיחור הזה של חצי שנה?

ליהי שפייכר: החוק, למעשה, קבע את המסגרת ואת החובה להתקנת אבזרים חוסכי מים, כאשר היה צורך בעבודה מקצועית ברשותה מים, באגף לקידום חיסכון במים, בהכנת הכללים.

ליהי שפייכר: כפי שאמרנו – אכן היו עיכובים בשל כך.

ליהי שפייכר: גם בשל העובדה שהיתה שביתה ברשות המים וגם בשל העובדה שהיה צריך לעשות עבודה מקצועית של התקנת הכללים.

ליהי שפייכר: במקביל – יצאנו במכרז לאבזרים חוסכי מים שיותקנו בבתים פרטיים.

אופיר אקוניס: בסדר, זה התעכב במשרד המשפטים, זה העלה אבק – כל הדברים האלה לא מעניינים.

אופיר אקוניס: יש פה מאבק לאומי.

אופיר אקוניס: לא פחות.

אתי בנדלר: זה התעכב במשרד המשפטים?

אתי בנדלר: כך נאמר?

אופיר אקוניס: היה פה דיון מהיר בשבוע שעבר שניהל חבר הכנסת חמד עמאר.

אופיר אקוניס: זה לא מעניין, זה מאבק לאומי על המים שלנו.

אופיר אקוניס: המאבקים האלה לא פחות חשובים ממאבקים אחרים, ביטחוניים.

אתי בנדלר: כי לפי המידע שלי זה לא מדויק.

אופיר אקוניס: זה לא משנה כרגע.

אופיר אקוניס: היום, סוף סוף הדבר יבוא לידי ביטוי.

אופיר אקוניס: כמה זמן יצטרכו להתקין את כל המערכת?

אופיר אקוניס: כמה זמן?

יעקב לב: לפי החוק- 4 חודשים אחרי האישור הסופי של ה  --

אופיר אקוניס: חבל.

אופיר אקוניס: אני זוכר שאישרתי הרבה פחות אבל אתם ביקשתם, גם בגלל שביתה שהיתה אצלכם, בזמנו – אלה דברים בלתי מתקבלים עלה דעת.

אופיר אקוניס: 4 חודשים מה -1 בדצמבר, אם אינני טועה, זה 1 במרץ.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים את זה לפני החורף.

אופיר אקוניס: שמעתי היום שיש מצב שבמחצית דצמבר משתנה המגמה ומגיעים אלינו הדברים שמתרחשים עכשיו באירופה.

אופיר אקוניס: אני מאד אשמח, אבל עדיין יהיה חוסר אדיר במים.

אופיר אקוניס: זה לא יעזור.

אופיר אקוניס: זה יעזור במעט מאד.

אופיר אקוניס: 4 חודשים זה הרבה זמן.

אופיר אקוניס: בכל מקרה אני מציע לאשר אותם כדי שזה ייצא מפה היום.

אופיר אקוניס: כמה זמן

יעקב לב: 4 חודשים דרושים גם להתארגנות של הספקים.

יעקב לב: זו כמות אדירה של אבזרים.

יעקב לב: אנחנו גם במכרז הגדול של אספקה למגזר הפרטי, נתנו חודשיים להתארגנות כי יש לנו ספק אחד או יצרן אחד בארץ, והרבה אבזרים מיובאים מחו"ל.

יעקב לב: לקחנו חודש התארגנות ו- 3 חודשים לביצוע.

חמד עמאר: יש העדפה לתוצרת הארץ?

יעקב לב: לא. אני מעדיף שהיועצת המשפטית שלנו תגיב לנושא.

יצחק וקנין: מה העלות?

יצחק וקנין: מה הוקצה לכם, פחות או יותר?

יעקב לב: לא הוקצה לנו כי החוק הזה – פה מדברים על מבצע קודם, מבצע במגזר הפרטי, שם היה לנו תקציב.

יצחק וקנין: כמה התקציב?

יעקב לב: 29 מיליון שקל – פעימה ראשונה, ופעימה שניה, שאנחנו יוצאים כרגע, אם כבר הוכן מכרז לפעימה שניה, זה עוד 11 מיליון שקל במידה שהמבצע, הפעימה השניה גם יצליח, אז יש הבטחה מהאוצר שנלך להמשך המבצע.

אופיר אקוניס: אני מציע, כיוון שהקטסטרופה היא גדולה, ודיברנו על כך בשיחה בינינו, חבר הכנסת חמד עמאר במליאה.

אופיר אקוניס: משק המים בישראל במשבר ענק שאני לא זוכר כמותו.

יצחק וקנין: אין ספק שיש משבר.

יצחק וקנין: הבעיה הגדולה ביותר היא שההיערכות של המדינה בחלק מהמקרים - -

אופיר אקוניס: מה זה בחלק מהמקרים?

אופיר אקוניס: במקרה הזה.

יצחק וקנין: יש מקרה יותר גרוע.

יצחק וקנין: אתם יודעים שכל חודש מעבירים משפד"ן 100 מיליון קוב לים, בגלל שאין מערכת הובלה.

יצחק וקנין: היו חוסכים בחקלאות, חקלאים לא היו נופלים בפח ולא היו מקצצים להם ומקצצים להם.

יצחק וקנין: אלה דברים שאמרתי בוועדת הכספים.

יצחק וקנין: אתם לא אשמים, זה לא שייך אליכם.

חמד עמאר: אני חושב שכאשר הכנסת מחוקקת חוק וקובעת שעד ה-30 באפריל צריך להביא תקנות, ותוך 4 חודשים צריך לגרום את ההתקנה.

חמד עמאר: אנחנו היום ב-1 לדצמבר, ורק התקנות מגיעות לאישור.

חמד עמאר: אנחנו באיחור של 4 חודשים וזה איחור של שנה כמעט בהתקנה.

חמד עמאר: אם התקנות לקחו כל כך הרבה זמן אני מקווה שההתקנה תהיה ב-4 חודשים.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לוודא כאשר אנחנו מחוקקים חוק שכל משרד מבצע את מה שמוטל עליו.

יעקב לב: החוק מתייחס גם לאכיפה, ואנחנו באמת נעשה גם עבודה מקדימה.

יעקב לב: כבר יצאו פקחים ויסבירו לכל המעורבים על כך שחלה חובה, ותוך כדי תנועה נעשה פיקוח.

לאה ורון: הוועדה דנה במה שמונח לפניה והוא הנוסח המתוקן לדיון, שכתוב למעלה – 1.12.

לאה ורון: קיבלנו אותו אתמול בלילה, שיכפלנו והפצנו לכל המוזמנים.

חזקי ישראל: אנחנו מברכים על התקנות ואנחנו מבקשים שתהיה התייחסות לתוצרת הארץ בנושא.

חזקי ישראל: נתקלנו בתופעה שהיתה, שגם אחרי המכרז שהיה לא הכל תוצרת הארץ.

חזקי ישראל: ישנם כאן יצרנים שיכולים להציג את זה, גם יצרן חסכמים תוצרת הארץ.

חזקי ישראל: היינו מבקשים להתייחס לעניין.

אתי בנדלר: באיזה מובן?

חזקי ישראל: תנו עדיפות.

אתי בנדלר: נדמה לי שאין הסמכה מכוח הסעיף המסמיך בחוק הרלנטי.

אתי בנדלר: יש לך את חוק חובת המכרזים- תקנות חובת המכרזים, העדפת תוצרת הארץ?

אתי בנדלר: עם כל האהדה, חבל, פשוט - -

אופיר אקוניס: אמר נציג רשות המים שבישראל יש רק יצרן אחד.

חזקי ישראל: יש גם יבואנים.

חזקי ישראל: שתינתן עדיפות תוצרת הארץ.

אופיר אקוניס: כולם צריכים להתגייס פה ולעשות את המאמצים העילאיים.

אופיר אקוניס: אני לא רוצה לדעת מה יהיה כאשר נסכם את השנה הזו מבחינת גשמים.

אופיר אקוניס: זה נראה כמו טרגדיה מאד גדולה.

ליהי שפייכר: הערה מקדמית.

ליהי שפייכר: בתיאום עם היועץ המשפטי של הוועדה, איתי עצמון, הכללים מותקנים בתוקף סמכותה של רשות המים לפי סעיף 9א(א) לחוק המים ואנחנו מבקשים גם להוסיף שזה מתוקף סמכותה לפי סעיף 21א לחוק המים, כי זה יאפשר לנו עוד אכיפה.

ליהי שפייכר: אני קוראת: "בתוקף סמכותה לפי סעיף 9א(א) לחוק המים, התשי"ט-1989 (להלן – החוק) ולאחר שקוימו הוראות סעיף 124יחד(ד) לחוק, קובעת מועצת הרשות הממשלתית למים ולביוב כללים אלה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעף 21א(א) לחוק יוסד: הכנסת, וסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.

ליהי שפייכר: 1. הגדרות  בכללים אלה- "אבזר חוסך מים" – אבזר או מוצר אשר התקנתו ושימוש נכון בו יגרמו לחיסכון משמעותי בצריכת המים; "אבזר חוסך מים אנטי ונדאלי" – אבזר חוסך מים שאינו ניתן לפירוק ללא מפתח מיוחד ומצמצם את האפשרות להשחתת האבזר; "אבזר חוסך מים מאושר" – אבזר חוסך מים שניתן לו היתר לסימון בתו כחול; "אספקת מים ציבורית" – אספקת מים לנכס שבאחריות הרשות המקומית או תאגיד המים והביוב' "הרשות הממשלתית" – הרשות הממשלתית למים וביוב שהוקמה לפי סעיף 124יא לחוק' "ספק מים" –מי שמספק מים לאחרים בתמורה; "צנרת אספקת מים" – צינור המוביל מים אל הצרכן ומחובר לצנרת אספקת המים הציבורית או למקור אחר של אספקת מים; "תו כחול" – היתר לסימון אבזר חוסך מים שנתן מנהל הרשות לאבזר הנכלל בסוג האבזרים המפורטים בסעיף 5;"

אופיר אקוניס: הערות?

אתי בנדלר: שלוש מההגדרות המוצעות כאן מתייחסות לכלל 7 במספור החדש שאני טוענת שהוא אינו אפשרי מכוח הסעפים המסמיכים.

אתי בנדלר: כתבתי את חוות דעתי גם לרשות המים וגם למשרד המשפטים ואני הבנתי שאכן הם יבקשו למחוק את אוו כלל, ואם כך, אין צורך בהגדרות שנדרשות רק לצורך אותו כלל.

אתי בנדלר: אז רציתי לדעת האם אתם תציעו את הסעיף 7 לכללים או שתבקשו למחוק אותו?

ליהי שפייכר: אנחנו רוצים להביא לידיעת הוועדה את הרציונאל שמאחורי סעיף 7, ואכן הבנו שמבחינתכם ישנה התנגדות.

ליהי שפייכר: אנחנו סבורים שיש חשיבות לסעיף הזה.

אתי בנדלר: אתם רוצים להשאיר אותו ושהוועדה תכריע?

אתי בנדלר: אז בסדר.

אתי בנדלר: אז בינתיים אני מבקשת את ההגדרות של "אספקת מים ציבורית", "ספק מים" ו"צנרת מים" - להשאיר בסימן שאלה.

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: לא הבנתי.

אתי בנדלר: כי הן רלבנטיות רק לסעיף 7. כיוון שאי אפשר לאשר אותו, לדעתי,  כיוון שהוא חריגה מסמכות, אם הסעיף הזה לא יאושר אין צורך בהגדרות שמופיעות רק בסעיף - -

אופיר אקוניס: מבחינה פרקטית – מה זה אומר?

אתי בנדלר: גם מבחינה פרקטית יש הרבה דברים שהיינו רוצים שיקרו, אם אין הסדרה חוקית בחוק – לא ניתן לעשות אותם.

אופיר אקוניס: ברור.

אופיר אקוניס: אם כן אפשר לאשר את סעיף ההגדרות.

משה אבנון: אני יכול להעיר הערה?

משה אבנון: בהגדרה של "אספקת מים ציבורית" – פה זה מוגדר רק – רשויות מקומיות או תאגיד מים והביוב.

משה אבנון: יש רשות מקומית בלי תאגידי מים.

משה אבנון: כך למשל מכללת ספיר, לדוגמה.

משה אבנון: היא לא מקבלת מים מאף רשות מקומית.

משה אבנון: היא מקבלת מים ישירות מ "מקורות".

משה אבנון: כלומר, ההדרה צריכה להקיף כל מי שמספק מים למוסד ציבורי כל שהוא זה לא רק רשויות מקומיות ותאגידי מים.

ליהי שפייכר: אין לנו בעיה לציין – "...

ליהי שפייכר: או כל גורם אחר".

אופיר אקוניס: הממשלה מסכימה.

לאה ורון: לאיזה הגדרה התייחסת?

משה אבנון: אני מדבר על "אספקת מים ציבורית".

משה אבנון: יש ספקי מים פרטיים, יש "מקורות", יש - -

ליהי שפייכר: אפשר לציין גם – אספקת מים לנכס על ידי ספק מים.

אתי בנדלר: אתם מציעים לשנות כך שזה יהיה: "אספקת מים לנכס על ידי ספק מים".

אופיר אקוניס: הניסוח – תמצאו אותו.

אופיר אקוניס: אנחנו אישרנו את הסעיף.

ליהי שפייכר: אני ממשיכה בקריאה: "2.

ליהי שפייכר: פרסום רשימת אבזרים חוסכי מים הרשות הממשלתית תפרסם רשימה של אבזרים חוסכי מים מאושרים.

ליהי שפייכר: הפרסום לפי סעיף קטן (א) ייעשה באתר האינטרנט של הרשות הממשלתית ובמקומות נוספים לפי החלטת הרשות הממשלתית".

אתי בנדלר: הערות לסעיף 2 – הוא מטיל על הרשות הממשלתית לפרסם רשימה של אבזרי מים מאושרים.

אתי בנדלר: דהיינו, אני מניחה מכך שעד היום אין רשימה שפורסמה - -

קריאה: יש.

קריאה: באתר האינטרנט של רשות המים.

אתי בנדלר: תודה.

אופיר אקוניס: אם אין הערות נוספות – מי בעד?

אתי בנדלר: מה שאני חושבת זה שהיה צריך לשנות את ההגדרה של "אבזרים חוסכי מים" – אבזרים שפורסמו באתר של הרשות", ולא משהו שצופה פני עתיד.

יעקב לב: אבל זו רשימה שמתעדכנת.

אתי בנדלר: לא משנה.

אופיר אקוניס: הסעיף מאושר, אני מקבל את ההערה שלך.

אופיר אקוניס: תנסחי את העיקרון.

אתי בנדלר: פשוט להוסיף להגדרות: אבזרים חוסכי מים מאושרים – "אבזר חוסך מים שניתן לו היתר לסימון בתו כחול, ופורסם באתר האינטרנט של הרשות הממשלתית ובמקומות נוספים לפי החלטת הרשות הממשלתית".

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: תודה, התקבל.

ליהי שפייכר: אני ממשיכה בקריאה: "3.4 חובת התקנה אבזרים חוסכי מים בקבועות השרברבות המותקנות בצנרת הספקת המים במבנים של הגופים הציבוריים המפורטים בתוספת הראשונה לחוק (להלן – מבנה ציבורי) יותקנו אבזרים חוסכי מים מאושרים בהתאם לסוגים המפורטים בסעיף 5 להלן.

ליהי שפייכר: גוף ציבורי המעוניין בקבלת פטור מהתקנת אבזרים חוסכי מים כאמור לפי סעיף 9א(ב) לחוק יגיש בקשה לרשות הממשלתית מלווה באסמכתא מקצועית מתאימה בדבר מצבו הפיזי של המבנה.

ליהי שפייכר: החלטה על מתן פטור תפרט את הנימוקים למתן הפטור.

ליהי שפייכר: הרשות הממשלתית תפרסם באתר האינטרנט שלה את רשימת המבנים שקיבלו פטור לפי סעיף קטן (ב) ואת הנימוקים לכך.

אופיר אקוניס: הערות?

אופיר אקוניס: מה זה "גוף המעוניין בקבלת פטור"?

אופיר אקוניס: אנחנו, בזמנו -  החרגנו בחוק, בעקבות בקשה מיוחדת של שירות בתי הסוהר.

אופיר אקוניס: אז למה צריך את הסעיף?

איתי עצמון: אבל זו סיטואציה של פטור מסוים במבנים ציבוריים אחרים, בשאר הגופים.

ליהי שפייכר: רצינו לציין, לדוגמה,  שמי שפונה אלינו צריך להציג אסמכתה מקצועית ולא יקבל פטור סתם כך.

אתי בנדלר: אין כאן הגדרה לאסמכתא מקצועית.

אתי בנדלר: אני מניחה שאינסטלטור שיכתוב לכם מכתב – זו אסמכתא מקצועית.

ליהי שפייכר: לא בהכרח, זה תלוי בשיקול הדעת של האגף לקידום חיסכון מים כי יתכנו מקרים שנצטרך, לדוגמה- חוות דעת של מהנדס, וייתכנו מקרים שלא.

יעקב לב: אין הסמכה בארץ לאינסטלאטור כמו באמריקה.

יעקב לב: בגלל זה אנחנו מעדיפים שזה יהיה בקשה שחתומה על ידי בעל מקצוע מוסמך – טכנאי, מהנדס.

אתי בנדלר: אני מבינה, וייתכן שיש לכך מקום, אני רק מביעה ספק אם הנוסח יאפשר לכם לדרוש את זה.

אתי בנדלר: לדעתי, מי שמתקין בדרך כלל אבזרי אינסטלציה זה בעל מקצוע בתחום הזה, שזה אינסטלאטור, ואם הוא נותן מכתב יכול להיות שלא תוכלו שלא לקבל את זה, קחו את זה לתשומת לבכם.

אתי בנדלר: באשר לסיפה שהוספת – נדמה לי שהיא מיותרת:  "החלטה על מתן פטור תפרט את הנימוקים למתן הפטור", היות שהחוק עצמו קובע שהחלטת הרשות הממשלתית לפי סעף זה תהיה מנומקת, ובכתב.

ליהי שפייכר: אוקיי, אפשר להוריד.

יזהר יצחקי: אני מהפרקליטות הצבאית.

יזהר יצחקי: אני רק רוצה להבין: האם הבקשה לפטור היא לסוגים של מבנים?

אתי בנדלר: לא.

יזהר יצחקי: כלומר- לכל מבנה ומבנה יש להגיש בקשת פטור בגינו.

אתי בנדלר: זו היתה החלטה ערכית של הוועדה בעת שהכינה את הצעת החוק לקריאה שניה ושלישית, דנה בנושא, החליטה לא לאפשר מתן פטור לסוגי מבנים.

יזהר יצחקי: לאמור – כל יביל ויביל שצה"ל מציב, או כל אוהל שהוא מקים – ומעביר אליו צינור מים, לדוגמה, יחייב הגשה של בקשת פטור?

יזהר יצחקי: זה מעט לא סביר, בעינינו.

אופיר אקוניס: אתם מעבירים צינורות מים לאוהלים?

יזהר יצחקי: לפעמים.

קריאה: אפשר לשים על הברז חסכם.

יזהר יצחקי: לדוגמה,  במחנות או בתרגילים, או אפילו בבסיסי טירונים בהם יש אוהלים קבועים, כשעוברים ממקום למקום, מדי פעם - -

קריאות: - -

יזהר יצחקי: אנחנו מפנים להגדרה של "מבנה" בחוק התכנון והבניה - -

קריאות: - - -

לאה ורון: בכל מקרה, לדיונים בהצעת החוק הוזמן משרד הביטחון, סא"ל דניאל רוט גם השתתף בדיונים.

לאה ורון: אנחנו לא בשלב הצעת החוק.

יזהר יצחקי: אני מבין.

יזהר יצחקי: אבל האם הנוסח הזה לא יכול לתת מתן פטור לסוג מסוים של מבנים?

אתי בנדלר: לא, משום שהחוק עצמו מדבר על מבנה מסוים.

אתי בנדלר: לשון החוק היא ברורה כאן, לא ניתן לתת פרשנות.

אתי בנדלר: זה לא עניין של יחיד – רבים, שבדרך כלל פרשנות החוק סובלת גם כשמדובר ביחיד לתת ברבים, ולרבים – לתת ביחיד.

אתי בנדלר: יש כאן הוראה מפורשת, מבנה מסוים, זה לא סוג של מבנים, מה גם שבעת הדיונים בהצעת החוק הנושא עלה מפורשות.

אתי בנדלר: היתה בקשה לאפשר מתן פטור לסוגי מבנים מסוימים והוועדה הכריעה שלא לקבל זאת.

אלי יפה: אוהל הוא לא מבנה.

אתי בנדלר: אני לא נותנת חוות דעת בנושא הזה.

יזהר יצחקי: אז השאלה הנוספת היא – האם הפרשנות הנכונה היא לפי חוק התכנון והבניה, של בניין?

יזהר יצחקי: אם נלך לפי הפרשנות הזו, זה יכול לפטור - -

אתי בנדלר: אדוני הוא משפטן או מהנדס?

יזהר יצחקי: משפטן.

אתי בנדלר: אז שאדוני ייתן חוות דעת לכוחות הביטחון ככל שהם ידרשו.

יזהר יצחקי: זה ישליך גם על הערות נוספות שיהיו לנו לגבי הכללים.

אופיר אקוניס: אז מחקנו לפי הבקשה שלך את הסיפה של סעיף (ב).

עדי פילרמן: יש לי הצעה.

עדי פילרמן: כל מבנה שלפי החוק מצריך היתר בניה ייחשב כמבנה.

עדי פילרמן: כל מה שלא – איננו.

עדי פילרמן: שזה סככות, פחונים למיניהם.

עדי פילרמן: אנחנו סובלים מבעיה דומה, פשוט.

אופיר אקוניס: אנחנו מאשרים את הסעיף.

ליהי שפייכר: סעיף 4.  "4 סוגי אבזרים חוסכי מים מאושרים סוגי האבזרים חוסכי המים המאושרים לשימוש יהיו כאלה שקיבלו היתר לסימון בתו כחול ומפורטים ברשימה להלן: מיכל הדחה דו כמותי; משתנה ללא מים;

אסתר בצלאל: אנחנו מתנגדים, ממשרד החינוך.

אופיר אקוניס: סליחה, לפני כן  - דילגנו על סעיף קטן בסעיף הקודם: "הרשות הממשלתית תפרסם באתר האינטרנט שלה את רשימת המבנים שקיבלו פטור לפי סעיף קטן (ב) ואת הנימוקים לכך".

ליהי שפייכר: קראנו אותו.

יזהר יצחקי: אני לא התייחסתי – יהיה לנו קשה לקבל מצב שבו מפרסמים כל פטור ופטור לכל מבנה ומבנה.

יזהר יצחקי: יש בסיסים שעצם קיומם במקום מסוים, או – האינסטלציה או התכנון שלהם מסווגים.

יזהר יצחקי: אני לא חושב שאני צריך להרחיב.

יזהר יצחקי: אני חושב שיש הסדרים אחרים שקיבלנו בחוקים או בהצעות שכרגע מתגבשות – הצעת חוק האסבסט, או הצעת חוק אויר נקי, שכבר התקבל- שבהם , פרסום מידע נעשה בהתייעצות או באישור של גורמים מסווגים.

אתי בנדלר: אולי – "הרשות הממשלתית רשאית לפרסם...."

אתי בנדלר: – זאת אומרת, להשאיר את זה ברמה של שיקול דעת?

אופיר אקוניס: אם תפנו ותגידו שמתקן מסוים – עדיף שלא יהיה מפורסם, ודאי שרשות המים תקבל את השיקול.

יזהר יצחקי: אני רק אציע שזה ייכתב שזה בהתייעצות עם גורם ביטחוני.

יזהר יצחקי: לא הייתי משאיר את זה - -

אתי בנדלר: אני מציעה להשאיר את זה לשיקול דעתם.

אתי בנדלר: בכל מקרה שאתם תפנו בבקשה לפטור לגבי מבנה מסוים, או באתר מסוים, תכתבו מייד שאתם מבקשים  שאי מתן הפטור לא יפורסם.

אתי בנדלר: אני מניחה שהרשות היא מספיק אחראית כדי לא לפרסם במקרה של מתן פטור, במקרה כזה.

אופיר אקוניס: הדובר נמצא פה, האחראי על מערך ההסברה שלהם, גם, בוודאי גם על אתר האינטרנט, ובוודאי הדבר הזה הוא נבון ונכון, וההערה שלך היא טובה.

נח הקר: יש משהו שחשוב לשמור עליו- שה -default יהיה הפרסום, כי זו הבקרה הציבורית שיש לנו על הפטורים למבנים.

נח הקר: אם תהיה פה איזושהי תחרות בין פטורים למבנים אז הציבור יוכל לראות את זה באתר האינטרנט של רשות המים.

נח הקר: לכן צריך לשמור תמיד על ברירת המחדל של הפרסום, ובמקרים מיוחדים בהם יוצגו טיעונים כאלה ואחרים - -

יזהר יצחקי: אבל אם הפרסום יהיה אוטומטי אני חושש ממצב שבו ישכחו לציין באיזושהי  - -

אופיר אקוניס: אז נכתוב – "...

אופיר אקוניס: למעט מקרים שבהם נדרש סיווג ביטחוני".

אתי בנדלר: אתה חושש שצה"ל ישכח לבקש אי פרסום ואז אתה רוצה להטיל את זה על רשות המים?

אתי בנדלר: אני לא מבינה - -

יזהר יצחקי: אני מדבר דבר פשוט – התייעצות עם מערכת הביטחון לגבי מבנים שבבעלות מערכת הביטחון, כאשר מפרסמים.

ליהי שפייכר: אני סבורה שזה מיותר ומספיק הנוסח שהרשות הממשלתית רשאית לפרסם,  ולהשאיר לנו את שיקול הדעת.

ליהי שפייכר: כמובן שתהיה בפועל התייעצות אם תהיה איזושהי בעיה.

ליהי שפייכר: אין כאן שום כוונה לפרסם - -

יזהר יצחקי: לא הייתי משאיר את זה לשיקול פרסונאלי או לטעות של פקיד כזה או אחר.

יזהר יצחקי: לכן אני מבקש התייעצות.

אופיר אקוניס: קיבלנו את העיקרון, אנחנו מנסים למצוא נוסח.

אתי בנדלר: - - -

אלי יפה: יש גופים אחרים שהם לא צה"ל.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: במקום צה"ל ייאמר מערכת הביטחון.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: תקראו בבקשה.

איתי עצמון: "פרסום לגבי מבנים שקיבלו פטור שהם מבנים באחזקת או בבעלות של מערכת הביטחון יהיה לאחר היוועצות עם אותם גופים המנויים בהגדרה".

איתי עצמון: ההגדרה היא בסעיף 9ב'.

אתי בנדלר: אז אם כך – ברישה זה יהיה: "הרשות הממשלתית תפרסם באתר האינטרנט...".

אתי בנדלר: לא, בעצם זה חייב להיות "רשאית לפרסם..."

אתי בנדלר: משום שההיוועצות, זה לא אומר שיש לה פטור מפרסום.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: תודה, אושר.

ליהי שפייכר: "סעיף 4.  . 4 סוגי אבזרים חוסכי מים מאושרים סוגי האבזרים חוסכי המים המאושרים לשימוש יהיו כאלה שקיבלו היתר לסימון בתו כחול ומפורטים ברשימה להלן: מכל הדחה דו כמותי; משתנה ללא מים; וסת ספיקה לברז כיור; וסת ספיקה לברז כיור אנטי ונדאלי; וסת ספיקה למקלח; וסת ספיקה למקלח אנטי ונדאלי; מגביל ספיקה לברז כיור; מגביל ספיקה לברז כיור אנטי ונדאלי; מגביל ספיקה למקלח;  מגביל ספיקה למקלח אנטי ונדאלי;  ראש מקלח חסכוני;  מקלח יד חסכוני;  ברז בעל סגירה אוטומטית;  ברז בעל פתיחה וסגירה אוטומטיות;  שסתום הדחה (מזרם)"

אופיר אקוניס: "מקלח" זו מילה שאני שומע בפעם הראשונה.

יעקב לב: זה ראש מקלחת.

קריאות: - - -

אסתר בצלאל: משרד החינוך מתנגד לסעיף 2 – "משתנה ללא מים" כי המצב של התחזוקה השוטפת של מוסדות החינוך הוא רחוק מלהניח את הדעת, ואנחנו חוששים שזה יהווה מפגע בריאותי וזה לא ישים לגבי מוסדות החינוך.

אופיר אקוניס: אז למה אתם לא דואגים לזה שזה יניח את הדעת?

אסתר בצלאל: התחזוקה של מוסדות החינוך היא בידי הרשויות המקומיות והאחריות היא שלהם, אבל זו היא המציאות ואני חושבת שזה עוד יחמיר את המצב.

אתי בנדלר: איך זה יחמיר את המצב?

אתי בנדלר: אני לא מבינה.

אסתר בצלאל: מבחינה בריאותית – זה עלול לגרום לריחות.

אתי בנדלר: אבל אין כאן חובה להתקין משתנה ללא מים.

אתי בנדלר: הם רק אומרים שמקום שיש משתנה ללא מים אז צריכים שיותקן שם אבזר חוסך מים מאושר.

קריאות: - -

משה אבנון: המשתנה ללא מים היא האבזר בעצמו.

יעקב לב: זה רצוי מאד כי זה חיסכון אדיר במים.

יעקב לב: אבל האמת – שיש שם מחסום.

יעקב לב: זה במקום שמים כל הזמן זורמים, כמו שתמיד קורה, פשוט מאד, במשתנה הזו – היא מנותקת מאספקת המים ובתחתית של המיכל הזה שתלוי על הקיר יש מסנן.

יעקב לב: אז צריך להחליף אותו מדי פעם.

יעקב לב: בעצם, המשתנה נבדקה לכך שסימני השתן לא נשארים שם.

יעקב לב: היא מאד מאד חלקה.

יעקב לב: בדרך כלל הם די נקיים, בתחזוקה מינימאלית.

יעקב לב: אתה מסתובב במדינות שיש בהן המון מים.

יעקב לב: לא מזמן חזרתי מקרואטיה.

יעקב לב: מדברים עכשיו על יבוא מים מקרואטיה.

יעקב לב: ושם יש משתנות ללא מים במוסדות ציבור.

יעקב לב: יש הרבה מאד מקומות, גם בארץ, שהם מתפקדים טוב.

אופיר אקוניס: אז אתה מציע להשאיר?

יעקב לב: כי בטח יהיו מוסדות שירצו להרכיב אותם.

משה אבנון: אנחנו התקנו משתנות ללא מים וזה עובד, מתפקד, זה נקי, ואין אתם בעיה.

משה אבנון: בכל הקומות בעירית תל אביב זה קיים.

אסתר בצלאל: "ברז בעל פתיחה וסגירה אוטומטית" – נדמה לי שהכוונה לברז אלקטרוני?

אסתר בצלאל: אנחנו חוששים שזה מועד לתקלות ולא מתאים לבתי ספר.

משה אבנון: את לא חייבת - -

יעקב לב: קודם כל, זה ברזים שמיוצרים בהתאם לתקן.

יעקב לב: לא יכולה להיות תקלה.

יעקב לב: כל דבר מתקלקל אבל באופן עקרוני זה מתפקד די טוב.

יעקב לב: יש יצרנים בארץ שמייצרים אותם וגם נותנים טיפול טוב, כך שזו לא סיבה.

קריאות: היא גם לא חייבת.

קריאות: את יכולה לשים סתם חסכם, לא לקנות ברז.

קריאות: זו אפשרות שעומדת בפניך.

יעקב לב: יותר טוב שילדים ייכנסו לשירותים ואחרי שייצאו – ישאירו ברזים פתוחים?

יעקב לב: יש אלטרנטיבה – סגירה אוטומטית, ברז עם לחצן.

יעקב לב: לוחצים, הוא נותן מנה מסוימת של מים ואחר כך נסגר אוטומטית.

יעקב לב: אתם יכולים לשים את זה.

יעקב לב: זה בתוך הרשימה.

משה אבנון: אגב, אנחנו היינו ממליצים שמשרד החינוך, כעיקרון, שבכל בתי הספר יהיו אוטומטיים.

אופיר אקוניס: זה עוד ייקח זמן.

משה אבנון: ברז שסוגר את עצמו זה בהחלט יעיל מאד, טוב מאד, והייתי אומר שהם צריכים להכניס את זה כתקן אצלם, בכל בתי הספר.

אופיר אקוניס: הערות נוספות?

אתי בנדלר: שאלה שלי שקשורה גם להגדרה של "אבזר חוסך מים מאושר".

אתי בנדלר: האם לכל האבזרים חוסכי המים שפורסמו באתר שלכם ניתן היתר לסימון בתו כחול?

יעקב לב: בטח.

יעקב לב: כל הרשימה הזו – לכל אבזר כזה ניתן סימון תו כחול.

יעקב לב: אנחנו כל שנה חייבים לחדש את הבקשה לתו כחול.

יעקב לב: זה גם ועדה ציבורית.

אופיר אקוניס: הערות נוספות?

חאנני קאפח: שתי הערות.

חאנני קאפח: אל"ף, ברגע שהוספה להגדרת "אבזר חוסך מים מאושר" ש - - סימון בתו כחול ופורסם באתר האינטרנט, אני חושב שאפשר לגרוע את זה פה מהרישה של הסעיף.

חאנני קאפח: לא צריך לחזור על זה שוב.

חאנני קאפח: הערה שניה – אני מבין שהרשימה הזו מתארת את המשפחה הכללית של אבזרים חוסכי מים ובאתר שלהם יהיו מוצרים ספציפיים שקיבלו היתר.

חאנני קאפח: כלומר, יהיו יצרנים, אולי, שלא קיבלו היתר לשים תו כחול.

חאנני קאפח: אז אולי צריך לשים פה קצת סדר בהגדרה, כלומר- להבחין בין הפרסום לבין המשפחות.

חאנני קאפח: יש פה קצת דיסוננס.

יעקב לב: זו רשימה כללית.

חאנני קאפח: זה מה שאני אומר.

חאנני קאפח: הרי הגדירו אבזרים חוסכי מים מאושרים  - -

אתי בנדלר: אתה צודק.

אתי בנדלר: צריך למחוק מהרישה, כך שיהיה כתוב –"סוגי האבזרים חוסכי המים המאושרים לשימוש יהיו האבזרים המפורטים ברשימה להלן".

חאנני קאפח: בדיוק.

חאנני קאפח: התוצאה האופרטיבית של זה- שבעצם, הגופים שאמורים ליישם את ההחלטה בהינתן העובדה שאין אבזר מאושר מים שקולע לאחד מהפריטים 1 עד 15, אז אני לא יכול בעצם לעמוד אחר הכללים.

יעקב לב: בכל הרשימה הזו יש  - - אם אתה תיכנס לרשימה או לאתר שלנו, לכל הרשימה, 15 אבזרים שמופיעים פה יש אזכור באתר שלנו.

יעקב לב: נניח – משתנה, יש שם משתנה שקיבלה בארץ תו כחול.

עדי פילרמן: סעיף 4  כמו שזה מנוסח כרגע לעניות דעתי - -15 פריטים – זו רשימה סגורה.

עדי פילרמן: אם מחר ירצו להוסיף או לגרוע פריט זה עדכון של כל הנספח.

אתי בנדלר: זה יחייב לתקן את הכללים באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

עדי פילרמן: לדעתי הרבה יותר פשוט להשאיר את הנוסח ולהחליף את המילה האחרונה, במקום "להלן" – שיהיה: "כגון".

אתי בנדלר: אין דבר כזה, זה לא ניתן.

עדי פילרמן: כי כרגע, רשימת הפריטים שנכנסים לתו תקן - -

אתי בנדלר: לא ניתן לעשות את זה בחקיקה.

ליהי שפייכר: אני ממשיכה בקריאה: "5.

ליהי שפייכר: דרכי התקנתם של אבזרים חוסכי מים.

ליהי שפייכר: אבזרים חוסכי מים יותקנו במנים בהתאם להוראות תקן ישראלי 1205: "התקנת מיתקני תברואה ובדיקתם: קבועות שרברבות ואבזריהן".

ליהי שפייכר: ניתן לעיין בהוראות התקן במכון התקנים ובמשרדי רשות המים".

ליהי שפייכר: יש לנו רק הערה קטנה שאנחנו רוצים לציין: הוראות תקן ישראלי 1205 חלק 3, כי זה החלק הרלבנטי.

אתי בנדלר: אני מבקשת למחוק את הכלל הזה.

אתי בנדלר: משתי סיבות.

אתי בנדלר: האחת, התקן שבו מדובר הוא לא תקן רשמי.

אתי בנדלר: יש דרכים להענקת רשמיות לתקן לפי חוק התקנים.

אתי בנדלר: הבוקר חיפשתי באתר האינטרנט כדי לראות מה המצב של התקן הזה.

אתי בנדלר: התקן הזה לא פורסם, הוא הוכן בנובמבר 2007.

אתי בנדלר: בהתאם לחוק התקנים, אם רוצים לתת מעמד של תקן רשמי לתקן יש הליך, והליך הזה קובע שהשר, שהוא שר התמ"ת לצורך זה, רשאי, לאחר התייעצות עם נציגי היצרנים והצרכנים, להכריז, בהכרזה שפורסמה ברשומות על תקן מסוים, כולו או חלקו, כעל תקן ישראלי רשמי.

אתי בנדלר: קראתי מסעיף 8(א) לחוק התקנים.

אתי בנדלר: משפורסם תקן כתקן רשמי, הרי שהוראות סעיף 9 לאותו חוק אומר בלאו הכי: "לא ייצר אדם מצרך...."

אתי בנדלר: וכו, וכו' – "...

אתי בנדלר: ולא ישתמש בו בכל עבודה שהיא אלא אם התאימו המצרך או תהליך העבודה לדרישות התקן הרשמי..."

אתי בנדלר: וכו'.

אתי בנדלר: דהיינו, לו התקן הזה תקן רשמי לא היה צורך בכלל להתייחס אליו בכללים האלה, משום שהוא היה מחייב מכוח חוק התקנים, וכך היה צריך לבצע.

אופיר אקוניס: את מציעה למחוק את כל זה?

אתי בנדלר: כן, כי רוצים לתת פה בכללים תוקף של חקיקה לתקן לא רשמי בדרכים שעוקפות את חוק התקנים, ועוד ייאמר שמי שירצה לדעת איך עליו לפעול בהתאם לתקן הלא רשמי הזה יצטרך לשלם כסף, כדי לקנות אותו, לעיין בו ולדעת איך לעבוד.

אתי בנדלר: אני חושבת שהדרך הזו לא ראויה, ואני מציעה לא להתייחס לנושא הזה בכללים.

ליהי שפייכר: אין לנו בעיה, לא היינו מודעים לכך שזה לא תקן רשמי.

יעקב לב: אנחנו ידענו.

יעקב לב: להתקנה אין תקנים.

יעקב לב: באינסטלאציה זה בטוח.

יעקב לב: לאבזר כן יש תקן.

אתי בנדלר: אם יש תקן רשמי הוא מחייב, כך או כך, מכוח חוק התקנים.

אתי בנדלר: אז אנחנו מוחקים את הכלל הזה.

ליהי שפייכר: "סעיף 6. התקנת אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים גופים ציבוריים המנויים בפרטים 3 עד 5, 8, 9 ו-11 עד 14 לתוספת הראשונה לחוק יתקינו אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים המפורטים בפסקות (4),(6),(8) ו-(10) לסעיף 5; אם קיימת מניעה להתקנת אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים כאמור,רשאי הגוף הציבורי לפנות לרשות הממשלתית לקבלת פטור מהתקנתם ואישור להתקנת אבזרים חלופיים".

משה אבנון: אנחנו מתנגדים לסעיף הזה.

משה אבנון: אומר לך מדוע – אנחנו התקנו בכל מוסדות הציבור ברשויות המקומיות כבר לפני 8 שנים אבזרים חוסכי מים.

משה אבנון: בלי כל קשר – יש חלק אנטי ונאדליים וחלק לא.

משה אבנון: המשמעות של הסעיף הזה היא היום היא להתחיל לעשות הכל מחדש, ואין לזה סיבה.

משה אבנון: אנחנו צריכים להתקין אבזרים חוסכי מים.

משה אבנון: לא צריך לחייב שיהיו דווקא אנטי ונדאליים.

משה אבנון: נכון שהרבה יותר קשה לפרק אבזר אנטי ונדאלי, אבל גם כך, מי ששומר על תחזוקה - -

אופיר אקוניס: מה המשמעות של אנטי ונדאלי?

ליהי שפייכר: המשמעות היא שיהיה קשה יותר למעשה להסיר אותו.

ליהי שפייכר: יש מקומות שישנה חשיבות - -

לאה ורון: אז אולי אתם צריכים לדרוש את התקנת האבזרים האנטי ואנדליים מכאן ואילך.

ליהי שפייכר: ישנם מקומות שבהם אין צורך באבזרים אנטי ונדאליים.

ליהי שפייכר: למשל, במשרדי ממשלה.

ליהי שפייכר: אבל במתקני כליאה, למשל, או במוסדות - -

יעקב לב: לדוגמה – הכנו במשרד גם מכרז עבור הצבא.

יעקב לב: הצבא בפירוש – ירוקים, לא כחולים - הם קיבלו את המכרז שלנו והכוונה היא כן ללכת על אנטי ונדאליים, ויש להם ניסיון טוב מאד גם לפני 8 שנים.

יזהר יצחקי: אדוני, זה לא מדויק.

יעקב לב: אתם יכולים לשנות, אבל אתם ביקשתם מאתנו אנטי ונדאליים.

יעקב לב: וגם, כאשר ישבנו אצל סגן הרמטכ"ל הוא גם ביקש לרכוש עבורכם אנטי ונדאליים, ואפילו כמות.

יעקב לב: אבל אם לדבר על מה שקרה ברשויות מקומיות לפני 8 שנים, אז אדוני – אני לא יודע מתי אתה היית באותם מתקנים.

יעקב לב: אני מסתובב בחוף הים, ואין אף אבשר אנטי ואנדלי, או בכלל אבזרים חוסכי מים.

יעקב לב: לכן המחוקק החליט לצאת למבצע חדש.

יעקב לב: אנחנו יוצאים למבצע.

יעקב לב: איפה שלא יצטרכו – לא ירכיבו.

יעקב לב: אף אחד לא יוריד מה שקיים, אבל איפה שצריך – ירכיבו.

יעקב לב: אי אפשר הכל לעשות, אבל בזדון – אי אפשר להוריד אנטי ונדאלי, בלי מפתח מסוים, ומספקים אותם עם המפתח.

קריאות: - - -

משה אבנון: אנחנו לא נגד אנטי ונדאלי, אנחנו נגד לחייב להכניס את זה, בחוק.

משה אבנון: אלה שני דברים שונים.

יגאל ירקוני: אני יצרן חסכמים, מחברת מג'יק.

יגאל ירקוני: יש חשיבות לסעיף הזה גם בהיבט התקציבי.

יגאל ירקוני: וסת אנטי ונדאלי  יקר פי 2, 3 ו-4 מדומה לו.

יגאל ירקוני: אין דין מגורי משפחות בתל נוף, שם אין צורך באנטי ונדאלי, למקלחות חיילים בשירות חובה.

יגאל ירקוני: שם כן יצטרכו להרכיב אנטי ונדאלי.

יגאל ירקוני: אני מציע שבסעיף הזה המזמין, המתקין, יהיה רשאי להחליט - -

אופיר אקוניס: אם זו שאלה של מחיר הוא לא יחליט בחיים.

יגאל ירקוני: הוא יהיה חייב בחסכם, אבל להרכיב אנטי ונדאלי בלשכת הרמטכ"ל – זו הוצאה לא נכונה.

חמד עמאר: מה ההפרש במחיר?

יגאל ירקוני: זה פי שלוש.

יגאל ירקוני: חסכם רגיל יכול לעלות בסדר גודל של שקלים.

יגאל ירקוני: אנטי ונדאלי יכול לטפס גם ל-15 ו-20 שקל.

יעקב לב: עם כל הכבוד מדבר פה הנציג היחידי של היבואנים והיצרנים.

יעקב לב: אחרי מכרז אנחנו רואים דברים שונים לגמרי, ואין דבר כזה שחסכם אנטי ונדאלי עולה פי שלוש מחסכם רגיל, קונבנציונאלי, כי ההבדל הוא מינורי.

יעקב לב: הוא יותר יקר, אבל לא פי שלוש, זה בטוח.

יעקב לב: אני מכון לתת את המילה שלי.

משה אבנון: אבל אין לזה סיבה, אדוני היושב ראש.

יעקב לב: לא, לא ביקשנו את זה בכל מקום.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב בהתאם לנוסח המוצע - הן לרשימת הגופים שיהיו חייבים בהתקנת  אבזרי מים אנטי ונדאליים והן לנסיבות הפטור מהתקנת אותם אבזרים.

אתי בנדלר: אתחיל בנושא הראשון.

אתי בנדלר: הגופים שיהיו חייבים להתקין אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים הם – ומדובר פה באופן גורף על כל סוגי המבנים שבבעלותם או בחזקתם: צבא ההגנה לישראל, משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר – למעט מבנה או חלק ממבנה המשמש למעצר ולכליאה בלבד, רשות מקומית, תאגיד שהוקם בחוק – כל תאגיד שהוקם בחוק, מבנה משרדים, צריך להתקין אבזרים אנטי ונדאליים חברה ממשלתית, מוסד שהוכר לפי סעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, או מוסד שקיבל תעודת היתר או אישור.

אתי בנדלר: דהיינו – בכל המשרדים, בכל האוניברסיטאות, המכללות, צריכים להתקין את האבזרים האלה.

אתי בנדלר: 12.

אתי בנדלר: מוסד חינוך רשמי כהגדרתו בחוק חינוך לימוד חובה  13.

אתי בנדלר: ההסתדרות הציונית העולמית  14.

אתי בנדלר: הסוכנות היהודית לארץ ישראל.

אתי בנדלר: זאת אומרת, כל המבנים שבבעלותם או בחזקתם של כל אחד מהגופים האלה יהיו חייבים להתקין אבזרים אנטי ונדאליים.

אתי בנדלר: באיזה נסיבות יוכלו לקבל פטור?

אתי בנדלר: בנסיבות שאם קיימת מניעה להתקנת אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים כאמור.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אם ניתן להתקין – אי אפשר לקבל פטור.

אתי בנדלר: אם לא ניתן- רק אם קיימת מניעה, אז צריכים לפטור.

אתי בנדלר: בהתאם למוצע, ראשי אותו גוף ציבורי לפנות לרשות הממשלתית לקבלת פטור מהתקנתם ואישור להתקנת אבזרים חלופיים - -     היו"ר אופיר אקוניס:     	מה רע בזה?

משה אבנון: זה הון עתק.

משה אבנון: אתה לא מתאר לעצמך כמה זה עולה.

אתי בנדלר: אני אסביר – אל"ף, אין כאן סמכות בכלל לקבל פטור לגבי מבנה או חלק ממבנה שלדעת גוף ציבורי אין צורך בהתקנת מתקנים אנטי ונדאליים, אלא מדובר על הגוף – כן או לא.

אתי בנדלר: ואז, גם הנסיבות שבהם ניתן ליתן פטור זה רק אם קיימת מניעה להתקנה.

אתי בנדלר: זאת אומרת שאם, פיזית, ניתן להתקין – אי אפשר לתת פטור.

אתי בנדלר: יתרה מכך, הכלל מנוסח בצורה כזו שלא ברור מה קורה אם קיימת מניעה, והרשות לא נותנת פטור.

אתי בנדלר: אז מה חל?

אילן מורנו: אני מהמוסד לביטוח לאומי.

אילן מורנו: המוסד, כמו אולי גופים ציבוריים אחרים, דאגו כבר בשנים האחרונות להתקין כל מה שנדרש כאן, חוץ מאנטי ונדאליים.

אילן מורנו: האם זה אומר שנצטרך לפרק?

קריאה: כן.

אילן מורנו: אני חייב לומר שבשנים האחרונות – לכל מי שמדבר על עלות - חסכנו בשנים האחרונות למרות העלאת התעריפים הרבה יותר מאשר עלתה לנו ההתקנה.

אילן מורנו: זאת אומרת, שילמנו על ההתקנה כבר מזמן.

אילן מורנו: האם זה אומר שנצטרך לפרק את האבזרים ששמנו?

אילן מורנו: אני רוצה שגוף שכבר הקדים את החוק לא יקבל עונש.

קריאה: יש הרבה גופים שביצעו התקנה של אבזרים לא אנטי ונדאליים, שכפופים לחוק הזה.

קריאה: לא סביר לדרוש מהם לפרק את זה.

יעקב לב: כבר התייחסתי לנושא הזה.

יעקב לב: חוץ מזה שהחוק מחייב אותנו לעשות פיקוח.

יעקב לב: אותם פקחים יצאו לאותם מבנים או אותם מוסדות שהרכיבו, יאשרו את קיום אותם אבזרים ובטח שהם לא צריכים להוריד מה שקיים אם זה טוב ותקין.

יעקב לב: יכול להיות שקנו אבזרים שהם בלי תו כחול, ואז אלה אבזרים שלא נותנים חיסכון, ובמקרה כזה כן יצטרכו להוריד מה שיש.

אתי בנדלר: אבל אז זה רק בתנאי שאותו גוף חייב בהתקנת מתקנים אנטי ונדאליים.

אתי בנדלר: ג

אלי יפה: חייבת להיות כאן איזושהי הפרדה בין החלק הציבורי לחלק הפרטי.

אלי יפה: כלומר, גם אצלנו, בתחנות ההזנקה של הצוות אין שום היגיון לאנטי ונדאלי לעומת מקומות של תחנות עזרה ראשונה, או בנק דם או מקום שהציבור מגיע.

אלי יפה: מקום שהציבור לא נכנס אליו איין שום היגיון בכך.

עדי פילרמן: אני רוצה לומר שהנוסח המוצע כאן מניח הנחה גורפת שגוף הוא הומוגני.

עדי פילרמן: כשמו הוא עוסק רק בתחום אחד.

עדי פילרמן: - - רוב רובו זה משרדים, זה לא בתי מעצר, לא תאי מעצר, לא מגורים של אנשי חובה.

עדי פילרמן: ההצעה הגורפת הזו גורמת להוצאה מיותרת לחלוטין.

עדי פילרמן: אין פה התנגדות לחסכמים.

עדי פילרמן: יש פה התנגדות להוצאה מיותרת.

ליהי שפייכר: אני רוצה לומר שהרציונל שלנו היה להתקין אבזרים אנטי ונדאליים איפה שיש סכנה שהם יוסרו.

ליהי שפייכר: באמת, הגופים הציבוריים בתוספת, מפורטים בצורה רחבה, וזה הרציונאל שלנו.

ליהי שפייכר: אם זה נראה גורף מדי – אין לנו כוונה שבכל מקום שיש כבר אבזרים עם תו כחול ואין סכנה שהם יוסרו,  אין לנו בעיה עם צמצום הרשימה.

ליהי שפייכר: הרציונאל שלנו היה שבאמת לא יהיה מצב שבו יהיו מוסדות שבהם יהיה חשש שהם יוסרו ולכן חשבנו על פתרון של אנטי ונדאלי.

משה אבנון: מה שהיועצת המשפטית אמרה כרגע זה אומר  לרדת לרזולציה של כל מבנה ומבנה- האם יש בו ציבור או אין.

משה אבנון: יש מבנים שהם חצי ציבוריים וחצי לא ציבוריים.

משה אבנון: לדעתנו זה מיותר.

אופיר אקוניס: ברור שהכי נוח זה למחוק את הכל, אבל אנחנו לא רוצים למחוק, אנחנו רוצים למצוא פתרון אחר, טוב.

ליהי שפייכר: אנחנו יכולים לצמצם חלק מהגופים הציבוריים שמצוינים בתוספת.

ליהי שפייכר: לדוגמה – תאגיד שהוקם בחוק או חברה ממשלתית.

אתי בנדלר: זאת אומרת,אתם כבר מציעים למעט את 9- מה זה תאגיד שהוקם בחוק – אתם כן רוצים?

קריאות: - -

ליהי שפייכר: אנחנו רוצים גם להשאיר את זה לשיקול הדעת ברשות המים.

ליהי שפייכר: לדוגמה, ברשויות מקומיות ייתכנו מצבים שבהם כן צריך, למשל – בחופי ים, ומקומות שלא.

אתי בנדלר: אז אולי אתם מדברים, בעצם, על מקומות המיועדים לשימוש הציבור הרחב.

יעקב לב: בעיקר.

אתי בנדלר: מה זאת אומרת "בעיקר"?

קריאות: בתי סוהר, למשל - - -

קריאות: - -

ליהי שפייכר: אנחנו מציעים לציין שבגופים המנויים בתוספת – במקומות המיועדים לציבור הרחב, יתקינו אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים.

ליהי שפייכר: להוסיף הבהרה לסעיף 7 שמדובר על גופים ציבוריים, במבנים שמיועדים לשימוש הציבור הרחב.

אתי בנדלר: מצוין.

אתי בנדלר: ואז אני מציעה, אחרי שהמעטתם את הגופים, ותכף נראה איזה, בנסיבות שבהן אפשר לפנות לרשות המים לקבל פטור, זה קודם כל לגבי מבנה, חלק מבנה, או סוגי מבנים שלדעת הגוף הציבורי אין צורך להתקין, שאפשר יהיה לפנות אליכם ואתם תהיו רשאים לתת פטור.

אתי בנדלר: באשר למקרים שיש מניעה, אני חושבת שאם השתכנעתם שיש מניעה, אז אתם חייבים לתת את הפטור, לא להשאיר את זה לשיקול דעת.

ליהי שפייכר: נכון.

ליהי שפייכר: אני חושבת שבמידה ואנחנו מוסיפים את ההבהרה שמדובר על מבנים שמיועדים לציבור הרחב גם אתין צורך בצמצום התוספת.

ליהי שפייכר: לדוגמה– סעיף 8 , תאגיד שהוקם בחוק.

ליהי שפייכר: אולי מי שבכל מקרה לא מגיע אליו הציבור הרחב, מכללא - -

אתי בנדלר: אז בעצם אתם אומרים: גופים ציבוריים המנויים  - -יתקינו אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים המפורטים - - במבנים או בחלקי המבנים המיועדים לשימוש הציבור הרחב, מבנים שבבעלותם או באחזקתם, כמובן.

אורי אורבך: אני חושב ששיקול דעת בכל זאת צריך כי אם למשל הפיקוח מגיע למשרד זה או אחר ורואה שבאופן קבוע החסכם מוסר, למרות שזה משרד שלא משרת את כל הציבור.

אורי אורבך: אז במין מקרה כזה - אני מציע להשאיר שיקול דעת - -

אתי בנדלר: אז מה אתה מציע?

אורי אורבך: כן להשאיר שיקול דעת.

אתי בנדלר: מה זאת אומרת להשאיר שיקול דעת?

אתי בנדלר: קובעים כאן בתקנות, בכללים.

אתי בנדלר: אתה רוצה או תקנה – רשות המים רשאית, במקרים חריגים ויוצאים מן הכלל לחייב גוף ציבורי להתקין במבנה מסוים אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים אם נוכחה כי באותו מקום האבזרים חוסכי המים מוסרים או נחבלים באופן חוזר ונשנה?

קריאות: - - -

ליהי שפייכר: לאור חוות הדעת המקצועית שלנו – נוריד גם את החובה שתהיה כלולה בסעיף 6 בנוגע לפריטים 8, 9 ו-11.

אתי בנדלר: - - -

ליהי שפייכר: אז נשאיר את זה כמו שזה, ורק נוסיף את ההבהרה.

ליהי שפייכר: זה סמנטי, מבחינתנו.

יעקב לב: מובן מאליו שאם יש הצדקה לא להרכיב, אנחנו לא נדרשו.

לאה ורון: אבל אנחנו עוסקים בתקנות, אנחנו לא עוסקים במה מובן ומה לא מובן.

לאה ורון: זה צריך להיות מפורסם, כלל המשק צריך לקבל את ההודעה על כך.

ליהי שפייכר: אז זה פורסם.

ליהי שפייכר: היה גם הליך של שימוע לפני שזה אושר - -

לאה ורון: לאחר שוועדת הכלכלה מאשרת את הכללים.

ליהי שפייכר: בכל מקרה, זה מקבל את ההבהרה שלך בנוגע - -

אתי בנדלר: זה לא לקבל את ההברה.

אתי בנדלר: צריך  לנסח את הכלל באופן שונה לחלוטין כדי להטמיע בו את ההבהרות שנעשו כאן, משום שמדובר בנורמה שמחייבת את כלל הציבור, כפי שאמרה מנהלת הוועדה.

אתי בנדלר: יש לה תוקף של חקיקת משנה, היא תפורסם ברשומות.

אתי בנדלר: הפרתה מהווה עבירה פלילית, ולכן זה לא ברמה של – אנחנו אומרים, אלא צריך לנסח את הנורמה, כפי שמנסחים כל נורמה משפטית מחייבת.

אתי בנדלר: אני מציעה, אם כך, שהכלל יאמר: "גופים ציבוריים המנויים בפרטים מתוך רשימת הפרטים המנויים כאן...."

אתי בנדלר: ואני מבינה שהשמטתם את 8, שזה תאגיד שהוקם בחוק, ואתם מציעים להשמיט "חברה ממשלתית".

אתי בנדלר: מה עם הסתדרות הציונית העולמית?

אתי בנדלר: אני חושבת שגם אותם ראוי להשמיט.

יזהר יצחקי: אני אציע בכלל לוותר על הפניה לרשימה הזו, אלא: גופים ציבוריים שבהם מקומות המיועדים לשימוש הציבור הרחב – יתקינו.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: זה אומר שכל מקום שיש קבלת קהל, בעצם, אתה תחייב באבזרים אנטי ונדאליים, אני לא בטוחה שיש לכך הצדקה.

יזהר יצחקי: אולי צריך למצוא שסתום של סבירות להתרחשותו של אירוע כזה- כמות הציבור - -

אופיר אקוניס: אי אפשר, זה תקנות.

אתי בנדלר: הרי אתה לא מעלה על דעתך שבכנסת או במשרד ראש הממשלה, מקום שמקבל גם ציבור, והציבור שמגיע לשם מטיבו אינו ציבור שמחבל באבזרים.

קריאות: - -

עדי פילרמן: את בעצמך טוענת שזה לא נוסח מוצלח.

אתי בנדלר: אני יושבת כאן כדי להעביר ביקורת על הכללים האלה ולבקש את תיקונם, לא הייתי שותפה לכתיבתם וגיבושם.

יעקב לב: אבל כל הרשימה הזו עברה גם בפרקליטות המדינה, זה בתיאום אתם.

אתי בנדלר: יש כאן מישהו מטעם משרד המשפטים?

אתי בנדלר: בדקתם מבחינה עניינית את ההצדקה לכל תו ותו בכללים האלה?

אופיר אקוניס: שואלת היועצת המשפטית, בקיצור, האם זה על דעתכם.

טארק קסיס: לגבי הסעיפים 8 ו-9 שזה תאגיד שזה תאגיד שהוא גם לפי חוק חברה ממשלתית התכוונו גם כך להגיד שזה לא מוצדק להגיד.

טארק קסיס: אבל היתה לנו שאלה לגבי הרשות המקומית.

טארק קסיס: למה הכוונה –זה כל המתקנים של הרשות המקומית, או שזה רק הבניין של הרשות?

יעקב לב: לא, זה לא רק הבניין.

קריאות: - - -

לאה ורון: מה סברתם לגבי אוניברסיטאות?

טארק קסיס: זה נראה לנו בסדר, בהתחלה.

טארק קסיס: מבקרים שם קהל רחב שהוא לאו דווקא סטודנטים.

אתי בנדלר: אבל הרעיון הוא שלא בכל מקום שלציבור יש גישה אליו יש הצדקה לכך.

קריאות: אז מה עם אוניברסיטאות – משמיטים?

קריאות: או לא?

קריאות: - - -

אתי בנדלר: אין פטור מהתקנת אבזרים חוסכי מים.

אתי בנדלר: השאלה רק  אם צריך מתקנים אנטי ונדאליים שמייקרים את ההוצאה.

משה אבנון: אדוני היושב ראש, זה סעיף בעייתי מאד, קשה מאד, לדעתנו – מיותר.

אופיר אקוניס: אנחנו לא חושבים במאה אחוז כמוך.

אתי בנדלר: אני מציעה שבכל מקרה יתווסף סעיף נוסף לכללים ברוח הדברים שנאמרו קודם - שאם נוכחה הרשות שאם במקום מסוים נעשו חבלות חוזרות ונשנות באבזר חוסך מים, במבנה של מוסד ציבורי,  או הוסר משם מספר פעמים באופן חוזר ונשנה אבזר חוסך מים, רשאית הרשות להורות לאותו גוף ציבורי להתקין באותו מקום אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים.

משה אבנון: זה סביר.

אתי בנדלר: זה דבר אחד.

אתי בנדלר: דבר שני – החיוב, מלכתחילה, של התקנת אבזרים חוסכי מים אנטי ונדאליים יהיה בחלקים המיועדים לשימוש הציבור במבנים שבבעלותם או בהתקנתם של גופים ציבוריים המנויים בפרט 3 עד 5 שזה – צה"ל, משטרת ישראל - - אגב, מתקני כליאה פטורים כך וכך מהתקנת אבזרים כך שזה לחלוטין לא רלבנטי.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: אבל עדיין לא גיבשנו את הנוסח – אני רוצה לקבל רשימה של הגופים הציבוריים שיהיו חייבים בהתקנת אבזרים אנטי ונדאליים במבנים הפתוחים לכלל הציבור, שבבעלותם ובאחזקתם.

אתי בנדלר: האם צה"ל יהיה מחויב בכך?

אתי בנדלר: שהוועדה תחליט.

אתי בנדלר: צה"ל – האם יהיה מחויב להתקין בכל המבנים שבבעלותו, הפתוחים לשימוש הציבור או כלל החיילים – אינני יודעת, כי בצה"ל אין מבנים שפתוחים לכלל הציבור

יזהר יצחקי: יותר מכך – התקנו כבר בלא מעט בסיסים את האמצעים האלה, לא ונדאליים, בלא מעט מקרים, והוכח, למעשה, שאין סכנת פורענות.

יזהר יצחקי: במתקנים שלנו, למשל – בסיסים של חיל הים - -

חמד עמאר: מהניסיון של הרשויות המקומיות – מפרקים את זה?

קריאה: הניסיון מוכיח שלא מפרקים.

אתי בנדלר: האם הניסיון של רשות המים אומר שמפרקים שם - -

יגאל ירקוני: מ-30 שנות שירות בצה"ל, כן מפרקים.

יגאל ירקוני: יש חשיבות לאנטי ונדאלי.

יגאל ירקוני: נכון שמפרקים את זה במקומות שמועדים לפירוק.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: טוב, זה לא תפקידה של הכנסת לעסוק בזה.

אופיר אקוניס: יש תקנות כלליות, ואני לא בעד להוריד, אני בעד שזה יישאר.

אופיר אקוניס: עם כל הכבוד לכל מי שיושב פה, אלה לא הבעיות הכלכליות, לא המשקלות הכלכליות – לא על צה"ל, לא על המשטרה ולא על האוניברסיטאות.

אתי בנדלר: אז לגבי צה"ל זה יהיה בכל הבסיסים, לא רק במבנים הפתוחים לציבור, אז זה לא רלבנטי לגבי צה"ל.

יזהר יצחקי: אני מבקש שוב, וגם אציין מספרים.

יזהר יצחקי: אנחנו כרגע אומדים את התקנים האלה ב-6 מיליון שקלים, נומינאליים.

יזהר יצחקי: זאת אומרת, לא מדובר על שינוי אינסטלאציה, החלפת ברזים ושינויים נוספים.

יזהר יצחקי: לפי האומדן שלנו גם לא מדובר ב-15 שקלים להתקן כזה.

אופיר אקוניס: אתם, במכרזים, משיגים בהרבה פחות.

אופיר אקוניס: חברה', אנחנו במאבק לאומי, אני מבקש מכולם להשתתף.

אופיר אקוניס: הוא לא פחות חשוב ממאבק ביטחוני.

אופיר אקוניס: יש גבול.

אופיר אקוניס: כל אחד מנסה פה לחסוך על דברים שלא צריך להיות עליהם חיסכון, שזה משק המים הישראלי.

עדי פילרמן: ככה שופכים את התינוק עם המים, כי אין פה ויכוח אם לחסוך או לא לחסוך.

עדי פילרמן: - -

יגאל ירקוני: תיקון טכני – בסעיף 1 להגדרות, אני צריך  לשנותא ת ההגדרה של "אבזר חוסך מים" במקום -  "...

יגאל ירקוני: להשחתת האבזר", אפשר להשחית כל אבזר – "...

יגאל ירקוני: להסרתו או לגניבתו".

לאה ורון: סעיף ההגדרות כבר אושר, וגם לא קיבלת רשות דיבור.

אתי בנדלר: ככל שמדובר בצבא ההגנה לישראל  ושירות בתי הסוהר –אנחנו מדברים על כל מבנה שבבעלותם ובחזקתם?

אופיר אקוניס: יש להם את האישור לבקש פטור, פה.

אופיר אקוניס: גם.

אופיר אקוניס: כתוב.

אופיר אקוניס: אם קיימת מניעה – רשאי הגוף הציבורי לפנות.

אופיר אקוניס: תפנו.

קריאות: - -

אתי בנדלר: ככל שמדובר בצבא ההגנה לישראל, במשטרת ישראל, בשירות בתי הסוהר, למעט מתקני כליאה- החובה תחול על כל מבנה שבבעלותם ובחזקתם.

קריאה: שפתוח לציבור.

אופיר אקוניס: היא אמרה שלא.

אתי בנדלר: לגבי משטרה זה רק לגבי מבנים שפתוחים לציבור, לשימוש הציבור?

אתי בנדלר: לא, כללי.

אתי בנדלר: רשות מקומית – לגבי מבנים שפתוחים לציבור ברשות מקומית.

אתי בנדלר: תאגיד שהוקם בחוק – נמחק.

אתי בנדלר: חברה ממשלתית – נמחקת.

אתי בנדלר: אוניברסיטאות – מה החלטת הוועדה?

אופיר אקוניס: בעד להשאיר.

אתי בנדלר: ומכללות.

אתי בנדלר: מכאן ואילך – אנחנו מדברים על חלקים שפתוחים לציבור, המיועדים לשימוש הציבור.

אתי בנדלר: מוסד חינוך רשמי – כן.

אתי בנדלר: מה עם ההסתדרות והסוכנות?

קריאות: - -

אתי בנדלר: אז ההסתדרות והציונות העולמית – בהתאם לכלל האמור לעיל, בחלקים שפתוחים לשימוש הציבור.

אתי בנדלר: בקשר לבקשת הפטור – כל גוף ציבורי שחובה עליו להתקין אבזרים אנטי ונדאליים הסבור שאין צורך להתקין מתקנים אלה במבנה או בחלק ממבנה, רשאי לפנות לרשות המים שרשאית לתת לו פטור, לצורך העניין הזה.

אתי בנדלר: כאשר קימת מניעה להתקנה כזו – אם תיווכח הרשות, זה סוג פטור נוסף, כמובן, שאם קיימת מניעה, אם נוכחה הרשות שקיימת מניעה- היא תיתן פטור, כי כאן אי אפשר להשאיר את זה לשיקול דעת.

אתי בנדלר: אני חושבת שאלה העקרונות שצריך לעגן בכלל הזה.

אתי בנדלר: בנוסף לזה תהיה הוראה נוספת שאם נוכחה הרשות כי במבנה מסוים או בחלק ממנו יש חבלות חוזרות ונשנות או מוסר באופן חוזר ונשנה אבזר חוסך מים – היא רשאית לחייב את הגוף הציבורי להתקין באותו מקום אבזר אנטי ונדאלי.

אופיר אקוניס: מי בעד?

חאנני קאפח: בכלל שדיברתם- שפתוחים לציבור, זה חל גם על כל הגופים הציבוריים או רק מ- 5 ואילך?

אתי בנדלר: רק אלה שיהיו מנויים בכלל הזה, שאותם קראתי וביניהם --

חאנני קאפח: אז אנחנו בפנים?

אתי בנדלר: משטרת ישראל וצה"ל – החליטה הוועדה שבכל מקרה הם יהיו חייבים - -

חאנני קאפח: למה אני צריך להתקין אנטי ונדאלי במקומות שיש לי רק סוהרים?

חאנני קאפח: במה זה שונה מעובד מדינה –שלו יש את חזקת החפות ולנו אין?

קריאה: יש למשטרת ישראל משרדי מטה.

קריאה: יושבים שם שוטרים ומנהלים בכירים.

קריאה: אני לא מבין למה דינם צריך להיות שונה - - אם זה לא פתוח לציבור הרחב, אין סיבה.

יעקב לב: במשרדים – בטח שלא צריכים אנטי ונדאלי.

יעקב לב: אני מסכים אתו.

קריאה: רוב השטח הבנוי של משטרת ישראל זה משרדים.

קריאות: - --

אתי בנדלר: בכל מקרה מבני משרדים אתם פוטרים?

קריאה: מאנטי ונדאלי.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: מאה אחוז – למעט מבני משרדים.

לאה ורון: אז אפשר אותו הדבר להגיד גם לגבי מוסדות החינוך – לגבי האוניברסיטאות, בתי הספר.

קריאות: - -

אופיר אקוניס: שמענו, קיבלנו את העיקרון, הסעיף אושר.

אתי בנדלר: אם אתם מורידים את זה אז אין צורך לקרוא.

ליהי שפייכר: לגבי איסור על אספקת מים למבנה ציבורי חדש - אנחנו סברנו שיש צורך, אבל אם אמרנו שנוסיף את סעיף 21 לרישה, ומכוח הכללים, אנחנו מבינים מהייעוץ המשפטי של הוועדה שיש בעיה עם הסעיף הזה וחשבנו שזה סעיף אפקטיבי ויעיל.

אתי בנדלר: אני יכולה לחשוב בכל מיני נושאים על אמצעים מאד אפקטיביים אבל שהכנסת לא היתה מאשרת אותם, במגוון רחב של תחומים, שהם לא מדתיים כדי להתמודד עם בעיה מסוימת וצריכה להיות לכך הוראה מפורשת בחוק או על פי חוק.

אתי בנדלר: אם אתם טוענים שיש לכם סמכות מכוח סעיף 21- תפעלו מכוח סעיף 21, לא במסגרת הכללים האלה.

אופיר אקוניס: זאת אומרת שזה חל על המבנים - -

אתי בנדלר: למחוק את זה לגמרי.

ליהי שפייכר: "8.

ליהי שפייכר: דיווח –מנהל הרשות רשאי לדרוש מהגופים הציבוריים דיווח בדבר יישום כללים אלה.

ליהי שפייכר: 9. תחילה  - תחילתם של כללים אלה באחד לחודש שלאחר פרסומם".

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: תודה, התקנות אושרו.

חמד עמאר: אני מבקש שנעשה מעקב על הנושא.

אתי בנדלר: היתה כאן שאלה של תחולה – הוראות מעבר.

יזהר יצחקי: אני מבקש ברשותכם, דקותיים נוספות.

אופיר אקוניס: אין לנו.

יזהר יצחקי: להבנתנו, הסעיף שמחריג רק מבני משרדים לא נותן מענה למשל לבונקר שיש בו חמ"ל של מפקד בכיר.

יזהר יצחקי: זה מבנה משרדים?

יזהר יצחקי: אני לא יודע.

אופיר אקוניס: ודאי שלא.

יזהר יצחקי: ומכאן השאלה – מדוע להתקין גם שם אבזר אנטי ונדאלי.

אתי בנדלר: אז לפנות בבקשה לרשות שתהיה רשאית לפטור.

אופיר אקוניס: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.