ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 360, 2010-11-23 12:00

יצחק וקנין: אני פותח את הישיבה, הישיבה כונסה בעקבות שביתת החקלאים.

יצחק וקנין: לפני כשבועיים, הגשתי מכתב ליושב ראש הכנסת שאני מבקש דיון מהיר במחסור במוצרי יסוד עקב השביתה.

יצחק וקנין: בשבועיים הללו אני לא יודע כמה נעשה כדי למנוע את כל ההליך הזה.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד מראש שאני מכיר את המטריה טוב ואת ההסכמים שהיו בעבר לגבי ההפחתה שאנחנו נמצאים בה היום, של העובדים הזרים בחקלאות.

יצחק וקנין: 128,000 וירידה במשך כל שנה עד 2015, ההסכם הזה ידוע לי.

יצחק וקנין: המחסור שישנו כרגע, שאפילו אנחנו לא נמצאים במתווה שנקבע, היום יש מחסור הרבה יותר גדול.

יצחק וקנין: גם ברור לי לחלוטין שהחקלאים כרגע לא כל כך מסכימים למתווה שחתמו עליו בעבר והסכימו ללכת למתווה של הפחתה.

יצחק וקנין: כל הדברים ברורים, רבותיי.

יצחק וקנין: המציאות היא מציאות לא פשוטה.

יצחק וקנין: אני, כחקלאי, מכיר את המערכת ויודע שהיא שונה לגמרי משאר המערכות.

יצחק וקנין: העובדים התאילנדים בחקלאות הם כורח מציאות שאין ברירה מכיוון שאין ידיים עובדות.

יצחק וקנין: כדי שהדיון יהיה תכליתי, אין ספק שצריך שהדברים יהיו ברורים לכל הגורמים סביב השולחן.

יצחק וקנין: היו הסכמות אבל המציאות מוכיחה שהמערכת החקלאית במדינת ישראל היא בין המערכות המפותחות ביותר בעולם.

יצחק וקנין: כולנו מסתובבים בשווקים ורואים במשך עשרות שנים שיש כל טוב, ארץ זבת חלב ודבש, וזה בזכות אותם חקלאים שעובדים יומם ולילה כדי שכולנו ניהנה מזה.

יצחק וקנין: מלבד הייצוא החקלאי שהוא ייצוא גדול מאד, כל הגורמים צריכים להתכנס כדי להביא לפתרון.

יצחק וקנין: במשך כל השנים היו עליות ומורדות בנושא עובדים זרים בחקלאות.

יצחק וקנין: אני לא מאמין שפעם אחת הגענו להשלמת המכסה במלואה.

יצחק וקנין: מעולם לא הגענו ל-28,000, עוד לפני ההפחתות שאנחנו מדברים עליהם.

יצחק וקנין: לאורך כל הדרך היינו תמיד למטה.

יצחק וקנין: כולם מבינים שהחקלאות קצת שונה וצריך לתת לה טיפול אחר ממה שניתן לה עד היום.

יצחק וקנין: אני בכוונה פותח את הדיון בצורה הזו, אני אאפשר למשרד הפנים להגיד מה יש היום בפועל, כמה עובדים ישנם.

יצחק וקנין: זה חשוב כדי להבין שמה שאני אומר לא תלוש מהמציאות.

יצחק וקנין: בשנים האחרונות החקלאים נדרשו לשלם כספים לא פשוטים בגין האגרות.

יצחק וקנין: החוקים האלה עברו לצערנו תחת ידינו פה בכנסת, אני יוכל להגיד שלא הסכמנו על האגרות אבל מושת על החקלאים עומס גדול מאוד ולמרות הכול החקלאים מוכנים לשלם ובלבד שהמערכת החקלאית תפעל כמו שצריך.

יצחק וקנין: להבדיל ממערכות אחרות, חקלאי לא פעם רואה שכל המערכת שלו מתמוטטת מול עיניו, עם זה בפגעי הטבע, אם זה במחסור בכוח אדם כשהוא לא יכול לקטוף את הפירות.

יצחק וקנין: הדברים האלה יכולים להיות הרס וחורבן לאדם שעמל כל השנה וברגע שצריך סיוע הוא לא מקבל אותו.

יצחק וקנין: לא יושבים פה אנשים שיש להם עניין לשבות.

יצחק וקנין: עם כל השביתה, אני לא חושב שיש חוסר מסוים, אבל צריכים לתת את הדעת.

יצחק וקנין: אני מדבר במלוא הרצינות, אחרת נשלם מחיר יקר מאוד בתוצרת והפגיעה הגדולה ביותר תהיה דווקא בשכבות החלשות.

יצחק וקנין: מי שיש לו כסף ישלם, מי שאין לו כסף לא ישלם.

יצחק וקנין: לכן אני אומר את הדברים.

אבשלום וילן: אולי אציג למה אנחנו שובתים.

יצחק וקנין: יותר טוב שנשמע את העובדות, רוצה לשמוע כמה עובדים יש היום בחקלאות.

יצחק וקנין: צריכים להיות 27,000 גם לפני ההפחתה, כמה יש היום בפועל ולמה אין אותם, מה הסיבות שחקלאים לא מקבלים.

יצחק וקנין: אני מקבל טלפונים בלי סוף.

יצחק וקנין: אני חושב שהמערכות היו צריכות להתכנס אחרת.

יצחק וקנין: שר החקלאות, שר האוצר, שר התמ"ת שר הפנים כולם צריכים לשבת ולנסות לפתור את הבעיה באופן מיידי, ככה זה היה צריך להיות.

אהרון ברזאני: שמי אהרון ברזאני, ראש מנהל עסקים ועובדים זרים ברשות ההגירה, משרד הפנים.

אהרון ברזאני: הנתונים הם כאלה: כמות העובדים שנמצאת בארץ 23,356.

אהרון ברזאני: הוברקו לחו"ל והם בדרך ארצה  814 עובדים.

אהרון ברזאני: סך הכול 24,170 היתרה זה חוסרים שנובעים משני מרכיבים בעיקר.

אהרון ברזאני: מרכיב אחד, ביצענו מהלך של השלמות במאי השנה, 622 מעסיקים לא הגיעו לבקש את ההשלמה.

אהרון ברזאני: כתוצאה מזה יש חוסר של 1,055 עובדים בנוסף, יש עובדים שיצאו את ישראל ותמורתם צריך להגיש בקשות לקבל עובדים אחרים תמורתם.

אהרון ברזאני: חוסר של 1,500 עובדים בארץ.

אבשלום וילן: זה לא מדויק, אדוני.

אבשלום וילן: אם הנתונים של מר אהרון ברזאני היו  מדויקים – זה לא מה שקורה בשטח – זאת לא הייתה הבעיה.

אבשלום וילן: מאיפה פרצה השביתה?

אבשלום וילן: לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חקלאים בשלוש השנים האחרונות שילמו אגרות ומיסוי בגין העובדים הזרים בין 200 מיליון ₪ ל- 165 מיליון.

אבשלום וילן: היו צריכים להיות פה בשנת 2008 לפי ההסכמים 28,500, היו לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה קצת פחות מ-26,000.

אבשלום וילן: ב-2009 היה עוד פעם מחסור של 4,700  לפי הנתונים שלהם היום מחסור של 5,000.

אבשלום וילן: לפני שבועיים ישבנו ברשות ההגירה, פעם ראשונה ששמו ניירות על השולחן, ההפרש היה קצת פחות מ-4,000, סוכם שיהיה צוות משותף שיציגו בו את הנתונים.

אבשלום וילן: הצוות ישב, היו כבר שלוש גרסאות של נתונים ועדיין לא קיבלנו את הגרסה הסופית.

אבשלום וילן: יושב פה חיים חדד, יו"ר הוועדה שלנו הוא מכיר את זה, רחל בורושק כלכלנית חקלאית מספר אחד בישראל, ניסו לעבוד על המספרים ולא במקרה לא הגיעו.

אבשלום וילן: מה הבעיה המרכזית, יש פליטים, יש ברחנים, זה לא פער של 1,000 פלוס מינוס, זה פער שהוא תוצאה של כשלים בירוקראטיים, מסגירות שמיים חוזרות ונשנות, מהחלטות אחרות של הממשלה שמתנגשות בהחלטה הזאת והחקלאים משלמים את המחיר.

אבשלום וילן: פעם אחר פעם אתה נתקל בקיר אטום.

אבשלום וילן: הלכנו למהלך, ששנוי במחלוקת בקרב ציבור החקלאים.

אבשלום וילן: הנכונות לרדת לאורך השנים במספר העובדים ולנסות להחליף בטכנולוגיה מתקדמת.

אבשלום וילן: כל זה לא קורה.

אבשלום וילן: מרגע שחתמנו, הירידה היא מתחת להסכמים לאורך שנתיים במינוס 4,000.

אבשלום וילן: ככה לא בונים חומה, ככה לא בונים הסכם, ככה לא בונים מימון.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, אתה מכיר את מצוקת המים, יו"ר רשות המים הודיע לנו שעקב השנה השחונה הצפויה עומדים לקצץ קרוב ל-20% ממכסות המים של החקלאים.

אבשלום וילן: לפני שנתיים, אותה ממשלה חתמה שהיא מתחייבת לתת לחקלאים 250 מיליון ₪ פיצויים.

אבשלום וילן: קיבלו עד עכשיו 110 מיליון, 140 מיליון אין סיכוי שיגיעו.

אבשלום וילן: יצרו תסבוכת של תנאים ש-65% מהחקלאים לא יכולים לקבל את המגיע להם.

אבשלום וילן: כך עובדת ממשלה מתוקנת?

אבשלום וילן: כבר שלושה ימים יש שביתת חקלאים.

אבשלום וילן: פעם ראשונה בתולדות מדינת ישראל שכלל החקלאות, יושבים פה נציגי מגדלי העופות, הבקר החלב וכולם, לא רק ירקות ופירות, עצרנו לאות הזדהות את כל המערכת החקלאית.

אבשלום וילן: הציבור נפגע, ואנחנו לא רוצים לפגוע בציבור.

אבשלום וילן: איך אתה מסביר את זה שכבר שלושה ימים התקשורת כל כך אוהדת?

אבשלום וילן: איך אתה מסביר את זה שהציבור מבין ומזדהה אתנו?

אבשלום וילן: אני לא רוצה להגיד אף מילה רעה על מר ברזני, כבר עשיתי שגיאה כזו, לפני חודש וחצי בישיבה ברשות ההגירה אמרתי עליו שתי מילים טובות, שהוא הולך לקראת החקלאים, אחרי זה ראיתי את הקשיחו את העמדות אז אני כבר נזהר בלשוני.

אבשלום וילן: אבל אם המספרים שלו היו נכונים, הייתה פורצת שביתה?

אבשלום וילן: הייתה כזו הבנה בציבור למאבקנו?

אבשלום וילן: עשר שנים ישבתי פה, אני מכיר את כל המגעים הרציניים עם האוצר, אני מכיר הסכמים.

אבשלום וילן: לא היה כדבר הזה.

אבשלום וילן: פעם אחר פעם חותמים החקלאים, מספר זה לא מספר, הסכם זה לא הסכם, מילה זה לא מילה.

אבשלום וילן: ככה לא בונים חומה, ככה אנחנו יותר לא מוכנים לעבוד.

אבשלום וילן: כבדו את ההסכמים שחתמתם עליהם.

אבשלום וילן: אתה שומע את המספרים האלה, זו ורסיה רביעית אחרי הישיבה האחרונה שהייתה, וגם היא לא אחרונה.

אבשלום וילן: כאשר התחייב אלינו יו"ר רשות ההגירה ואמר שכל סיפור הפליטים, שזה אדם שעבד, גמר לעבוד, הולך למשרד עורכי דין בתל-אביב, נרשם כפליט ויש לו עוד שנה לעבוד בתל-אביב או בכל מקום אחר שהוא רוצה.

אבשלום וילן: אמרנו שבהחלטה ממשלתית אחת אתם יכולים לחסום את זה.

אבשלום וילן: המדינה הזו מנוהלת על ידי הממשלה?

אבשלום וילן: לא. המדינה הזו מנוהלת על ידי יועצים משפטיים למיניהם והיועצים המשפטיים שלהם מסבירים להם על כל דבר למה אי אפשר.

אבשלום וילן: אם הם רוצים לקבל את ההחלטות הם מזמן היו יכולים עם היועצים המשפטיים להסתדר אבל זה נוח, נוח לממשלת ישראל ולשרים להישען על מנגנון בירוקראטי שכמו שבצבא, להבדיל, כשאתה מגיע לאפסנאות ולא רוצים לשתף אתך פעולה, איזה תשובה אתה מקבל?

אברהם מיכאלי: אם היית אומר את זה בקדנציה הקודמת שלך היית חוטף מכות.

אבשלום וילן: עוד לא ראיתי שבכנסת ישראל מישהו קיבל מכות.

אבשלום וילן: אני אומר את כל הדברים האלה, חבר הכנסת מיכאלי, אין לי חסינות, שנתיים אני מנהל משא ומתן ואני מגלה הרבה מאד אורך רוח, לא נתקלתי בתופעה בה מדינה מתחייבת כלפי חקלאיה, יש הסכם, אתם הולכים לשלם מחיר, כולם מדברים על השקעות כספיות, אתה יודע אדוני היושב ראש מה שיא החוצפה, חתמנו על הכנסת מיכון בטכנולוגיה בחקלאות.

אבשלום וילן: הממשלה צריכה להביא 350 מיליון ₪, החקלאים צריכים לשלם 550 מיליון ויחד 900 מיליון שייבנו מודל חלופי.

אבשלום וילן: אנחנו כבר יום שני בשביתה, אני שומע ממנהלת ההשקעות בחקלאות מה האוצר יודע לעשות, הוא כבר הודיע שהוא עוצר את העברת הכספים.

קריאה: זה לא נכון.

אבשלום וילן: תבדוק את זה.

אבשלום וילן: אני חושב שכל ההתנהגות פה היא בלתי אפשרית, ניכנס מחר למשא ומתן, יש לנו תביעות, אני לא רוצה כרגע להיכנס בהם, בשיטה הזו לא ממשיכים יותר.

אבשלום וילן: התחננתי לפני רשות ההגירה, לפני משרד החקלאות, אל תוציאו את ההודעות ל- 2011 כי לא עמדתם בהסכמים.

אבשלום וילן: אם לא תמלאו ל- 26,000 יהיה מרד.

אבשלום וילן: לא תכננו אותו, המרד הגיע מהשטח, הלכנו אתו כי הם צודקים במאה אחוז ולצערי אנחנו עומדים בסיטואציה הזו, באים אליך, כאשר לא מצליחים לכבד הסכמים, מילה זו לא מילה, אין לנו ברירה אלא לעשות שביתת אזהרה.

שי חרמש: חברי הכנסת נמצאים פה במצב מאד מביך, כמי שיושב פה יחד עם חבר הכנסת מיכאלי ושאמה, זה מראה פחות או יותר לדאבוני הרב את עוצמת ההד בבניין הזה למשבר שנמצאים בו כרגע.

שי חרמש: אם הייתה כרגע בעיה של ביטוח לאופנוענים, לא היה מקום לאף אורח.

שי חרמש: לפני חצי שנה היה פה דיון על ביטוח לאופנוענים, 32 חברי כנסת ישבו ודרשו זכות דיבור כי לכל אחד היה מה לומר.

שי חרמש: ייאמר לשבחם שחמישה חברי סיעה שלי עטו חליפות רוח, ירדו בבאב אל ואד למטה ודהרו עם האופנועים לאות הזדהות עד לירושלים.

שי חרמש: לפתוח את הדרך לירושלים.

שי חרמש: המציאות שנמצאים בה כרגע מוכיחה רק דבר אחד, במקום שאין לך עוצמה פוליטית דיבורים דיבורים והכול דיבורים.

שי חרמש: ברזני יכול לעושת כל מה הוא רוצה ואני מאד מעריך את העבודה שהוא עושה, מלמעלה יש תקרה, אין בעיה של עובדים זרים יש בעיה של עבודה זרה.

שי חרמש: כשאתה מנסה להסביר היום שברצפת הייצוא בארצות הברית ובהולנד ובגרמניה נמצאים אותם פועלים כי המלפפון לא יודע לקפוץ מהשיח לקרטון, כמו שאמר חקלאי מבנימינה, ושום טכנולוגיה לא יכולה להחליף את זה, אז אומרים לי שארצות הברית זה לא דוגמה ומכסיקני זו לא דוגמה, אצלנו זו עבודה זרה.

שי חרמש: הבוקר בראיון שהיה ברדיו אמרו לי תיקחו ישראלים, שאלתי מאיפה.

שי חרמש: כאלה שיכולים לעבוד ב- 45 מעלות ב- 80% לחות.

שי חרמש: חזינו בסרט שהייתי מציע לך לראות, בשיטה של חיים נחמן ביאליק, אחד אחד ובאין רואה נעלמו.

שי חרמש: הגיעו חבר'ה עם פאקטים וגורמטים לעבוד בחממה, התחיל להיות חם, בהתחלה הורידו את החולצה אחרי זה את הגורמט - - -

קריאה: את הגורמט לא מורידים...

שי חרמש: אחרי זה נשכבו לנוח בצל, אחרי זה נכנסו לאוטו כדי להפעיל את המזגן, כשזה לא היה מספיק, הדליקו את האוטו ונסעו.

שי חרמש: עוד אמרו לחקלאי, אנחנו הוגנים אתך, לא מבקשים תשלום על יום העבודה הזה, הגון לגמרי.

שי חרמש: נשאלת השאלה, עם מי נתווכח?

שי חרמש: עם ברזאני?

שי חרמש: הוא לא הכתובת להתווכח.

שי חרמש: עם יוסי ישי?

שי חרמש: הבעיה היא שלא מקיימים הסכמים שהחקלאים חתמו אותם באינוס ויושבים פה חקלאים ששואלים מי נתן יד לחתום על הסכם כזה, אבל גם כאשר חתמו על הסכם כזה הוא לא ממולא.

שי חרמש: הסטטיסטיקות לא שוות לשום דבר.

שי חרמש: החוסר ב- 1,500 ואני מקבל את הנתונים שלך ולא של אבו, היינו צריכים לדבר עליו ב-1 בינואר 2010 כי המלפפון לא חיכה ל- 26 לנובמבר, הוא חיכה לעובד הזה ב- 1 לינואר.

שי חרמש: אם היית מתווכח אתי ב- 1 לינואר ואומר שיש חוסר זה היה אחרת, כשבאים היום ב- 26 לנובמבר ומסבירים שחסרים 1,500 זה לא מעניין אותי כי אותי מעניין כמה היה חסר ב- 1 ליוני וב- 10 לאפריל וב- 1 למרץ משום שעונה לא מתחילה כשהכנסת מחכה לדון על נושא העובדים הזרים, העונה התחילה ב- 1 לינואר.

שי חרמש: ההסכם היה שהמספרים האלה צריכים לנוע מינואר לינואר.

שי חרמש: אם היינו עומדים במציאות של 1,500 עובדים פחות ב- 1 לינואר הייתי בא לחקלאים ואומר, אתה תוריד לחמישה דונם, אתה תוריד עשר פרות, אתה תוריד ככה וככה, אפשר לעשות התאמות, מה אתה רוצה שיעשו חקלאים שאמרו להם 26,000 בינואר והיום בדצמבר באים ומתווכחים אם חסר 1,500.

שי חרמש: זה לא יציל את מה שלא נעשה.

שי חרמש: אדוני היושב ראש, אני לא יודע מה ניתן לעשות בישיבה, יושבים פה שני תומכים ללובי החקלאי ואני מברך אותם, שני בעלי עניין.

שי חרמש: זה לא מעניין את כל הבית הזה, משרדי הממשלה לא משחקים במשחק, משרד החקלאות משחק לבד על המגרש והחסימה היא בהבנת הטרמינולוגיה.

שי חרמש: ביום שיבינו שעובדים זרים זו עבודה זרה, לא יהיו פה עובדים זרים.

כרמל שאמה-הכהן: הייתי גם בישיבה של האופנוענים, אני חושב שהנושא של האופנוענים גם מאד חשוב, היו יותר חברי כנסת כי זו הייתה ישיבה משותפת לוועדת הכספים וועדת הכלכלה כך שהיו יותר חברי ועדה מוזמנים.

כרמל שאמה-הכהן: דרך אגב, זה מאבק שעדיין נמשך ואני אשמח גם אם תעזור בו.

כרמל שאמה-הכהן: לענייננו, אני גם חושב שהסכמים צריך לכבד, המשפט הזה חוזר בחודש האחרון בכל מיני הקשרים.

כרמל שאמה-הכהן: אני מכיר את הגישה של האוצר לגבי העובדים הזרים.

כרמל שאמה-הכהן: הכוונות טובות אבל הם מתנגשות עם מציאות מורכבת הרבה יותר.

כרמל שאמה-הכהן: אני גם ראש אגודת הידידות תאילנד ישראל ויש לי שיחות לא מעטות עם השגריר התאילנדי בנושא העובדים, אין ספק שהעובדים התאילנדים, הם בעלי אופי מיוחד, מביאים הרבה תועלת גם למקומות העבודה שלהם ויש מעט מאד תקריות לא חיוביות עם פלח הזה של העובדים.

כרמל שאמה-הכהן: לכן אני לא רואה סיבה למה פגוע במגזר החקלאים, כשברור שללא הידיים העובדות האלה קשה למצוא תחליף אמיתי, כל התחליפים שמוצעים אולי יהיו זמינים בעתיד, היום לדעתי הם לא זמינים וכל עוד הם לא זמינים צריכים לבוא ולהקל ולספק את כמות הידיים העבודות הנדרשת למגזר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע מה הסמכות שלנו והמעמד שלנו בעניין הזה בוועדת הכלכלה אבל אני, כמו האחרים פה, לרשות העניין הזה, יהיה נכון בכל רגע לסייע.

אברהם מיכאלי: אני מברך אותך על שיזמת את הדיון המהיר הזה, לא בגלל השביתה, היה פורום שחבר הכנסת חרמש היה יחד אתנו ודברנו בו על כמה בעיות ולא ידענו שהשביתה הזו תפרוץ.

אברהם מיכאלי: חייבים לשבת וללבן את הסוגיה הזו כי לא יכול להיות שאנשים יעזבו את השטח שלהם ובמקום לעבד אותו יפגינו ברחובות בצורה לא מכובדת.

אברהם מיכאלי: התחום של החקלאות ושל האנשים שתורמים למדינת ישראל בהיקפים שקשה להסביר למדינות בעולם, אנחנו בסוף גודעים את הענף עליו אנחנו יושבים.

אברהם מיכאלי: לכן כל רעיון שיעלה פה מטעם כל מי שמבין בזה, אנחנו לרשותכם, אנחנו רוצים לעזור לכם.

יצחק וקנין: צבי אלון, מנכ"ל מועצת הצמחים.

צבי אלון: אני רוצה להצטרף ולברך את חבר הכנסת וקנין שנטל יוזמה ואת חברי הכנסת שנמצאים פה, למרות שהם מעטים, חשוב לנו שהכנסת תקשיב לציבור החקלאי ותהיה אתו.

צבי אלון: אין לנו מחלוקות עם משרדי הממשלה וציינו אנשים שעושים עבודה חשובה ומקצועית.

צבי אלון: יש הסכם, ההסכם מלכתחילה היה בעייתי, יש בהסכם חמישה סעיפים, הראשון הוא שיורדים עם העובדים כל שנה ב- 1,500 עובדים, זה דבר מאד קשה.

צבי אלון: אף על פי כן חשבו שיצליחו לחיות, יש עוד ארבעה סעיפים שהשכל הישר היה צריך להתנות אחד בשני, משרד האוצר ומשרד החקלאות עשו מהלך חשוב והחליטו להקצות מאות מיליוני שקלים לנושא אבל לא קשרו נושא אחד לשני.

צבי אלון: אמרו שישימו 250 מיליון ₪ למיכון חוסך כוח אדם, אבל מה לעשות, המהלך הזה איטי, כבד, זה לחפש מכונות שחוסכות כוח אדם, הן נכנסות פה ושם, לא בגלל החקלאים שאל רוצים להכניס את זה וזה בלתי תלוי.

צבי אלון: הטכנולוגיה חוסכת שלושה ארבעה אנשים בשנה ופה יש מהלך שמוריד אותנו מ- 28,000 ל- 18,000 שזה דבר קטלני.

צבי אלון: דבר דומה, שמו כסף מבורך לעודד ישראלים לעבוד, אבל אם הם לא באים?

צבי אלון: שום דבר לא קשור?

צבי אלון: אנחנו עדיין צריכים לרדת מ- 28,000 ל- 18,000.

צבי אלון: אלה דברים בעייתיים.

צבי אלון: אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש וחברי הכסת, הכי חשוב שיש סעיף מאד ענייני, שיוקם צוות שילווה את המהלך הזה ובסמכותו לשקול - - -

יצחק וקנין: הוקם צוות כזה?

צבי אלון: לא.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: אנחנו לא הגורם הפועל בשטח, יש את משרד החקלאות, יש את משרד הפנים, הגורמים שאתם חתמתם.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת, אותי זה מוציא מדעתי, המהלכים פה לא נכונים.

יצחק וקנין: בזמן האחרון הדבר הזה חוזר על עצמו בנושאים של חקלאות הרבה מאד.

יצחק וקנין: אני אומר את זה למשרד האוצר וגם למשרד הפנים, שם יש שר מהמפלגה שלי, אתם לא מבינים את הדקויות בנושא החקלאי, פעם הייתה חקלאות אחרת וזו לא החקלאות שיש היום ואתם צריכים להבין את זה.

יצחק וקנין: פעם אני הלכתי עם עגלה וסוס או עם טרקטור לקטוף, היו לי עשרה דונם, היום זו לא אותה חקלאות, רוב החקלאים הקטנים אינם.

יצחק וקנין: החקלאים הגדולים בלי כוח אדם לא יכולים לעבוד דקה אחת.

יצחק וקנין: אי אפשר.

יצחק וקנין: מה שאתם רואים על המדפים זה לא מובן מאליו.

יצחק וקנין: מי שחושב שזה מובן מאליו טועה טעות חמורה.

יצחק וקנין: אנחנו נביא את זה לכאוס שכולנו נכה על חטא.

יצחק וקנין: אי אפשר להשאיר את המציאות בצורה כזו.

יצחק וקנין: אנחנו כחברי כנסת יכולים להעלות את זה לסדר היום, אני יכול לעשות משהו מחר, לשתק את כל ועדתה כספים.

יצחק וקנין: אתם רוצים את זה?

יצחק וקנין: אני יכול לעשות את זה ממחר.

יצחק וקנין: לא יהיו העברות כספיות, מצידי שכל השרים יעמדו על הראש.

יצחק וקנין: אני יכול לעשות את זה.

יצחק וקנין: אבל אתם מביאים אותנו למצב שאנחנו הופכים להיות השרים.

יצחק וקנין: אומרים לי את זה השרים כל דקה, אם לא תשבו ותתחילו לתת פתרונות ואל תחשבו שיש לנו הרבה זמן כי אין לנו הרבה זמן.

יצחק וקנין: כאשר עגבנייה תלויה, היא תצטרך ליפול בזמן שלה, לא יקטפו אותה היא תיפול ותרקב.

יצחק וקנין: המגזר הזה הוא המגזר שתורם לחברה הישראלית הכי הרבה.

יצחק וקנין: אני מכיר אותו.

יצחק וקנין: במאות מיליוני שקלים הם תורמים למגזר השלישי.

יצחק וקנין: מי כמוני מכיר את זה.

יצחק וקנין: אין עוד מגזר שנותן, בלי כסף, אי אפשר לתאר את התרומה של החקלאים.

יצחק וקנין: אני חקלאי ויודע מה זה.

יצחק וקנין: בפסח אני מקבל 300, טון ו- 400 טון פירות וירקות מכל מיני חקלאים בודדים בחינם  ועוד אומרים לי שההובלה עליהם, הם עושים את המצווה עד הסוף, כל זה חלוקה לנזקקים.

יצחק וקנין: זה פשוט כאב לב שאתם לא מבינים את האנשים האלו.

יצחק וקנין: הם מייצגים את האנשים שיושבים מאחוריהם אבל אנחנו לא מנסים ללכת קדימה.

יצחק וקנין: לפקידים יש כוח יותר מהשרים כי אתם מכתיבים היום.

יצחק וקנין: אני מדבר עם שר והוא אומר לי, מה אתה רוצה ממני, זה היועץ המשפטי.

יצחק וקנין: אני מדבר עם שר החקלאות, שכן שלי, הוא שואל אותי מה אתה רוצה, אני כבול, לך אתה תטפל בתקנות של מועצת הלול, טפל בכול כי אני נגוע.

יצחק וקנין: שאלתי אותו, מה זה אתה נגוע?

יצחק וקנין: השר עושה בשבילו?

יצחק וקנין: הוא לא יוכל לזוז ימינה ושמאלה כי כל ציוץ בישיבת הממשלה מסתכל עליו היועץ המשפטי לממשלה ואומר לו שאסור לו להערב בדיון כי שי לו משק חקלאי.

יצחק וקנין: אי אפשר לנהל כך מדינה.

קריאה: צריך למנות שר חקלאות שיהיה רופא.

יצחק וקנין: אני פונה לרגש שלכם, אני נותן צ'אנס עד יום ראשון, ביום ראשון אני תוקע את חוק ההסדרים איפה שאני יכול.

יצחק וקנין: אני אפיל כל דבר, אני אעשה רביזיות ואטרטר את כל המערכת.

יצחק וקנין: או שאתם מתכנסים ומביאים פתרון או שניתן לכם להתמודד עם כל הבעיות האלה.

יצחק וקנין: אין ברירה, האנשים האלו הם אנשי עמל, אנשים שעובדים, תראו מה זו חקלאות, תרדו למטה.

יצחק וקנין: אני מדבר אתכם מהלב.

יצחק וקנין: לא פעם חקלאי לא מרוויח כסף, מפסיד כסף.

יצחק וקנין: מגדל את כל הגידול שלו וצריך להחליט מה לעשות, מי שיש לו מטע אבוקדו, כבר השקיע את כל התשתית, מה הוא יעשה?

יצחק וקנין: הוא מפסיד כסף, לא משתלם לו לקטוף את זה כי המחיר למטה.

יצחק וקנין: אסור לנו ללכת בשיטה שאנחנו עובדים בה היום.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת שהמציאות תמשיך להיות כך שיש חוסר של 2,000 בהסכם כתוב.

יצחק וקנין: אם ההסכם לא היה כתוב מילא, אבל אתם כותבים הסכמים ומצד שני, האגרות שלא היו בשנים קודמות,  אתם יודעים לאיזה סכומים אתם מגיעים פה?

יצחק וקנין: עד מתי אתם רוצים להמשיך כך?

יצחק וקנין: אתם רוצים שנשבית את המערכת?

יצחק וקנין: אני רוצה התייחסות, למה אין לי עוד 2,000, 3,000 עובדים.

קרן טרנר: קודם כל, לפי הנתונים שלנו המספרים אחרים.

יצחק וקנין: תני לי נתונים אחרים?

קרן טרנר: שמי קרן טרנר, רכזת פנים ועובדים זרים באגף תקציבים במשרד האוצר.

קרן טרנר: חשוב לומר, לא מדובר במדיניות משרד האוצר להפחתת העובדים הזרים, מדובר במדיניות ממשלה.

קרן טרנר: הממשלה שואפת להשיג איזון בין מספר העובדים הזרים שהיא מאפשרת בענפים מסוימים לבין המשק הישראלי.

קרן טרנר: כשמופר האיזון הזה אנחנו מוציאים עובדים זרים, עובדים בבתי אריזה בחקלאות או מפעילים טיולי אופנים במושב רמות, אתה יכול ללכת לבדוק.

שי חרמש: זו לא תשובה.

שי חרמש: זה היה מיותר.

קריאה: זו הייתה דוגמה לחוצפה שלהם.

יצחק וקנין: תנו לי לטפל בזה.

שי חרמש: היא מתנצלת, זה היה מיותר.

קרן טרנר: ניסיתי לומר שמדובר באיזון.

קרן טרנר: יותר מידי עובדים זרים גם לא טוב למשק הישראלי.

קריאה: תשבי על גבול מצרים.

קרן טרנר: אלה מסתננים, אני מקווה שאתה לא מעסיק מסתננים.

יצחק וקנין: מקובל עלי כל מה שאת אומרת, מבחינתי יש הסכם.

יצחק וקנין: ההסכם הזה קובע מתווה ברור.

יצחק וקנין: יש 40 חתימות, אני מחר אומר לראש הממשלה, כי אני כבר לא סומך על שר החקלאות ולא סומך על שר הפנים ולא על שר האוצר.

יצחק וקנין: אני אומר כך לראש הממשלה, או שאתה מביא פתרון עד יום ראשון לנושא החקלאות, איזשהו פתרון,  או שאני שובר את הכללים בוועדת כספים, לא יהיה שום דבר.

יצחק וקנין: תחליטו מה אתם רוצים.

קרן טרנר: לזה אני רוצה להתייחס.

קרן טרנר: ישבנו עם החקלאים ב- 19 בנובמבר, דברנו על הנתונים.

קרן טרנר: הנתונים שלנו אחרים, נתן לכם אותם ברזאני, זה ממערכת האביב, נתונים של מדינת ישראל.

קרן טרנר: הלמ"ס לוקח נתונים מהמערכת.

שי חרמש: אבל גם הוא מעיד על חוסר.

שי חרמש: גם 1,500 זה חוסר.

קרן טרנר: ישבנו עם החקלאים וטענו שהחוסר נובע אולי מבעיה בירוקראטית שהחקלאים עצמם לא הביאו עובדים ישראלים.

יצחק וקנין: אני רוצה להבין את האמת.

קריאה: יש 600 כוכביות במחשב של משרד הפנים.

קריאה: חושבים שאנחנו לא מביאים ישראלים, אתה יודע למה?

קריאה: כי הנתון לא עובר ממשרד התמ"ת למחשב משרד הפנים ואחרי זה אומרים שאנחנו לא רוצים להביא עובדים.

יצחק וקנין: אני לא רוצה דיון של צעקות.

יצחק וקנין: אני רוצה דיון תכליתי, אני רוצה להבין למה אני לא עומד במכסה.

יצחק וקנין: יש מולי בעיה, אני לא צריך להצדיק את הבעיה, אני רוצה לדעת איך אני פותר את הבעיה, לא מעניין אותי מה שאת אומרת על טיולי אופנים.

קרן טרנר: הדבר היחיד שאמרנו שנדרש איזון.

קרן טרנר: ראינו שיש פער בנתונים ישבנו עם החקלאים, הייתה ישיבה טובה, ראינו שיש פערים, סיכמנו שצוות במהלך שבועיים יבחן למה יש את הבעיות האלה.

קרן טרנר: אמרנו שאנחנו מוכנים לעזור בבירוקרטיה ואולי להאריך מעל 63 חודשים את העובדים הזרים שנמצאים ולתת מענה ולדבר.

קרן טרנר: יחד עם זאת, לפני הבדיקה, כבר למחרת, החלטתם על שביתה, במקום לשבת ולדבר.

שי חרמש: אז החלטת להעניש אותנו?

קרן טרנר: אנחנו עדיין רוצים לשבת עם החקלאים ולנסות לפתור את הבעיות, החקלאות חשובה למדינת ישראל, לא רק לכנסת, אנחנו רוצים לשבת ולדבר אבל הם החליטו לשבות.

קרן טרנר: נשמח עדיין לשבת ולדבר איך פותרים את הבעיות ואת הפערים.

שי חרמש: כמה חסר?

קרן טרנר: להבנתנו חסר פחות מ- 2,000.

קרן טרנר: אלה הנתונים שיש לנו, הם לא ישבו אתנו.

יצחק וקנין: חסרים כ- 2,000, אני מוכן לשבת אתכם מתי שאתם רוצים, עם נציג של החקלאים שיביאו את המספרים ונראה איך אנחנו פותרים את הבעיה מהיום לעוד שבוע.

יצחק וקנין: מחר הם צריכים לקבל החלטה אם הם ממשיכים את השביתה.

קרן טרנר: למחרת הישיבה הם כבר החליטו לשבות,

קריאה: כי מה השתנה?

קרן טרנר: יום אחרי לא השתנה כלום.

קרן טרנר: הייתה ישיבה טובה, סיכמנו על דרכים והחלטתם לשבות.

שי חרמש: יש חוסר, תמלאי אותו, זה הכול.

קרן טרנר: רצינו למלא את החוסר, רצינו קודם לדבר מה הסיבות לחוסר, למחרת הם החליטו לשבות.

יצחק וקנין: אני מציע שמיד אחרי שנשמע את הכלכלנית רחל בורושק, נשב ביחד, חברי כנסת שירצו להצטרף, נציג חקלאים, אבשלום וילן, אני אשמע את כולם ונראה איך פותרים את הבעיה.

רחל בורושק: המספרים שאני אומר הם  מספרים של הממשלה שקיבלנו.

רחל בורושק: הקבצים והנתונים לא כל כך טריוויאליים אבל מה אפשר להבין מהם, ולדעתי לא יהיה בבסיסי שלהם מחלוקת.

רחל בורושק: גם בנתונים של משרד הפנים יש במשקים עובדים פעילים ברמה של 21,700 עובדים.

רחל בורושק: יש עוד 880 שנמצאים בכל מיני מצבי בירור מול משרד הפנים אבל נאמר לנו שגם הם נמצאים במשקים.

רחל בורושק: אלה 22,500 עובדים תאילנדים ואחרים שנמצאים פיזית במשקים.

רחל בורושק: כל הפער בין המספר הזה לבין 26,000 הוא כל מיני בעיות באוויר ומגבלות כאלה ואחרות, הכול בירוקרטיה שאנחנו בודקים ומנסים למפות אותה.

רחל בורושק: בתוך זה, בזמנו נאמר לנו 1,500, בנתונים האחרונים זה 1,000 חקלאים שיכלו להביא עובדים ולא ממשו את הזאות שלהם.

רחל בורושק: הצלבנו את הנתונים היום בבוקר, שלחתי לך את זה במייל, אני לא יודעת אם ראית.

אהרון ברזאני: הגבתי לך על זה.

רחל בורושק: כשאני מעמידה את האלף הללו מול ההקצאות או מול הנתונים של עובדים פעילים שנמצאים במשקים, כמעט 500 מהם לא זכאים להביא עובדים נוספים, הם נמצאים במלוא ההקצאה שלהם, מה שאומר מבחינתי שיכול להיות שכל הפאזל הזה לא מסודר.

רחל בורושק: הייתי עדה לחתימת ההסכם ואני רוצה להוסיף משפט נוסף, נדבך מאד חשוב בהסכם, מעבר לכסף ולתכנית ארוכת הטווח היה שביום חתימת ההסכם נפתחים השמים.

רחל בורושק: ההסכם הזה נחתם על רקע זה שהשמים היו פותחים וסגורים לסירוגין.

רחל בורושק: מיום חתימת ההסכם ועד היום לא השתפר שום דבר בעניין הזה וזה המון כללים נוקשים ובירוקרטיה שאולי אם רוצים שיהיו באמת 26,000 עובדים בחקלאות בארץ צריך להציף 28,000 או 29,000 כדי שנזכה לאותם 25,500 אולי.

רחל בורושק: הרעש הגדול מהירידה ל- 24,500 בשנה הבאה הוא כי אם ב-26,000 אנחנו נמצאים רוב השנה ב- 22,000, ב- 24,000 נהיה ב- 20,000 וזה כבר יהיה מצב בלתי אפשרי.

מאיר פרוש: אני חושב שציונות זה דבר טוב ואתה הדובר הכי טוב שלנו למקרה של החקלאים.

מאיר פרוש: יצאנו למאבק ואני מודיע בשולחן הזה, ההסכם הוא הסכם, למדנו איך מקיימים הסכמים במדינת ישראל.

מאיר פרוש: למדנו את זה על בשרינו, מגדלי הירקות בפיצוי אוטונומיה שנלמד היום בבית הספר למשפטים איך מדינה חותמת על חוזה ואחרי זה שבע שנים היא מגלגלת את זה בבג"צים ולא עומדת בהסכמים.

מאיר פרוש: ההסכם הוא לא תורה מסיני ולא דבר שאי אפשר לפתוח אותו.

מאיר פרוש: החקלאות לא תעמוד ב- 26,000 ובמתווה של הורדה של 1,500, היא לא תעמוד והחקלאים לא יתנו לדבר הזה לקרות, נתנו שביתת אזהרה של ארבעה ימים.

מאיר פרוש: לא נחזור למצב של ההסכם הזה אם הפרו אותו, ההסכם הזה מבחינתנו בטל ומבוטל.

מאיר פרוש: כאשר 30 מיליון ₪ של הישראלים לא מופעלים שם, כאשר מכונו המיון והשטיפה עדיין לא חסכו עובד אחר והדבר העיקרי, כמו שאמר צביקה, הורדה של 1,500.

מאיר פרוש: כאילו שזה אסון גדול שיהיו לחקלאות עוד 3,000, מה המנטרה הזו?

מאיר פרוש: כל יום נכנסים 700 סודנים, נותנים להם אישור והם מסתובבים בארץ, עכשיו מענישים אותם שלא יעבדו חלילה וחס, שבועיים זה שנה של קיצוץ לחקלאות.

מאיר פרוש: למה לסיעוד אין מכסות באוצר?

מאיר פרוש: אין לכם עניין שם להפחית את העובדים הזרים?

קרן טרנר: זה מה שאתה מציע?

מאיר פרוש: לא חשוב שהעניים יוכלו לקנות ירקות ב- 3 שקלים ולא ב- 15 שקלים כמו שהיום, זה לא מספיק חשוב.

מאיר פרוש: לא מספיק יש את נושא המים, בנובמבר אין גשם והחקלאים משלמים על המים יותר יקר מחלב, איזו מדינה שרואה את החקלאים כאויבים שלה?

מאיר פרוש: אי אפשר לעבוד כך.

מאיר פרוש: אם אתם חקלאים אז ששר האוצר לא יאיים לנו להוריד נכסים, כמו שהוא לא הבין במע"מ הוא לא מבין בנכסים כי להביא עגבנייה זה עולה 12 עד 15 ₪ ומה יותר טוב, לעזור לחקלאים ההולנדים?

מאיר פרוש: אנחנו לא צריכים להתפרנס.

מאיר פרוש: כמה חקלאים כבר התאבדו בעבר בגלל מצוקה.

יצחק וקנין: יש אחד כזה במושב שלי.

מאיר פרוש: אתם רוצים להביא אותנו למצב של התאבדות?

מאיר פרוש: היום יש חקלאים שקמים בבוקר ולא מוצאים עובדים.

מאיר פרוש: אתם רוצים להחזיר אותנו לפלסטינים, הייתי חקלאי עד שהגעתי לפעילות ציבורית, הייתי קם בבוקר ולא היו פועלים כי היה סגר באותו יום בגלל פיגוע.

יצחק וקנין: כשיש סגר, זה לא מעניין אף אחד, החקלאי משלם את כל הימים שהפועל לא מגיע, יש עוד מגזר כזה?

יצחק וקנין: כמה אתם רוצים להכות?

יצחק וקנין: מי שלא מבין את המציאות שאנחנו חיים בה אולי הוא חי במקום אחר.

מאיר פרוש: הנושא שני שלא נוותר עליו, קשור לחוזה או לא קשור לחוזה, זה הנושא של 10% מס מעסיקים.

מאיר פרוש: אין עוול יותר גדול בעולם מהעוול של המס הזה, אין לו הצדקה.

מאיר פרוש: קרן, אולי כדאי שתקשיבי...

קריאה: זה לא מעניין אותה.

יצחק וקנין: אני מבקש לא ללכת לפגיעות אישיות.

מאיר פרוש: בנושא של ה- 10%, קשור להסכם או לא, לא נחזור למתווה הזה.

מאיר פרוש: ברגע שראינו שאתם לא עומדים וכל שנה משאירים אותנו ב- 4,000 וב- 2,000 חוסר, ההסכם הזה בשבילנו בטל ומבוטל.

מאיר פרוש: החקלאים בשטח יבטלו אותו.

מאיר פרוש: נושא ה- 10% קריטי, אין מס כזה בעולם, מס על עוסקים זרים.

מאיר פרוש: מצד אחד נותנים לנו את ההיתרים ומצד שני מעמיסים עלינו מס.

מאיר פרוש: על מה?

מאיר פרוש: אחר כך אתם עושים לנו טובה ונותנים לנו כסף למיכון.

מאיר פרוש: חיים יוכל להגיד את המספרים שגביתם עבור מס מעסיקים ואגרות, עוד לפני מס, לפני שהרווחתי את השקל הראשון אני צריך לשלם 10%, על מה?

מאיר פרוש: על כל עובד אני צריך לשלם 500 ₪ למדינה כדי שהם יחזיקו אותו.

מאיר פרוש: משפט אחרון, זו שביתת אזהרה, החקלאים הביעו את תמיכתם במאבק הזה והתקשורת ניסחה את זה בצורה משווקת.

מאיר פרוש: מי שרוצה לבחון עכשיו את החקלאים שילכו לשווקים הסיטונאים ויראו שהם סגורים.

מאיר פרוש: החקלאים לוחצים אותי להמשיך את השביתה בעוד יום, אני אומר להם לא ללחוץ.

מאיר פרוש: אנחנו מקווים שאתה, יושב ראש הוועדה תפעיל את הסמכויות לך כמו שציינת קודם, יחד עם זה ששר החקלאות ייכנס לתמונה עם שר האוצר ואנחנו רוצים תשובה השבוע כדי לדעת איך אנחנו ממשיכים לנהוג.

מאיר פרוש: אם לא נקבל את הפתרונות לשני הדברים האלה, כמות העובדים ומס מעסיקים, נמשיך עם זה ולא נרפה הפעם.

יעקב נוימן: כחקלאי מהשטח, אני רוצה לחזק את ידיו של מאיר שאמר אחד לאחר מה שהחקלאי מהשטח מרגיש.

יעקב נוימן: אני רוצה לתקן אותך כשאמרת שהשביתה התחילה ולא מרגישים, זו שביתת אזהרה שלא תוכננה לפגוע באמא הצעירה עם התינוק שצריכה לערבב לו את הבננה, בשום אופן לא, לא רצינו מדפים ריקים.

קרן טרנר: גם אבא מערבב בננה...

יעקב נוימן: את מרגיזה אותי בגישה הזו, אני מאד מצטער שחקלאים יושבים פה ובוכים, עשי לי טובה ואל תצחקי לי בפנים.

קרן טרנר: התכוונתי להערה השוביניסטית שלך.

לאה ורון: היא דברה על הבננה, שלא רק אמהות מערבבות, גם אבות.

יעקב נוימן: אם אנחנו רוצים שיהיו מדפים ריקים אנחנו מתחילים מיום שישי עד יום שישי ותוקעים את הרשתות וזו לא הייתה הכוונה.

יעקב נוימן: הייתה כוונה שישמעו אותנו ויבינו את הכוח שיש לנו.

יעקב נוימן: אנחנו לא מנסים לחקות את החקלאים בצרפת, שיבואו ללמוד מאתנו, אנחנו חקלאים מספר אחד בעולם.

יעקב נוימן: יש לי הצעות באלפי דולרים לחוד לעבוד בעולם, הם לא יקבלו ממני שום דבר מהידע שרכשתי פה, אף אחד לא יוציא את זה ממני, אני ציוני, זו המדינה שלי ואני אאכיל את העם הזה.

יעקב נוימן: אני בן לניצולי שואה, ההורים שלי ברחו לפה ואני אמות פה.

יעקב נוימן: אני אסביר לך איך נוצרו החוסרים ואני מתנצל מראש אם אני אעליב מישהו , מר ברזאני היה אצלי עם אנשים משירות התעסוקה, הם הסתובבו בחממות וקלטו את החום, תאילנדי בחממות של 40 ו- 45 מעלות חום, זו הסביבה הטבעית שלו בחדר השינה שלו בתאילנד.

יעקב נוימן: אנשי האוצר מטיילים בעולם בודאי, הרגישו כשיוצאים משדה התעופה הממוזג מתחילים להזיע.

יעקב נוימן: הישראלי שנכנס, עזבו את הגורמטים ואת העגילים, אחרי עשר דקות האי-פון שלו נמס.

יעקב נוימן: אני שומע תמיד על נערי האוצר, אני באמת רואה נערים צעירים בגילאים של הילדים שלי, העניין הזה צריך להיות בידי מבוגרים שעברו ויש להם שריטות בידיים, לא לנערים צעירים שגמרו ללמוד ומגלגלים את כל הכלכלה בידיים שלהם, זו טעות ולא אני זה שישנה את זה.

יעקב נוימן: חוסר נוצר כך, יש כל מיני טריקים ופטנטים איך הם מחביאים את ה- 4,000.

יעקב נוימן: היה לי עובד שיצא אחרי שנתיים ועשרה חודשים.

יעקב נוימן: שבעה חודשים לא קיבלתי אחר במקומו מהסיבה שיש חוק שעובד שיוצא לפני שלוש שנים לא מבריקים אחר.

יעקב נוימן: מה אני אעשה שהאמא של העובד שלי נפטרה והוא רצה לעזוב מיידית אחרי שנתיים ועשרה חודשים.

יעקב נוימן: המזל שלא הייתי צריך לשבת שבעה על אמא שלו רק לא לקבל את העובד במקומו, מה עם משקים שנסגרו בגלל זה.

יעקב נוימן: אתם לא שואלים איך מחירי ירקות עולים, מדברים פה בסיסמאות והיחידי שדיבר לעניין זה מאיר יפרח וציבור החקלאים בשטח תומך בו, כל החקלאים עכשיו, מכל המגזרים יושבים ליד הטלפון ומחכים שמאיר יפרח או אבו יגידו להם, עד סוף השבוע או קוטפים, המזמרות ביד.

יעקב נוימן: ברגע שאומרים שממשיכים הם זורקים את המזמרות.

יעקב נוימן: יש שיר, "כשהצבא יפשוט מדיו ליבנו יעמוד לדום" אוי ואבוי למה שיקרה אם החקלאים יורידו את בגדי העבודה.

יעקב נוימן: כחקלאי, יש לי מעל 2,000 דונם לגידול חצילים, אני יכול לבד אני לעצור את החציל ולהקפיץ את המחיר שלו ואני לא עושה את זה.

יעקב נוימן: איך אני מתכנן עונה, אני שותל לפי סגירות השמים, זה לא מתאים לי כי זה בדיוק בשתילה, בהורמונים, בהחלפות ניילון, אי אפשר להמשיך לעבוד כך.

דרור אלמגור: אני אתן את הדוגמה של הבניין, ממשלת ישראל עובדת על כל הציבור הזה בעיניים לדעתי, בבניין לא עובדים כי עצרו להם את הידיים העבודות, אני לא מבין איך אף אחד לא מדבר על זה אצלם.

דרור אלמגור: אם יפתחו להם מחר את הברז של הידיים העובדות הקבלנים יתחילו לבנות.

דרור אלמגור: יש לי חברים קבלנים שאין להם עם מי לעבוד.

דרור אלמגור: שם אפשר לתקן, במגזר שלנו אי אפשר יהיה לתקן, כשחקלאים מבוגרים היום יוצאים ממעגל העבודה ורוב ציבור החקלאים היום לצערנו זה ציבור בוגר, מעט מאד צעירים נכנסים למשקים כי החבר'ה הצעירים לא מסוגלים ולא רוצים לעמוד בצרות האלה.

דרור אלמגור: אי אפשר לישון בלילות, הטלפון מצלצל "בעל הבית, מי פוליס", מה עשינו למדינת ישראל שרודפים אחרינו ככה?

יעקב נוימן: ברשותך, שכחתי משהו, משרד החקלאות הוא חלק מהממשלה, יש פה מסמך שמראה שחובות שחקלאים שהגישו בקשה למשרד החקלאות עומד על 40,000.

יעקב נוימן: מזה מתחילים להוריד, אחרי שהורידו את העור מתחילים בבשר.

דרור אלמגור: גברת קרן מהאוצר טוענת שעובדים על  איזון, איפה היה האיזון עם הפלסטינים שנכנסו מהשטחים בזמנו, שם גם היה איזון?

דרור אלמגור: חוץ מהאיזון שהטילו עלינו גם מס, שאנחנו משלמים כסף על העובדים הפלסטינים.

דרור אלמגור: פעם שילמנו על 12 יום היום קבעו שפחות מ- 25 יום אתה לא יכול לשלם כי אם אמא שלו חולה או שהוא התעייף או שבחמס דאגו שלא ייכנס שבוע, את שירות התעסוקה זה לא מעניין, אני משלם ל- 25 יום.

דרור אלמגור: איפה היה אז האיזון?

דרור אלמגור: העובדים הזרים שבאים לעבודה הם אלה שהחליפו את הפלסטינים שנכנסו מעזה, גם אז עשיתם לנו איזון ומכסות?

דרור אלמגור: המכסה וההמלצות של משרד החקלאות הם מעל 40,000 עובדים.

דרור אלמגור: תפנימו, ישראלים לא רוצים לעבוד בעבודה הקשה הזו, אתם רוצים להכריח אותנו לקחת אותם, תביאו אותם אלינו עם אוטובוסים, נשתמש בהם.

דרור אלמגור: צלצל אלי בחוק אתמול מיבנה בן 33 עם ארבעה ילדים, אמר שאשתו חולה והוא מוכן לבוא ולעבוד בחקלאות כמה ימים, אמרתי שאני צריך אותו לשובע ימים והוא אמר שהוא יכול רק ליומיים שלושה כי הוא גם חותם בשירות התעסוקה.

דרור אלמגור: אי אפשר ככה להפעיל משקים, אי אפשר לתכנן עבודה, מטעים זה לא דבר ליומיים.

חיים חדד: אני רוצה להגיב על דבריה של קרן, כנראה שמראש לא הייתה כוונה לקיים את ההסכם.

חיים חדד: על פי מה שאמרת, נקבע צוות שילווה את המתווה של ההפחתה.

קרן טרנר: הצוות מתכנס.

חיים חדד: גם אני שמעתי נתונים לא נכונים ולא הפרעתי לך.

חיים חדד: הוקם צוות שילווה את המתווה של ההפחתה בתוך ההסכם הזה, אני אומר לך שמזכ"ל ההתאחדות מאפריל מבקש פגישה וקובעים ומבטלים, קובעים ומבטלים.

חיים חדד: אנחנו יושבים עם אמנון בן עמי עם הנתונים מאפריל, אומרים לוש הנתונים שלו לא נכונים, הוא קובע שחסר 3,000, נביא עובדים והם מוצאים את הדרך איך להביא את הנתונים כדי לא לקבל את העובדים.

חיים חדד: אני אומר לך שמראש לא הייתה להם כוונה לתת את העובדים, גם עכשיו הם יבואו עם כל מיני נתונים מעוותים.

חיים חדד: לנו יש נתונים מסודרים, אנחנו ניתן להם אותם, לא הם יתנו לנו.

חיים חדד: עבדנו על הנתונים, אין שום קשר בין מה שקורה בשטח לבין המחשבים שלהם.

חיים חדד: נתנו לנו רשימה של 1,400 חקלאים, עם זה הם מסתובבים בתקשורת ביומיים האחרונים, של 1,400 חקלאים שלא ממשו את הזכות שלהם לקבל עובדים.

חיים חדד: מתוך ה- 1,400 אחרי שבוע בנתונים שלהם ירד ל- 1,055, אחרי בדיקת הצלבה שלנו, ה- 1,055 ירדו ל- 400 כי כל המכסה שלהם הייתה מלאה כי הם לא יכלו לחכות ולקחו מהשכנים שלהם את העובדים, הם רבים עכשיו על העובדים.

חיים חדד: אתה אומר תוך שלושה שבועות תביא את העובד, אם לא, לא תקבל עובד.

אהרון ברזאני: אתם ביקשתם שיפתחו, לא אנחנו, אנחנו מוכנים לפתוח לגמרי.

חיים חדד: אם חסר תיתן לאחרים, למה אתה מתנה את זה דווקא באותם אנשים שהמכסה שלהם מלאה.

חיים חדד: זה לא יכול להיות שאתם אומרים לנו אמנם חסר לכם עובדים אבל לא תקבלו אותם כי  - - -

קרן טרנר: בישיבה אמרנו, תחליטו איך אתם רוצים.

קרן טרנר: שאלנו אתכם איך אתם רוצים.

חיים חדד: זה לא נכון, סחבתם אותנו מאפריל עד נובמבר.

אהרון ברזאני: אנחנו מוכנים לפתוח את ההקצאות האלה.

יצחק וקנין: יש לי שאלה מעשית, יש מולי את ההסכם מה- 12 במאי 2009, כמה פעמים התכנס הצוות מאז?

קרן טרנר: נציגים של משרד האוצר, משרד הפנים ומשרד החקלאות יושבים יחד המון פעמים.

קריאה: בלי ההתאחדות.

אבשלום וילן: סעיף 5 בהסכם אומר שצוות של שר החקלאות, שר האוצר, יו"ר רשות ההגירה ומזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל, במקרה של חילוקי דעות הקפאה או שינויים, צריך להיפגש.

אבשלום וילן: שלחתי שלושה מכתבים בשנה האחרונה, ביקשתי את צוות העל הזה שסמכותו לאשר - - -

קרן טרנר: ואחרי שהתכנסנו, למחרת החלטת על שביתה.

אבשלום וילן: זה לא הצוות, אל תבלבלי.

יצחק וקנין: שבועיים לפני שאבו וילן החליט על השביתה, אני הגשתי את ההצעה לדיון הזה.

קרן טרנר: ישבנו, הוא יודע שישבנו.

אבשלום וילן: אבל זה לא הצוות.

אבשלום וילן: הצוות הוא שר החקלאות שר האוצר שר הפנים או מנהל רשות ההגירה מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל.

אבשלום וילן: זה הצוות לבירור המחלוקות לביצוע שינויים.

לאה ורון: זו נקראת ועדת מעקב.

אבשלום וילן: לפני יומיים הודיע לי שר החקלאות שמחר יש ישיבה ראשונה של הצוות.

אבשלום וילן: קרן טרנר:     	 אלו נציגי המשרדים.

אבשלום וילן: ההסכם פה.

אבשלום וילן: נציג אחד מכל אחד ממשרדי הממשלה בא, משרד האוצר, משרד החקלאות, מרשות ההגירה ונציג מטעם ההתאחדות, נפגשנו אתך, היו דיונים.

יוסי ישי: לגבי המדיניות, כן עובדים זרים, לא עובדים זרים, זה נגמר.

יוסי ישי: ברגע שנחתם הסכם ונקבע המתווה עם מכסות עם מתווה יורד ונקבע מנגנון של מיכון הסיפור הזה נגמר, אי אפשר לדבר על מדיניות כי המדיניות היא קבועה.

יוסי ישי: השאלה היא אם עומדים ביישום.

יוסי ישי: אני אומר בצורה ברורה ואמרתי את זה כבר בצורה ברורה וחד משמעית יש כשל טבוע ביישום ואני אסביר אותו.

יוסי ישי: אני מאד מקווה שהישיבה מחר של השרים תנסה לחלץ את הכשל.

יוסי ישי: הכשל הוא שמידי שנה עוזבים את הארץ 6,000 תאילנדים.

יוסי ישי: אם באותו רגע שיוצא עובד לא נכנס עובד במקומו נוצר חסר, זו הנקודה המרכזית.

יוסי ישי: אם יוצאים 6,000 ולוקח חודש חודשיים עד שייכנס במקומם, חסרים לי מיד 1,500.

יוסי ישי: זה דבר טכני שבלט מאד בישיבה המקצועית בשבוע שעבר ועלו כל מיני רמזים איך צריך לפתור את זה.

יוסי ישי: נגיש הצעה מחר לשרים איך פותרים אתה כשל הזה בגלל שאם לא נפתור את הכשל הזה זה לא ילך.

יוסי ישי: כולם מתאמצים.

יוסי ישי: בשונה מהסכמים קודמים האוצר יוצא מגדרו לעמוד בהסכם, אנשי רשות ההגירה יוצאים מגדרם והחקלאים עמדו בהסכם והתוצאה היא אפס.

יוסי ישי: פעם אחת בגללה כשל הזה ואחר כך יש קשיים נוספים או החלטות נוספות שחתמו את הרגלים.

יוסי ישי: פעם אחת הם, פעם שנייה זו ההחלטה לא להביא יותר מאחוז מסוים ממדינה מסוימת.

יוסי ישי: אי אפשר להביא עובדים מתחת לאחוז מסוים והאחוז הזה יורד כל הזמן ממדינה מסוימת.

יוסי ישי: יש גם את הסיפור של השחלוף, שאנחנו לא רשאים להביא סתם עובדים בהתאם להיתרים אלא שחלוף, יצא לי עובד אני מכניס עובד.

יוסי ישי: אם אותו מעסיק באותו רגע לא רוצה להביא עובד מסיבה כלשהי אז כל המערכת הפסידה עובד אחד וכל הסיפור של פתיחת שמים וסגירת שמים, ארבעת הכשלים הבירוקראטיים האלה יצרו מצב שבכל נקודת זמן מיום חתימת ההסכם ועד היום לעולם לא היו בארץ כמות עובדים זרים בהתאם למכסה שנקבעה בהסכם.

יוסי ישי: כל היתר לא מעניין.

יצחק וקנין: יש מצב שחקלאי זכאי  לקבל שלושה עובדים ולא מקבל, או שהוא צריך לקבל עשרה ומקבל רק שבעה?

יצחק וקנין: אתה היום טוען שחלק מהבירוקרטיה הזו נבעה מכך שעובד יצא ולא קבלנו במקומו, יש כאלה שלא קבלו גם את מה שמגיע להם, זה לא מישהו יצא, זו הטענה.

יוסי ישי: הייתה מחלוקת איך מחלקים את ה- 26,000 עובדים.

יוסי ישי: הסיכום היה, אם המערכת הייתה עובדת בסדר, שעובדים בשיטה של שחלוף.

יוסי ישי: מאחר ויש 26,000 היתרים וההנחה היא שמחזיקים 26,000 עובדים, הרי התחלנו מ- 28,000 ואנחנו יורדים ל- 26,000 אז במקום לקבוע טכניקה איך קובעים את סדר ההגעה מחו"ל למעסיקים, קבענו מודל של שחלוף על דעת כולם.

יוסי ישי: הרעיון היה, מאחר וממילא אנחנו יורדים מ- 28,000 ל- 26,000 כל מעסיק בגבולות כמות ההיתרים שיש  לו רשאי להביא עובד במקום עובד שיצא.

יוסי ישי: דה-עקא, שעובד יוצא כעבור 63 חודש ולא יעזור כלום, אבל כניסה לוקחת חודש חודשיים שלושה.

יוסי ישי: מיד נוצר פער.

יוסי ישי: אם מתקבלות החלטות אחרות שאומרות שאתה לא יכול להביא יותר מ- 80% מתאילנד בהתחלה, אחר כך 60%, אחר כך 40%, אתה לא יכול להביא ממדינות אחרות, נוצר עוד חוסר.

יצחק וקנין: אנחנו יודעים אי אפשר להחליף את התאילנדים, ניסינו את כולם.

אבשלום וילן: היועצים המשפטיים הכתיבו להם, השרים לא עמדו מול היועצים המשפטיים, יש התחייבות של ממשלת ישראל לממשלת תאילנד, לא אמרו בדיוק מתי, אמרתי להם אז, זה לא יעבוד שהשרים יתכנסו, הצוות הזה שלא כנסו אותו מעולם ויחליטו, אין 80%, אין 60%, אז מה אם היועצים המשפטיים אומרים, זה לא חוק זה שכל ישר.

אבשלום וילן: תרד לאט ואז הכול היה נפתר.

אבשלום וילן: אבל כשלא רוצים, ורוצים להעמיד קשיים ושמי שמקבל את החלטה לא רואה לא את נוימן ולא את מאיר יפרח ולא אף אחד שעובד בשדה אלא הוא משחק ב"כאילו" אז זה מה שקרוה.

אבשלום וילן: זו לא עבירה על החוק, זו לא הפרת תקנה, זה שכל ישר והיגיון בריא, זה הכול.

אילן אשל: אני לא רוצה לחזור על דבריו של מאיר ונוימן, הגשתי נייר של ארבע נקודות ואני חושב שעליו צריך לקיים את הדיון.

אילן אשל: לחזור לתחילת ההסכם, 28,500 כאילו שלא היה הסכם כי הוא לא קוים, פשוט לא קוים.

אילן אשל: הסיבה שהוא לא קוים כי לא נבחנה הטכנולוגיה.

אילן אשל: לא נכנסו ישראלים, ולא הובאו מעולם 28,500 עובדים.

אילן אשל: הבחינה צריכה להיות לא מי בשמים ולא מי בשחלוף אלא כמה עובדים יש בפועל בשטח.

אילן אשל: זה התקן זה המדד.

אילן אשל: לא כמה עובדים בשמים או בשחלוף, כמה עובדים בשטח.

אילן אשל: הורדת מס מעסיקים, אם הוא לא יהיה אנחנו משלמים מעל 200 מיליון ₪ בשנה למדינת שיראל והורדת ההליכים הבירוקרטים.

אילן אשל: דבר אחרון, להפסיק את מנגנון ההפחתה אלא אם הוא ייבדק בפועל על ידי הצוות שנקבע פלוס החקלאים, אלא אם כן ייבדק ויראה שהטכנולוגיה באמת חסכה.

אילן אשל: הטכנולוגיה לא חסכה עובדים.

אילן אשל: ישראלים לא נכנסו, אין ישראלים בחקלאות.

יעקב כהן: קודם כל תודה לאדוני היושב ראש על הכינוס המהיר של הוועדה.

יעקב כהן: ככלל, אני כחקלאי, כמנהיג חקלאים מתנגד לצעד שעשינו ונקטנו בו אבל לא הייתה לנו ברירה והשטח דחף אותנו.

יעקב כהן: אנחנו חייבים להגיע לתוצאה בהקדם האפשרי על מנת להמשיך בעסקים שלנו כרגיל.

יעקב כהן: אני רוצה להזכיר לחבריי, במשבר עוף העמק, בשביל 200 עובדים, החדר הזה היה מלא מקיר לקיר, כל חברי ועדתה כספים עם עובדים, על 200 עובדים שהלכו לאבד את מקום עבודתם.

יעקב כהן: אנחנו ציבור של למעלה מ- 15,000 חקלאים שמתוכם 6,000 משפחות נזקקות גם לעובדים זרים על מנת לנהל את המשק החקלאי שלהם לא זוכים לאותה הבנה בבית הזה.

יעקב כהן: אנחנו מספקים יום יום חלב ביצים בשר עגבניות מלפפונים ופירות לאורך כל ימות השנה שכל עקרת בית יכולה לקנות אותם במחירים סבירים.

יעקב כהן: אם אנחנו נפגע, גם המדד יעלה, גם פרנסתם של הרבה משפחות שאנחנו מעסיקים, מעבר לעובדים הישירים בחקלאות ואנחנו מעסיקים עשרות אלפי משפחות שמתפרנסות מאתנו, המדד יעלה, הכלכלה תיפגע, את כל זה צריך לקחת בחשבון.

יעקב כהן: אנחנו סובלים מפגעי טבע, מחום משרב מחוסר מים, אבל להיפגע מפקידים שיקצו לנו עוד 5,000 עובדים זרים?

יעקב כהן: אנחנו משלמים את זה ומשלמים יקר מאד בשביל זה, אבל תנו לנו אותם.

יעקב כהן: אני מבקש גם לא לעשות אפליה בין החקלאים, לא במגדלי בעלי חיים לבין יתר החקלאים שעוסקים בפירות וירקות.

יעקב כהן: גם מגדלי בעלי החיים, רובם בפריפריה וגם הם לא יכולים לנהל את המשקים החקלאיים שלהם ללא ידיים עובדות.

יעקב כהן: אני מאמץ את פנייתו של אדוני לשבת מיד ולהגיע לסיכומים שבכל זמן נתון תהיה פה כמות של 28,000 עובדים וככה נוכל להמשיך לקיים את החקלאות ושעוד שעה נודיע לכל החקלאים תמשיכו להזרים תוצרת לשווקים.

אברהם מיכאלי: צר לי שפרופסור אקשטיין הביא תכנית שבנה אותה בהיבט התיאורטי שאני מאד מעריך, אין לי אתו שום ויכוח ויש לי אתו הסכמה אחת, תיאוריה הוא מבין, מעשים לא.

אברהם מיכאלי: מה לעשות שבתוצאה זה לא עובד.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, אנשי האוצר ייבשו את הכינרת, במחשבים היה מלא מים וצריך היה לפתוח אותה דחוף כי היא עולה על גדותיה, אבל בפועל היא הייתה יבשה.

אברהם מיכאלי: זאת אומרת שאנחנו נותנים לילדים לנהל לנו את החיים כשאין להם שום ניסיון.

לאה ורון: מר אברהם, הפקידים במשרדי הממשלה, כולם מוכשרים ומנסים לעשות את מלאכתם הכי נאמנה שאפשר.

לאה ורון: בבקשה לא לפגוע בהם.

אברהם מיכאלי: לא אמרתי שהם לא מוכשרים, הם מוכשרים מאד.

אברהם מיכאלי: החקלאות זקוקה לעובדים, למעלה מ- 40,000 עובדים.

אברהם מיכאלי: יש קריטריונים נורמטיביים של משרד החקלאות שמדבר מה במציאות צריך להגיע לחקלאים, מפה המפתח.

אברהם מיכאלי: ההפחתה של 24,000 עובדים אנחנו לא יכולים לעמוד בה, ההסכם לא צריך להיות קיים אבל דבר נוסף חשוב, אנחנו משלמים אגרות ומיסים ב-800 ₪, לדוגמה אגרה לשנה, לעומת הסיעוד שמשלמים 550 ₪ וזה מי שמצבו טוב, מי שמצבו פחות טוב זה מדורג והוא משלם 50%.

קרן טרנר: אתם משלמים פחות מבניין ותעשייה

אברהם מיכאלי: זאת אומרת שיש פה מערכת של ענישה נגד החקלאים כי אין סיבה לגבות יותר מהסיעוד.

אברהם מיכאלי: את זה צריך לבטל.

אברהם מיכאלי: צריך למחוק גם את מס המעסיקים מסדר היום, וה- 500 ₪ שפה היא מוסתרת שאנחנו אמורים לעודד את העובד הזר לעזוב את מדינת ישראל, זה צריך להימחק מהפרוטוקול גם, למה לא נקבל את העובדים כמו שצריך, אני גם לא מבין למה אני צריך להרגיש נרדף במדינה שלי?

אברהם מיכאלי: למה רודפים אותי?

יעקב מוסקוביץ: כבוד היושב ראש, חבר הכנסת וקנין, אתה ממפלגה מאד מכובדת במדינת ישראל, אני חושב שאתה צריך לממש את האיום שלך ולהודיע למפלגה שלך שתתמוך , שהחקלאים חשובים במדינת ישראל ואנשים שצריכים לקנות תוצרת חקלאית זולה צריכים לתמוך במהלך הזה ומפלגת ש"ס צריכה לשים את הדבר הזה על השולחן, שלא יפגעו בחקלאים.

יעקב מוסקוביץ: אני אתן לך דוגמה למה אתה לא צריך לשבת אתם, אני חושב שאתה לא צריך לשבת בישיבה הזו, זה צריך לבוא מלמעלה, הם מתעתעים אפילו בבג"צ.

יעקב מוסקוביץ: הייתה החלטה של בג"צ על חוק הכבילה שנותנים 10% תוספת מכסות לכל חקלאי, אם אני מקבל שלושה, אני מקבל לפלוס אחד.

יעקב מוסקוביץ: כל שנה אני מקבל את ההקצבה שלי, כתוב לי פלוס אחד בגלל בג"צ הכבילה.

יעקב מוסקוביץ: אתה יודע ששלוש שנים לא מיישמים את זה.

יעקב מוסקוביץ: אני מקבל את ההקצבה ולא רוצים ליישם את זה.

יעקב מוסקוביץ: אז מה אם בג"צ החליט, יש אנשים שהם יותר מבג"צ.

יעקב מוסקוביץ: לכן מפלגת ש"ס צריכה לשים את זה על השולחן, אלי ישי צריך להגיד שהוא רוצה שתהיה תוצרת לכל עם ישראל במחירים סבירים ושהחקלאים ימשיכו לחיות בצורה מכובדת.

יעקב מוסקוביץ: מתנהגים אלינו בצורה לא מכובדת וזה לא בסדר.

אורי נעמתי: אורי נעמתי, מנכ"ל ארגון עובדי הפלחה.

אורי נעמתי: כדי לייצר מוצר חקלאי בסך הכול צריך ארבעה דברים, הון, עבודה, קרקע ומים.

אורי נעמתי: שלושה דברים מתוך הארבעה מאוימים.

אורי נעמתי: דברנו הרבה על עבודה, אתה צריך לדעת גם מה קורה עם המים שהם מאד מאוימים ואתה צריך לדעת שהיום יש גם ועדה שכנראה תעשה לנו צרות בקרקע.

יצחק וקנין: אני מסכם את הדיון, להבדיל מאנשים אחרים, אני לא מזלזל באף פקיד, יש להם הרבה כוח, יותר מהשרים, אני אומר את זה באחריות מלאה.

יצחק וקנין: אני ממתין עד מחר לראות מה יצא מהישיבה שתתקיים עם שר האוצר, אני הולך לדבר אתו גם באופן אישי וגם עם השר שלי ועם השר שמחון אני מדבר כל הזמן.

יצחק וקנין: אני אומר חד וחלק, לא יהיה פתרון, אתם תהיו צפויים לשיבוש מוחלט של ועדת הכספים, קחו את זה ממני אליכם, אני אשבש את כל המערכת שתתחיל לצעוק למה דברים לא זזים, העברות, חוק ההסדרים יתקע כולו.

יצחק וקנין: אני לא מאיים.

יצחק וקנין: יותר מזה, לדעתי צריך לשבור את העניין הזה של ה- 26,000 וההפחתה שהולכת ויורדת, צריך לשבור את זה.

יצחק וקנין: אם אתם, הפקידים, חפצים שתהיה תוצרת חקלאית, תשנו את המתווה הזה.

יצחק וקנין: המתווה הזה לא ישים בשום פנים ואופן.

יצחק וקנין: אני אומר את זה לכם כחקלאי.

יצחק וקנין: אני לא מעסיק עובדים זרים כיוון שאצלי יש לול מטילות, הכול אוטומטי, כשיהיה גם קוטפי עגבניות אוטומטיים לא תהיה בעיה.

יצחק וקנין: החקלאים שמביאים את הפירות ואת הירקות זה בלתי אפשרי בלי העובדים התאילנדים.

יצחק וקנין: בלתי אפשרי.

יצחק וקנין: קחו את העניין הזה, יש לכם כוח ביד, אני לא מנסה להרים אתכם למעלה ולא להוריד אתכם, אתם יכולים לפתור את הבעיות, להזיז את השרים הצידה ולפתור את הדברים.

יצחק וקנין: תשתדלו לבטל את המתווה הקיים היום, זה בלתי אפשרי ואסון לחקלאות.

יצחק וקנין: לא טעיתי במה שאמרתי ולא השחרתי את המצב, כשדברתי פעם על המצב בדרום לבנון היו חברי כנסת שישבו וחייכו אחרי חודשיים התחילה המלחמה והתברר שלא רק מה שאמרתי קרה, קרה גרוע מזה.

יצחק וקנין: אמרתי מילה במילה איפה הטילים יפלו ומה יקרה כי אני חי שם, אני מכיר את האזור שירתי חמש שנים בלבנון ואני מכיר אותה כמו את כף היד.

יצחק וקנין: החקלאות תתמוטט ואם היא תתמוטט המחירים יאמירו ואני לא רוצה שהנבואה הזו תתקיים.

יצחק וקנין: קחו את הנושא ברצינות, אני מחכה לסיכומים שיהיו מחר, אני אגיד בכל מקרה שצריך לבטל את המתווה ולהשאיר את המספר על 28,000, לתת פתרון לחקלאות, זה מוזיל את המחירים ולא פוגע במדינה, נכנסים לנו כל יום מאות אנשים ומסתובבים בתל-אביב.

יצחק וקנין: התאילנדים מעולם לא נוגעים בבנות שלנו, לא מתערבבים בשום דבר, הולכים לעבודה וחוזרים ממנה.

יצחק וקנין: אצלי במושב יש כעשרה תאילנדים שעובדים בכל מיני משקים ואני רואה שאלה עובדים רציניים וטובים ביותר עם אפס בעיות.

יצחק וקנין: קחו את זה ברצינות ותנסו לסייע לחקלאים, צריך להרים אותם.

יצחק וקנין: תודה רבה הישיבה נעולה.