ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 524, 2010-11-16 12:30

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2010, פרק י"ב (מסים – מס הכנסה).

משה גפני: ציון, אני חושב שאתה תצטרך לנהל את הישיבה, לפחות חלקית, כי יש לי חוק בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכל הנר דויטש: סעיף 9(15)(ב) בעמוד 84 מעניק פטור ממס לתושב חוץ שאין לו הקלה ממסי כפל.

מיכל הנר דויטש: הפטור הוא לגבי הכנסה של תושב חוץ מדיבידנד, מחברה שמניותיה נסחרות בבורסה.

מיכל הנר דויטש: אנחנו מבקשים לבטל את הסעיף הזה כי הסעיף הזה בעצם נותן עדיפות למקלטי מס.

שלי יחימוביץ': למי הוא מתייחס?

שלי יחימוביץ': לאיזה מקצועות?

מיכל הנר דויטש: תושב חוץ שנמצא במדינה שאין למדינת ישראל אתה אמנה למניעת כפל מס, כשהוא מקבל דיבידנד ממניות הוא מחזיק בחברה שנסחרת בבורסה, הוא מקבל פטור ממס.

שלי יחימוביץ': באיזה עמוד זה?

מיכל הנר דויטש: עמוד 84, סעיף 46(1)(א), כתוב: "פסקה (15)(ב) – תימחק".

מיכל הנר דויטש: בעצם הפטור הזה הוא לתושב חוץ שאינו תושב מדינת אמנה והנסיבה השנייה בשלה ניתן הפטור הזה היא כאשר הוא מקבל פטור גם בישראל וגם במדינה בה הוא נמצא.

מיכל הנר דויטש: אנחנו מבקשים לבטל את הסעיף הזה מהטעם ששני הטעמים שעומדים בבסיסו של הפטור הזה מנוגדים למדיניות המומלצת של ה-OECD שהסכים לה משרד האוצר, לפיה יש להימנע ממצבים של כפל פטורים ובודאי לא להעדיף תושבי חוץ של מדינות שאינן מדינות אמנה על פני תושבים שהן תושבי מדינות אמנה.

שלי יחימוביץ': זה ביטול המס רק לעיתונאים זרים?

מיכל הנר דויטש: לא. מס מופחת לעיתונאים זרים הוא בעמוד 86, פסקה (4).

איתן צחור: לשכת עורכי הדין מתנגדת לתיקון הזה משום שהוא מפלה לרעה תושב חוץ שאין לו אמנה עם מדינת ישראל.

איתן צחור: כאשר אין אמנה עם מדינת ישראל, אותו תושב חוץ משלם מס בישראל וגם משלם מס על הכנסתו בחוץ לארץ במדינתו.

איתן צחור: לכן הפטור הזה היה מוצדק למעט מקרה אחד שבו אותו תושב חוץ במדינתו אולי היה מס נמוך יותר או בכלל לא משלם מס, אבל ברגע שהוא משלם מס בחוץ לארץ, יתכן אפילו בשיעורי מס גבוהים, הסעיף הזה נועד למנוע את אותו כפל מס.

איתן צחור: לכן אנחנו מאוד מופתעים – אני מדבר כאן כמובן בשם לשכת עורכי הדין – מהתיקון הזה שאין לו שום מקום ואין לו שום בסיס, לא משפטי ולא הגיוני.

ציון פיניאן: תודה.

מיכל הנר דויטש: הסעיף הזה, מעבר לכך שהוא תקציבי, הוא סעיף שבעצם נותן העדפה למי שלא ראוי שתינתן לו העדפה.

מיכל הנר דויטש: הנסיבה הראשונה של חסך מס, אנחנו פועלים לבטל את כל סעיפי חסך המס והאמנות, ואת זה אתה יודע.

מיכל הנר דויטש: לכן אנחנו מבקשים לבטל את 15(ב) ובוודאי לא להעניק עדיפות של תושב מדינה שאינה גומלת על פני תושב מדינה גומלת.

מיכל הנר דויטש: לכן בהמשך לדיונים שנערכו כאן אתמול לגבי חוק עידוד, מי שנהנה מהפטור הזה, זה תושב החוץ.

מיכל הנר דויטש: למדינת ישראל אין שום מקום לעודד את הדבר הזה ולכן אנחנו מבקשים לבטל אותו.

איתן צחור: אולי כדאי להכניס את זה בתור סעיף הסמכה לשר לאותם מקרים שבאמת יש אפליה ולא לעשות את זה בצורה גורפת.

ציון פיניאן: הערתך נרשמה.

מיכל הנר דויטש: גם הכנסת, גם משרד המשפטים וגם משרד האוצר, אנחנו כבר לא בעולם שנותנים פטורים לרשות מינהלית, לא נותנים סמכות כזאת, אלא הפטורים קבועים בחוק ואנחנו לא מסתירים את זה.

מיכל הנר דויטש: זאת לא סמכות פרטנית.

ציון פיניאן: תמשיכי.

איתן צחור: מיכל, מה שאמרת עכשיו לגבי ההסמכה, תזכרי גם לגבי העיתונאים.

מיכל הנר דויטש: אתה הבנת את הסעיף הפוך.

מיכל הנר דויטש: אנחנו רוצים לבטל את ההסמכה.

איתן צחור: אבל גם בעיתונאים תכניסי את זה.

מיכל הנר דויטש: אנחנו רוצים לבטל את ההסמכה לתת שיעורי מס מופחתים לעיתונאים.

מיכל הנר דויטש: הסעיף הבא הוא העיתונאים והוא בעמוד 86 בסעיף 75 פסקה (4).

מיכל הנר דויטש: בסעיף 75(א) המלים "וכן בדבר שיעור המס שיחול על הכנסתו האמורה – יימחקו, ובמקום "תקנות כאמור" יבוא "תקנות בדבר הניכויים והזיכויים שיותרו" ואחרי "מעיסוק בספורט" יבוא "ובדבר שיעור המס שיחול על הכנסתו האמורה".

מיכל הנר דויטש: סעיף 75(א) מסמיך את שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, להתקין תקנות בדבר הכנסתם של ספורטאי חוץ ועיתונאי חוץ.

מיכל הנר דויטש: מכוח הסעיף הזה הותקנו שתי תקנות.

מיכל הנר דויטש: האחת, תקנות מס הכנסה (עיתונאי חוץ) התשנ"ז-1996 ותקנות מס הכנסה (ספורטאי חוץ), התשנ"ח-1998 כאשר לגבי שניהם מוצע בארבע השנים הראשונות לגבי ספורטאי חוץ  – קבוע, בארבע השנים הראשונות – ובשלוש השנים הראשונות לגבי עיתונאי חוץ, שיעור מס של 25 אחוזים.

מיכל הנר דויטש: אנחנו מבקשים לבטל את ההסמכה שניתנה לשר האוצר לקבוע שיעור מס מופחת לגבי הכנסתם של עיתונאי חוץ.

שלי יחימוביץ': רק עיתונאים?

נחמן שי: כן.

נחמן שי: ספורטאים יכולים להמשיך.

שלי יחימוביץ': אני שואלת את מיכל.

שלי יחימוביץ': אלה שאלות רטוריות.

מיכל הנר דויטש: להותיר על כנה את סמכות שר האוצר לקבוע שיעור מס מופחת לספורטאי חוץ

שלי יחימוביץ': למה דווקא עיתונאים ולא ספורטאים?

מיכל הנר דויטש: בחוק ההתייעלות הקודם זה היה שניהם.

מיכל הנר דויטש: נושא הספורטאים לא עבר ונושא העיתונאים עבר ואז הממשלה ביקשה את הרביזיה.

שלי יחימוביץ': ספורטאים יותר חשובים מעיתונאים.

ציון פיניאן: תלוי איך רואים ותלוי מי רואה.

מיכל הנר דויטש: החלטת הממשלה בעניין זה הייתה להציע לבטל רק את ההסמכה לגבי עיתונאים.

נחמן שי: יש לי היכרות עמוקה עם שני הנושאים כולל של הספורטאים ואני מבין את האינטרס של הממשלה לא לפגוע בספורטאים כי זה נושא יותר פופולרי, יש יותר ספורטאים, ובכלל, מאז הדבר הזה בתוקף, גדל מאוד מספר הספורטאים בספורט הישראלי, גם בכדורסל, גם בכדורגל, גם בליגות נוספות, כך שהתופעה רווחת.

נחמן שי: אם הממשלה באמת הייתה מעונינת בהגדלת הכנסות, היא הייתה תוקפת את עניין הספורטאים.

נחמן שי: אבל זה לא פופולרי ולא רוצים לריב, אז בוחרים בחזית הקלה יותר שבעיניי היא חזית יותר חמורה וזה עניין של כתבי החוץ שמשרתים בישראל.

נחמן שי: ההכנסות שצפויות לממשלה אם התיקון הזה יאושר הן זעירות והן חסרות משמעות, אבל הנזק יהיה גדול.

נחמן שי: אני יכול לתת לך את כל הפירוט שאני מקבל.

ציון פיניאן: סליחה, יש לכם הערכה כמה זה ייתן?

שלי יחימוביץ': מיליארדים.

מיכל הנר דויטש: העמדה שבאה לבטל את אותה הסמכה, היא לא מבוססת על תקציב כמו שדיברנו על האש"ל או על צו המע"מ אלא היא בעצם אומרת שמדיניות הממשלה היא להרחיב את בסיס המס ולקבוע שיעורי מס מופחתים, ולהפחית את שיעורי המס לגבי כולם.

נחמן שי: אם כן, למה הוצאתם את הספורטאים?

מיכל הנר דויטש: החלטת הממשלה הסופית הייתה שבשלב הזה אנחנו מגיעים רק לעיתונאים.

נחמן שי: באופן כללי ופרטי כאחד, הכתבים הזרים תורמים למדינת ישראל גם בכך שהנוכחות שלהם כאן מביאה לכך שיועסקו ישראלים אזרחי מדינת ישראל כי על כל כתב זר, יש עוזר או עוזרת, יש משרד, יש אמצעי הפקה לפעמים.

נחמן שי: זה מגדיל את הבסיס של ישראלים שמועסקים בתעשייה הזאת.

נחמן שי: אי נוכחותם כאן אומרת שיצטרכו להביא צוותים או כתבים מחוץ לארץ ואז הם יתבססו על כוח האדם שיביאו אתם, אם בכלל יתבססו על איזשהו כוח אדם, והתוצאה היא ברורה.

נחמן שי: אזרחים ישראלים שעובדים היום בתחום הזה, יאבדו את מקום העבודה שלהם כך שנפסיד פעמיים: גם אבטלה וגם אובדן הכנסה או מס מאותם ישראלים שעכשיו לא ימצאו עבודה.

נחמן שי: אני אומר לך שכבר חל צמצום גדול בתחום וזה לא מתחיל כאן.

נחמן שי: הצמצום כבר חל מפני שהם נאלצו לצמצם את נציגויות חוץ לארץ שלהם, כלל התקשורת העולמית, כי זה יקר מאוד.

נחמן שי: עכשיו אנחנו נותנים לזה עוד מכה אחת.

נחמן שי: הדבר השני שהוא עוד יותר מפריע לי זה שזה לא תמים.

נחמן שי: בעצם הממשלה אומרת כאן שהיא לא רוצה את כתבי החוץ.

נחמן שי: לא רוצים אותם.

ציון פיניאן: למה?

ציון פיניאן: לממשלה טוב עם כתבי הפנים?

נחמן שי: הממשלה מעדיפה ישראלים כי יותר קל ללחוץ על ישראלים, על אזרחים ישראלים מאשר על אזרחי חוץ.

נחמן שי: אני גם קורא כאן מאיזשהו מקום ואומרים שיכול להיות שהתוצאה תהיה שכתבים ישראלים, יהיה יותר נוח למדינת ישראל לקבל את הסיקור שלהם.

נחמן שי: כתבי חוץ, מעמדם יותר יציב ויותר חזק, אבל מה לעשות, בשביל זה הם כתבי חוץ והמשקל שלהם בדיוק נובע מכך.

נחמן שי: אף אחד לא חושב שכתב בעל אזרחות ישראלית, יש לו אותו משקל בעיתון חוץ כמו שיש לכתב חוץ שבא ומוצב בישראל.

נחמן שי: לכן זה לא תמים בעיניי אלא מאחורי זה יש אידיאולוגיה מסוימת.

נחמן שי: לכן אני אומר שפעמיים זה לא נכון, גם לגופו של עניין, שבסופו של דבר התועלת תצא בהפסד ואני אומר לך את זה מידיעה אישית ואני יודע על מה אני מדבר, והדבר השני הוא שבעיניי זה מגונה, הניסיון לנסות ולהשיג תקשורת "טובה" על ידי זה שנרחיק מכאן כתבי חוץ ונעודד לכאורה ישראלים לתפוס את מקומם.

נחמן שי: מה גם שאני אומר לכולכם שזה לא יקרה.

נחמן שי: זאת אומרת, כתבי חוץ, אם הם יעזבו, לא באופן אוטומטי ישראלים יתפסו את מקומם אלא יגיעו לכאן כתבים מזדמנים.

נחמן שי: הטענה השלישית היא שיותר נוח לעבוד עם כתבי חוץ שמוצבים כאן באופן קבוע מאשר עם כתבי חוץ שבאים וחוזרים מפני שאתם באמת קשה להידבר והסיקור שלהם מטבעו הוא שטוח, שטחי, ועוד יותר גרוע מנקודת מבטה של מדינת ישראל.

נחמן שי: אני מבין שאת לא מטפלת ישירות בנושא הזה ואני מרגיש שאנחנו מנהלים דו שיח לא הוגן בינינו בעניין הזה.

נחמן שי: את לא הכתובת.

נחמן שי: את מייצגת את הספרות ואני מייצג את המלים בדיון הזה ולא את הספרות.

ציון פיניאן: אני מייצג את המחליטים.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: עוד נגיע להחלטה.

נחמן שי: נעשה רעש עם זה.

שלי יחימוביץ': תהיה הצבעה?

ציון פיניאן: תהיה הצבעה.

שלי יחימוביץ': אני מסכימה עם חברי חבר הכנסת נחמן שי למעט פרט אחד.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאין כאן זדון אלא טמטום.

שלי יחימוביץ': אני באמת מאמינה שהאוצר רצה להטיל מס על כולם ובסוף נשאר במקום שבו אין מספיק לחץ ציבורי.

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת – מיכל, זה בטח לא התפקיד שלך, את מייצגת את רשות המסים – אם אתם בכלל מבינים את המשמעויות הבינלאומיות והדיפלומטיות של צעד כזה.

שלי יחימוביץ': צעד כזה מתפרש כמו גירוש התקשורת הזרה מישראל.

שלי יחימוביץ': זה דבר מטורף.

שלי יחימוביץ': בהינף החלטה בחוק ההסדרים, אנחנו יוצרים כאן משבר דיפלומטי.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': על מה?

שלי יחימוביץ': מילא אם היינו מרוויחים כאן מיליארדי שקלים, נגיד שבנושא תמלוגי הגז אנחנו מתעמתים מול זכיינים אמריקאים ואנחנו מתעמתים על אוצרות הטבע שלנו, אנחנו מתעמתים על עשרות, אם לא מאות, מיליארדי שקלים, אבל על מה אנחנו מדברים כאן?

שלי יחימוביץ': כמה עיתונאים כאלה יש בארץ?

שלי יחימוביץ': לדעתי לא יותר מ-100.

ציון פיניאן: כ-60.

נעמי ווסטפריד: כ-60 שרלוונטיים לתקנה הזאת.

שלי יחימוביץ': ציון, חשוב לי שתשמע את הדברים.

שלי יחימוביץ': אני יודעת איך הדבר הזה עובד ועכשיו אני כבר עוברת להיבט אחר.

שלי יחימוביץ': כשאני עבדתי בערוץ 2, עבדתי בשני מקומות, בנווה אילן והיה גם סניף תל אביבי ברחוב ההשכלה, קוראים לו בניין JCS.

שלי יחימוביץ': הבניין הזה מלא כולו וצפוף במשרדים, במשרדי הפקה וגם אולפנים של רשתות זרות, כאשר בבסיס כל אולפן כזה ובבסיס כל משרד כזה יש את הכתב הזר וסביבו תעשייה שלמה של תומכי שירות ואלה הם ישראלים, החל מתחקירנים, כתבים, מפיקים, צלמים, סאונד-מנים, מנקה, הכל.

נחמן שי: גם המשרד עצמו.

שלי יחימוביץ': נכון.

שלי יחימוביץ': אומרים לי שישים אנשים אבל אתה פוגע באחד כזה, אתה פוגע באנשים נוספים.

שלי יחימוביץ': הם לא יחליפו אותו באחר, כי ממילא זה כאב ראש בשבילם.

מיכל הנר דויטש: בל נשכח שעד 159 אלף הם משלמים פחות מ-25 אחוזים.

מיכל הנר דויטש: מה שיחול עליהם זה הסעיף שחל עליך ועלי ועל כולנו.

נעמי ווסטפריד: לכן זה מעיד למה אין רציונאל מאחורי הדברים.

מיכל הנר דויטש: הרציונאל הוא לאחד את בסיס המס.

מיכל הנר דויטש: הם ישלמו פחות.

שלי יחימוביץ': אנחנו פועלים בתוך מציאות.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא מנהלים כאן דיון פילוסופי.

שלי יחימוביץ': המציאות היום היא שזאת פגיעה בהטבת מס משמעותית שהם מקבלים שמשום מה בחרנו שלא להחיל את הפגיעה הזאת בספורטאים.

שלי יחימוביץ': בחרנו לא להחיל אותה על ספורטאים.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת שמדינת ישראל מסוגלת לספוג את הדבר הזה איכשהו ובוודאי שהיא מסוגלת לספוג את ההימנעות מהטלת ההחמרה הזאת על שישים אנשים, אם המספר הזה נכון, וגם אם הוא לא נכון, אלה שבעים אנשים ולא יותר.

שלי יחימוביץ': בוודאי שאנחנו לא יכולים לשלם את המחיר שכרוך בזה מכל זווית אפשרית.

שלי יחימוביץ': מכל זווית אפשרית, מכל זווית שאתה מסתכל, זה פשוט סעיף אידיוטי וצריך להצביע נגדו.

מיכל הנר דויטש: אני רוצה להבהיר לפרוטוקול שעד סך הכנסה של 159 אלף שקלים, שיעור המס שיחול הוא נמוך משיעור המס שמופיע.

שלי יחימוביץ': בסדר גמור.

מיכל הנר דויטש: כמו כולם.

מיכל הנר דויטש: יש את המדרגות של 10 אחוזים, 14 אחוזים ו-23 אחוזים שרק אחרי 159 אלף שקלים אנחנו מגיעים לשיעור מס של 30 אחוזים.

שלי יחימוביץ': זה היה ברור.

ציון פיניאן: מישהו רוצה להתייחס?

איתן צחור: נפלה כאן טעות חמורה ואני לא מתייחס כרגע אפילו לגופו של עניין.

איתן צחור: נפלה טעות חמורה בנוסח.

איתן צחור: בעצם מה שנאמר כאן, מחמירים עם עיתונאי החוץ פי שתיים ממה שהתכוונו.

איתן צחור: בעצם מה שהשר מוסמך לעשות, בעבר הוא יכול היה להקטין את שיעורי המס ובכך להקל עליהם.

איתן צחור: זה מתבטל, אבל יחד עם זאת נשארת ההוראה שמתירה לשר האוצר להקטין את ההוצאות ולפגוע להם בהוצאות.

איתן צחור: על ידי כך אדם מן השורה בישראל יוכל לדרוש הוצאות אבל הם לא יוכלו לדרוש הוצאות.

מיכל הנר דויטש: לא, לא יכול להיות.

איתן צחור: אני מציע לך זה שמה שאת התכוונת לעשות, תוציאי אותם מהסעיף זה לגמרי ואז הם יושוו לתושב ישראלי לפחות.

מיכל הנר דויטש: אבל רצינו להקל אתם.

איתן צחור: אבל את פוגעת בהם.

איתן צחור: את פוגעת בהם בכך שאת לא נותנת להם ניכויים, את לא נותנת להם הוצאות ואת לא נותנת להם הקלה בשיעורי המס.

איתן צחור: אם את לא מכניסה אותם לתוך ההקלות, הרי איזה הקלה את רוצה לתת להם מהיום ואילך?

איתן צחור: שום דבר.

מיכל הנר דויטש: היום לפי תקנות עיתונאי חוץ.

איתן צחור: אין תקנות כאלה.

מיכל הנר דויטש: יש תקנות.

איתן צחור: אין תקנות.

מיכל הנר דויטש: יש תקנות עיתונאי חוץ, תקנות מס הכנסה (עיתונאי חוץ), התשנ"ז-1996.

איתן צחור: הן מעולם לא פורסמו.

מיכל הנר דויטש: פורסמו.

איתן צחור: אני אומר לך שלא.

מיכל הנר דויטש: איתן, הם פורסמו.

מיכל הנר דויטש: לפי התקנות האלה עיתונאי חוץ מקבלים יותר ממך וממני, כך שמותרות להם הוצאות שכר דירה והוצאות נוספות שאינן מותרות לתושבי ישראל.

מיכל הנר דויטש: התיקון שנעשה כאן הוא בסך הכל ביקש לקחת משר האוצר את הסמכות לקבוע שיעור מס מופחת, אבל לא לפגוע בהוצאות העודפות, הנוספות, שניתנות לעיתונאי חוץ, כך שתקנות מס הכנסה (עיתונאי חוץ), התשנ"ז-1996, מה  שייכלל בהן, אלה רק הוצאות מיוחדות שהם עומדים בהן ומותרות להם.

איתן צחור: את יכולה להפנות אותי ולומר לי איפה פורסמו התקנות האלה?

מיכל הנר דויטש: כן.

שגית אפיק: קובץ תקנות התשנ"ז.

איתן צחור: לא, זה לא מקור רשמי.

איתן צחור: אני מבקש שלא יוחמר מצבם בהשוואה לתושב ישראלי.

מיכל הנר דויטש: לא יוחמר מצבם מבחינת הוצאות.

ענת מימון: יתר הוראות הפקודה חלות עליהם.

איתן צחור: הם יוכלו לדרוש הוצאות רגילות?

ענת מימון: כל הוראות פקודת מס הכנסה חלות עליהם בנוסף להוראות המקלות בתקנות.

ענת מימון: בנוסף, מה עם תיקון התקנות?

מיכל הנר דויטש: כשזה יעבור.

מיכל הנר דויטש: התקנה בדבר שיעור המס אולטרה-וירס ואז נבוא.

שלי יחימוביץ': כמה כסף זה יכניס לקופת המדינה?

מיכל הנר דויטש: זה הוערך אז עד 10 מיליון שקלים.

מיכל הנר דויטש: אמרתי שהדבר הזה בא משום העיקרון שלא יהיו שיעורי מס שונים לכל מיני אנשים.

שלי יחימוביץ': הבנו את העיקרון.

שלי יחימוביץ': אנחנו מבינים.

שלי יחימוביץ': התפקיד שלנו הוא לפעול מתוך מציאות קיימת ולא רק על פי עקרונות ערטילאיים.

ציון פיניאן: הנושא מובן.

ציון פיניאן: מישהו רוצה להתייחס?

דן פרי: אני יושב ראש התאחדות עיתונאי החוץ בישראל בעבר והיום משמש כמנהל AP בארץ, זאת סוכנות החדשות הגדולה בעולם למרות שרויטר טוענים בדיוק אותו הדבר.

דן פרי: הכנתי כאן טיעונים רבים אבל החברים עשו את מלאכתי הרבה יותר טוב.

דן פרי: אני מסכים עם כל מה שאמרו חברי הכנסת.

דן פרי: ברור שאנחנו מעונינים שההטבה תימשך, אבל אני רוצה להציג את המצב הפרקטי כפי שהוא.

דן פרי: התקשורת הבינלאומית היום, ואני מניח הדברים ידועים, נמצאת במשבר עסקי גדול מאוד ואנחנו איננו מסוגלים כרגע לספוג עוד ועוד הוצאות.

דן פרי: בפועל מה שיקרה כאן זה שכדי לשמר את הנטו של אותו מספר די מצומצם של כתבים זרים שנמצאים כאן – ואנחנו הערכנו לפני הדיון שהדבר הזה חל על כ-62 אנשים – יגדילו להם את הברוטו.

דן פרי: זה הכל.

דן פרי: אלה לא סכומים שבשמים, אבל זה לא דבר שיעודד את הימצאותה של התקשורת הזרה בישראל, במיוחד כאשר מדובר בגופים יחסית קטנים.

דן פרי: אז AP לא יעזבו, אבל יש בארץ כ-400 – לפחות היו עת הייתי יושב ראש – עיתונים ותחנות רדיו וטלוויזיה קטנים החזיקו כאן כתבים אבל היום הדבר הזה כבר נראה אחרת.

דן פרי: שני דברים עשויים לקרות.

דן פרי: ראשית, יעזבו ובמקומם יביאו לכאן כתבים מזדמנים, בדיוק כמו אמר חבר הכנסת נחמן שי, ושנית – וזה לא איום אלא אני מציין דבר שהוא עובדתי – כמו שמכסים את השטחים מישראל, אפשר לכסות את ישראל מהשטחים.

דן פרי: הכתבים האלה יעברו עשרה קילומטרים צפונה לרמאללה.

דן פרי: המשרדים הקטנים שנמצאים כרגע ב-JCS, בדיוק כמו שאמרה חברת הכנסת שלי יחימוביץ, ייסגרו אחד אחרי השני.

דן פרי: AP יישארו, רויטר יישארו, ה-BBC יישארו, אבל לא יהיו 400.

דן פרי: יותר ויותר תראו שישראל מכוסה מרמאללה או מעבירים את המשרדים המזרח תיכוניים שחלקם נמצאים כאן לארצות אחרות במזרח התיכון שכן נותנות הטבות ועושות שמיניות באוויר כדי למשוך תקשורת זרה אליהן על ידי הטבות מס, גם מס הכנסה ולא רק, ואני מדבר על מצרים, על הנסיכויות וכולי.

דן פרי: ברור לגמרי שהבקשה הזאת היא לא פופולרית.

דן פרי: אף אחד לא אוהב עיתוני חוץ.

שלי יחימוביץ': אף אחד לא אוהב עיתונאים.

דן פרי: גם עיתונאי פנים.

שלי יחימוביץ': אבל גם אף אחד לא אוהב פוליטיקאים, אז זה בסדר.

דן פרי: שירתתי בהרבה מקומות ואני יכול להגיד לכם שהדבר הוא לא ייחודי לישראל.

דן פרי: עיתונות זרה לא נחשבת לפופולרית בשום מקום מעניין.

ציון פיניאן: צרת רבים, נחמת שוטים.

דן פרי: אכן כך.

דן פרי: אבל אם מישהו חושב שאפשר להסתדר בלי עיתונאים זרים ופשוט נעשה את הכל עם ישראלים, זה לא יעבוד כך.

דן פרי: כאשר הייתי העורך הראשי באירופה, הכתב הראשי ברוסיה היה זר, הכתב הראשי בגרמניה היה זר, כי אתה חייב את הפרספקטיבה הזרה והבלתי תלויה.

דן פרי: למרות כל זאת, רוב העובדים מסביב לזרים האלה הם ישראלים וההוצאות הנלוות לעסקים האלה מוצאות בארץ.

דן פרי: AP – אני לא מדבר על השטחים – בירושלים מעסיקה כארבעים אנשים, על שניים חלות ההטבות הללו לתקופה קצרה בלבד, והרוב המכריע הם ישראלים וההוצאות עד מעבר לראש, הן בירושלים.

נחמן שי: הם מחוללי הכנסה.

דן פרי: חד משמעית.

ציון פיניאן: תודה.

ציון פיניאן: עוד מישהו רוצה להתייחס?

נעמי ווסטפריד: כן.

נעמי ווסטפריד: אם אפשר להוסיף רק מספר מלים.

נעמי ווסטפריד: אני מהמשרד של גלעד שר ואנחנו היועצים המשפטיים של התאחדות עיתונאי החוץ.

נעמי ווסטפריד: אני רק רוצה להדגיש במובן המשפטי שחוק ההסדרים, מטרתו היא לעסוק בעניינים תקציביים בלבד, בעניינים כספיים.

ציון פיניאן: שלי תגיד לך שזה לא מדויק.

שלי יחימוביץ': אגב, זה היה עומד בקריטריון של חוק תקציבי.

נעמי ווסטפריד: כאשר מגיעים לוועדת הכספים ללא שום רקע תקציבי, זה מעיד על העובדה שכמו שהם אמרו מדובר כאן בעניין ערכי ובעניין ערכי צריך לדון לא במסגרת חוק הסדרים אלא במסגרת רחבה יותר  ולא להחליט להפלות בין עיתונאים זרים וספורטאים זרים, כאשר הספורטאים הזרים, הרווח שלהם, כמו שדן ציין כאן כרגע, יש הרבה יותר ספורטאים זרים שזה חל עליהם והם מרוויחים הרבה יותר מעיתונאים.

נעמי ווסטפריד: אתם יכולים לשאול כאן גם את חברי הכנסת שבעברם היו עיתונאים ועיתונאים בכירים.

נעמי ווסטפריד: הכסף שנכנס למדינת ישראל הוא זעום, אם בכלל.

ציון פיניאן: אורן, קודם כל, ברכות על התפקיד.

אורן הלמן: תודה.

אורן הלמן: אני מנהל לשכת העיתונות הממשלתית.

אורן הלמן: אני לא רוצה להיכנס לסוגיית המיסוי אבל כן להביע איזושהי עמדה עקרונית של לשכת העיתונות הממשלתית.

אורן הלמן: לדעתנו הקשר עם התקשורת הזרה בישראל חשוב מאוד גם להסברה הישראלית, וזה אינטרס גדול מאוד של המדינה יתקיים קשר כזה.

אורן הלמן: ככל שיהיו כאן יותר עיתונאים זרים, מבחינתנו זה דבר מבורך וחשוב.

אורן הלמן: שוב, אני לא רוצה לדבר על הסוגייה העניינית כי אני כאן מהלך בין הטיפות.

שלי יחימוביץ': למה אתה מהלך בין הטיפות?

אורן הלמן: כי בצורה מסוימת אני מייצג את הממשלה.

אורן הלמן: אנחנו מנסים לעשות כל מאמץ כדי להתקרב לעיתונאים הזרים גם בהיבט הפיזי של העברת המשרדים של לשכת העיתונות לאזור שלהם, כך שיהיה קשר שהוא הרבה יותר בלתי אמצעי ולכן העמדה שלנו היא שאנחנו היינו מאוד רוצים לעודד שהות של עיתונאים זרים בישראל ואת המסקנות, אני חושב שאתם תסיקו.

ציון פיניאן: תודה רבה.

ציון פיניאן: אני אסכם את הדיון.

ציון פיניאן: תם ולא נשלם.

ציון פיניאן: כל ההערות, גם של חברי הכנסת, נרשמו ובוודאי זה יגיע לדיון ולהצבעה.

נחמן שי: מתי?

ציון פיניאן: לקראת אמצע דצמבר.

עמי צדיק: הערה אחת.

עמי צדיק: מבדיקה שעשינו, במונחים שנתיים מדובר בסדר גודל של מאות אלפי שקלים.

שלי יחימוביץ': ההערכה של עמי נראית לי יותר ריאלית.

עמי צדיק: אמרתי שמבדיקה שעשינו, במונחים שנתיים – לפי רמות שכר שהן לא מאוד גבוהות – מדובר בכמה מאות אלפי שקלים.

נעמי ווסטפריד: אנחנו חולקים.

ציון פיניאן: על המאות או על העשרות?

נעמי ווסטפריד: על המאות.

עמי צדיק: בשנה.

דן פרי: הוא מתכוון לכל או לכל עיתונאי?

עמי צדיק: לכולם.

נעמי ווסטפריד: אולי מאה.

נעמי ווסטפריד: לא מעבר לזה.

ציון פיניאן: בואו נסכם שזה פחות ממיליון שקלים.

ענת מימון: קודם אמרנו שזה מבטל את תקנה 3, אבל זה מבטל את תקנה 3 ו-4.

מיכל הנר דויטש: אנחנו נביא את זה מסודר.

שגית אפיק: יתר התקנות שקבועות היום, יישארו על כנן.

מיכל הנר דויטש: נשארת ההסמכה לקבוע הוצאות.

שגית אפיק: גם התקנות יישארו.

איתן צחור: שתתוסף הוראה שזה לא פוגע בהם לעומת המצב הקיים.

מיכל הנר דויטש: לא תתווסף הוראה כזאת.

איתן צחור: אז את פוגעת בהם.

מיכל הנר דויטש: אני לא פוגעת בהם.

ציון פיניאן: תודה.

ציון פיניאן: הישיבה בנושא הזה הסתיימה.