הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 114, 2010-10-20 09:00

עתניאל שנלר: רבותיי, בוקר טוב לכולם.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים לכל אלה שהגיעו בזמן.

עתניאל שנלר: ברוכים הבאים למפרע לאלה שבאים להפריע, ויבואו בהמשך הדרך.

עתניאל שנלר: אנחנו היום מתכנסים לישיבה שנייה של הוועדה לביקורת המדינה, שעוסקת בנושא רבני שכונות.

עתניאל שנלר: הדבר מתבסס על דוח מבקר המדינה 60ב, שעסק בסוגיה הזאת.

עתניאל שנלר: הישיבה הקודמת נערכה ב-ג' תמוז, ה-15 ביוני, ובה סיכמנו מספר דברים עליהם אנחנו נדון היום.

עתניאל שנלר: אנחנו ננסה לקבל דיווח עדכני, ואנחנו נמשיך להתקדם בתהליך למתן מענה לדוח מבקר המדינה שעסק בנושא רבני השכונות.

עתניאל שנלר: על מנת להכניס את כולנו לפוקוס של העניין, נבקש מראש החטיבה של מבקר המדינה, מנהל החטיבה, להזכיר לנו את עיקרי הדוח, ואחר כך ניזכר בפרוטוקול הקודם.

עתניאל שנלר: בבקשה, רבותיי.

יובל חיו: בוקר טוב לכולם, אני אעבור על כך במהירות, על פי הסיכום שהוקרא פה בדיון הקודם.

יובל חיו: פירוט הממצאים העיקריים הוא להלן:      1. מתברר שבמשך שנים ארוכות לא בחן המשרד את צורכי הדת של תושבי השכונות ולא הגדיר את מהות תפקידו של רב השכונה, את דרישות היסוד המתחייבות מתפקידו, סמכויותיו ותקן המשרה.

יובל חיו: התוצאה ממצב זה היא שכל רב פועל בכפוף להשקפת עולמו, על פי יכולתו, יוזמתו ושיקול דעתו.

יובל חיו: 2. ממאי 2008 לא אישרה ועדת התקינה הפועלת במשרד איוש משרות של רבני שכונות, כיוון שטרם גובש נוהל לבחירתם.

יובל חיו: בתקופה זו גם פחת מספר רבני השכונות המכהנים, בשל פרישת רבנים או פטירתם.

יובל חיו: 3. בחלוף השנים שטחן ומספר תושביהן של שכונות קיימות, כמו גם בנייתן של שכונות חדשות גדל במידה ניכרת ורב שכונה אחד אינו יכול לספק את שירותי הדת המסורתיים לכלל התושבים בשכונה.

יובל חיו: ואכן, הבדיקה העלתה כי בחלק מהערים ממלאים רבני בתי הכנסת חלק מהתפקידים המסורתיים של רב השכונה.

יובל חיו: מערך זה שהולך ומתהווה, מחייב התמודדות.

יובל חיו: בין היתר, בדרך של חיזוק התיאום בין רבני השכונות לבין רבני בתי הכנסת.

יובל חיו: 4. הביקורת מצאה כי ככלל, הרבנים השכונתיים אינם מדווחים על נוכחותם בעבודה ו/או על פעילותם בשכונה.

יובל חיו: בפועל, מרבית המועצות לא דרשו לקבל את הדיווחים האמורים.

יובל חיו: לדעת משרד מבקר המדינה בעצמאות, בגמישות, במרחב הפעולה המתחייב ממהות התפקיד של הרבנים, דווקא יש כדי לחייב ביצוע של בקרה ופיקוח נאותים.

יובל חיו: אלו יוכלו להתקיים רק על בסיס של מערך דיווח סדור.

יובל חיו: 5. המועצות הדתיות מחויבות לנהל רישום של ימי חופשה או מחלה של עובדים, והן אמורות לנקות ימים אלה ממאזן ימי החופשה או המחלה של העובד, ולעתים אף משכרו השוטף.

יובל חיו: נמצא כי 43 מ-68 רבני שכונות המכהנים בשש המועצות הדתיות שנבדקו, יצאו לחו"ל בשנים 2007 עד 2008 למשך שלושה עד 311 ימים, וסך כל ימי ההיעדרות של אותם רבנים הגיע ל-2039 ימים, אולם מרביתם לא דיווחו למועצות הדתיות שבהן הם מכהנים על היעדרותם מהעבודה באותם ימים.

יובל חיו: עשרה מ-43 הרבנים שהו בחו"ל יותר מ-52 ימים בשנה, דהיינו: מעבר למכסת ימי החופשה השנתית הניתנת לצבירה באותה תקופה.

יובל חיו: מטבע הדברים – היעדר דיווח על היערכות עקב חופשה או מחלה – לא ניקתה המועצה את הימים שבהם נעדרו הרבנים מעבודתם, ממכסת ימי החופשה שלהם או ממכסת ימי המחלה, ושילמה להם שכר עבורם אף שחלקם, לכאורה, לא היו זכאים לכך.

יובל חיו: כמו כן, בעת פרישת הרבנים לגמלאות, פעלה כל מועצה לפי הסדרים פנימיים שקבעה לעצמה לעניין פדיון ימי חופשה ומחלה שלא נוצלו עד לפרישה.

יובל חיו: 6. רבני השכונות המעוניינים לעבוד בעבודה נוספת מחויבים לקבל את אישור המועצה לכך, וזאת כדי לאפשר למועצה לבדוק אם יש בעבודה הנוספת משום ניגוד עניינים לתפקיד רב שכונה, ואם אינה פוגעת בזמינותו של הרב, בהיקף השירותים שהוא נותן לתושבים וברמתם.

יובל חיו: הביקורת מצאה ש-25 רבני שכונות עובדים במקביל לעבודתם במועצות הדתיות, גם בגופים פרטיים שונים, חלקם מקבלים שכר עבור העבודה הנוספת ומרביתם לא ביקשו את אישור המועצה הדתית לעבודה הנוספת.

יובל חיו: 7. ל-25 מ-207 רבני השכונות המכהנים כבר, מלאו 67 שנים ואף על פי כן הם לא פרשו לגמלאות והם ממשיכים לעבוד.

יובל חיו: בבית הדין הארצי לעבודה בירושלים תלויה ועומדת עתירה בנושא גיל הפרישה של רבני השכונות.

יובל חיו: במועד סיום הביקורת טרם ניתן פסק דין בעתירה.

יובל חיו: 8. נמצא, כי בהיעדר עדכונים שוטפים בין המשרד והמועצות, מתקשה המשרד לקיים בקרה על כוח האדם המועסק במועצות הדתיות, וכן נפגעת יכולתו לפקח על פעילותן ולבצע מעקב תקציבי עליהן.

יובל חיו: נמצא, כי כמה רבנים המכהנים במועצות הדתיות אינם רשומים במצבת כוח האדם במשרד, וכמה רבנים הרשומים במצבת כוח האדם שבמשרד, אינם רשומים במועצות הדתיות.

יובל חיו: לסיכום הדברים – ציינו גם בדיון הקודם – משרד מבקר המדינה המליץ בפני המשרד לבחון ולמפות את הצרכים הדתיים של התושבים בשכונות ולפיהם להגדיר את תפקידם של רבני השכונות ואת סמכויותיהם, לקבוע את התקן של מספר הרבנים שיכהנו בכל מועצה דתית והיקף משרדתם, ולהקפיד כי העסקתם תאושר רק בהתאם להחלטת ועדת תקינה ועל פי אמות מידה מפורטות שייקבעו בנוהל.

יובל חיו: על המשרד לפתח נוהלי עבודה מתאימים לרבני השכונות ולגבש נוהלי דיווח ובקרה על נוכחות והיעדרות מהעבודה, ולקבוע כללים לעניין זכאותם לפדיון ימי חופשה ומחלה.

יובל חיו: עד כאן.

עתניאל שנלר: תודה רבה למבקר המדינה.

עתניאל שנלר: בכל פעם שאתה שומע את הדוח הזה אתה מבין איזו עבודה יסודית ערכתם, ויישר כוח גדול.

עתניאל שנלר: ואנחנו, תפקידנו למצוא את האיזון בין אותם ליקויים שחייבים לתקן את כולם, לבין מעמדם ותפקידם של רבני השכונות.

עתניאל שנלר: אני שמח שהיום בוועדה נמצא השר מרגי, ואני אומר את זה בשמחה רבה, משום שנדמה לי שהמשרד של השר מרגי, בניהולו של אביגדור אוחנה, מנסה ועושה עבודה יוצאת מן הכלל, להעביר את שירותי הדת, להעמיק את הצד ההלכתי ואת השירותים של שירותי הדת, תוך הבנה שהמשרד הוא משרד ממלכתי, שצריך להעביר את שירותי הדת לכלל תושבי מדינת ישראל ולא כאיזו חצר פנימית של מישהו, ונדמה לי שמותר לשבח את המשרד בקדנציה הנוכחית על העבודה החשובה שהמשרד עושה.

עתניאל שנלר: בישיבה הקודמת, בסיכום הפרוטוקול נקבע, שהמשרד יכין תכנית כמענה לדוח הביקורת שכוללת נהלים, ובכללם את הדרך למינוי רב השכונה, התנאים, מי יכול להיות רב שכונה, מי לא.

עתניאל שנלר: הגדרת התפקיד של רב השכונה – ואולי בשל הגדרת התפקיד ניתן יהיה לדעת מי ראוי לשאת בתפקיד – תקופת המינוי, האם זה שבע שנים או מתחדש כל פעם מחדש.

עתניאל שנלר: אולי כן, אולי לא, צריכים לדון בכך.

עתניאל שנלר: גיל הפרישה, שזה חוק מדינה ונדמה לי שאם בג"ץ לא יגיד את דעתו צריכים לחוקק חוק בעניין הזה.

עתניאל שנלר: הסכם עבודה חדש.

עתניאל שנלר: אי אפשר שרבני שכונות, כך הגענו למסקנה בישיבה הקודמת, ימשיכו לקבל את משכורתם הלא ראויה.

עתניאל שנלר: המשכורת נמוכה מידי, התנאים לא ראויים.

עתניאל שנלר: האם אפשר להישאר כך או צריך לחדש את ההסכם עם רבני שכונות.

עתניאל שנלר: בקרה על ההתנהלות, מה שהמבקר אמר, ועשינו הבחנה בישיבה הקודמת בין הבקרה ההלכתית לבקרה ההתנהגותית-מנהלתית, שכן אין בקרה של הממלכה על פסק ההלכה, אבל יש בקרה של המלכות על העבודה.

עתניאל שנלר: על עצם הנוכחות בעבודה ועל תכני העבודה.

עתניאל שנלר: הגדרת המצופה מרב שכונה.

עתניאל שנלר: דנו בהרחבה, האם הרב מתעסק מול הדתיים בשכונה או מול הציבור של השכונה.

עתניאל שנלר: האם הוא יושב בתי מדרשות או בתי כנסיות, או שהוא יושב בליבם של אנשי השכונה שהם גם נמצאים במתנ"ס, ברחוב, בקניון ובבית הכנסת.

עתניאל שנלר: דיברנו על כל הדברים הללו, ומשום שכך אני רוצה להתכבד ולבקש מכבוד השר ומשרדו לדווח לנו איך התקדמנו מאז הישיבה הקודמת.

עתניאל שנלר: אני רק אומר עוד בשולי הדברים שמנכ"ל הרבנות לא יכול להגיע לכאן, מר וינר, וקיבלתי כאן איזה נייר מטעמו, שאתייחס אליו יותר מאוחר, אחר כך.

עתניאל שנלר: אחרי הדברים של המשרד נפתח את הנושא לדיון על הדברים שיאמר השר.

עתניאל שנלר: כל מי שמתכוון לחזור על דברים שדנו פעם שעברה לא אאפשר לו.

עתניאל שנלר: נדבר על דברים מאוד קונקרטיים, נשאל שאלות, נקבל תשובות והתייחסויות ואז נגיע לסיכומים.

עתניאל שנלר: כבוד השר, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: מכובדיי.

יעקב מרגי: בנימה אישית – מה לעשות?

יעקב מרגי: באתי למשרד ומצאתי ארבע ועדות, ארבעה דוחות בנושאים שונים.

יעקב מרגי: זה טוב – כדרכי בקודש, בכל תפקידיי, אבל אני חייב לומר לצורך האיזון, לומר את הדברים.

יעקב מרגי: עם הרצון העז לקדם ולשפר ולטפל בנושאים שפתוחים ולהכניס אותם לנהלים מוסדרים – אני חייב לומר את הדברים גם מתוקף תפקידיי הקודמים, אני מכיר את התפקידים האלה בזוויות שונות, ואני רוצה לומר בטרם אגע בנקודות הביקורות ותכניות העבודה במשרד, אני חייב לומר כראש מועצה דתית בעיר גדולה עשר שנים ויותר, עם מנהלי מחלקות ורבנים בתפקידי מנהלי מחלקות ורבני שכונות בתפקידים לא מוגדרים.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר: ביום יום נעשית עבודת קודש על ידי רבני השכונות.

יעקב מרגי: ואני לא אומר את זה כחנופה או כמליצה ואני אומר: עבודות קודש.

יעקב מרגי: מי שיודע את תנאי העבודה במועצות הדתיות – ודוחות הביקורת מדברים על כך – כלי העבודה שניתנים למועצות הדתיות לתת את השירות, שהן חייבות וצריכות לתת על פי חוק שירותי הדת היהודיים ועל פי הציפיות של הציבור – אני חייב להדגיש את זה, לא תואמים בכלל.

יעקב מרגי: שנים רבות לא נכתבו נהלים, כל אחד נתן את השירות כפי שהוא חשב לנכון או כפי ראות עיניו והשקפת עולמו של אותו רב במקום.

יעקב מרגי: לעיתים, כשיש השפעה, אז גם לפי השקפת עולמו של ראש המועצה הדתית, במקרה הטוב, כשזה הלך ביחד.

יעקב מרגי: כשזה לא הלך ביחד, אז כל אחד משך בכיוון אחר.

יעקב מרגי: אז לאחר שישים שנות עבודה בתנאים לא תנאים, באווירה שהרב – ואני חייב לומר את זה ואני אומר את זה גם בכנסת – אני אזכיר, ברשותך אדוני היושב ראש: הייתה לי שאילתא מאחד מחברי הכנסת בסוף המושב הקודם.

יעקב מרגי: הוא דרש ככה: אולי נתחיל לבחור רבנים לפי הקהל שלהם.

יעקב מרגי: התקוממתי ואמרתי: אם יש רב שיודע לתת שירות רק לקהל יעד מסוים הוא לא רב בעיני, והוא לא רב גם על פי ההלכה.

יעקב מרגי: רב בישראל אמור לתת שירותי דת לכל אזרח – יהודי, כמובן – שחפץ בכך ורוצה בכך, לא משנה מה השקפת עולמו.

יעקב מרגי: לא משנה מה, איך אורחות חייו, איך הוא מנהל את אורחות חייו.

יעקב מרגי: רב צריך לתת שירות לקהל, לקהל הרחב, לכל האזרחים, לכל התושבים בשכונה, במושב, בעיר.

יעקב מרגי: כך אני רואה את זה וכך צריך להיות וככה, מכאן הנוהל צריך לצאת.

יעקב מרגי: ללכת לחלק את זה לסעיפים ולתתי סעיפים.

יעקב מרגי: והייתי חייב לומר את הדברים כי באמת, אמר היושב ראש: לגבי ההלכה אף אחד לא זה - אבל הממלכה יש לה את הזכות.

יעקב מרגי: אבל אני אומר: זה נכון, גם מה שאומר היושב ראש, אבל צריך למצוא את הממשק ואת האיזונים, אם לא זה לא ילך.

יעקב מרגי: אני אסביר מה אני רוצה לומר.

יעקב מרגי: לאחר הפתיחה הזאת, אם תאמרו לי: אם מה שאתה אומר, מכובדי השר, שעבודת קודש נעשית – יש דוח שמדבר בעד עצמו, אמרתי: הדוח הוא חמור, אבל הדוח וודאי לא באשמת רבני השכונות.

יעקב מרגי: הדוח הוא באשמת ההיסטוריה, הנוהג, הנוהל ואם החליטה הממלכה שהיא רוצה לשנות – נעשה את זה, כמובן, בתיאום.

יעקב מרגי: בתיאום גם עם רבני השכונות, מה לעשות.

יעקב מרגי: אדון היושב ראש, נעשה את זה בתיאום עם רבני השכונות, בתיאום עם ההסתדרות, נשלב יחד, כולם יחד.

יעקב מרגי: בתיאום עם מבקר המדינה, על פי דרישת מבקר המדינה.

יעקב מרגי: תאמינו לי, מניסיוני, שאפשר לרצות את כולם.

יעקב מרגי: אפשר להוציא מתחת ידנו נוהל חדש, שייתן את המענה לצרכים של הקהילה.

יעקב מרגי: שייתן מענה לצרכים של הרבנים, כלי עבודה לרבנים, שייתן את כלי העבודה למשרד, לבקר ולעמוד במטלות שאכן הנוהל הזה רוצה לעשות, ומה שמצפים ממנו שייעשה.

יעקב מרגי: ושוב, אני שמח ומודה ליושב ראש שהוא לקח את הנושא הזה לידיו.

יעקב מרגי: במשרד הוקמה ועדה בראשות המנכ"ל, בשיתוף עם המחלקה המשפטית, בשיתוף עם נציגי רבני השכנות.

יעקב מרגי: הוכן נוהל.

יעקב מרגי: היו לי מספר הערות, ככה בגדול, לא מהותיות, לא בעייתיות שאם ישבו ויתכנסו עליהם עוד קצת, אני מאמין שאפשר להגיע לנוהל מוסכם.

יעקב מרגי: נציג רבני השכונות יש לו השגות על מספר נקודות.

יעקב מרגי: אנחנו, להערכתי – המנכ"ל כבר יכנס לפרטים יותר, לתוך הסעיפים – להערכתי, עם קצת מאמץ, בתקופה הקרובה נוכל להגיע לנוהל מוסכם.

יעקב מרגי: אם לא, יתקן אותי המנכ"ל.

יעקב מרגי: אם אני לא טועה, הטיוטה כבר נשלחה לרבנות הראשית לחוות את דעתה - -

אביגדור אוחנה: כן.

יעקב מרגי: כי לא נוכל לעשות זאת ללא הסכמת הרבנות הראשית.

יעקב מרגי: אני מקווה שבזמן הקרוב.

יעקב מרגי: מבחינתנו, מבחינת המשרד, אם נקבל את התגובות במועדים סבירים, יחד, בשיתוף עם ועד רבני השכונות וכן עם ההסתדרות, נוכל להגיע, תאמינו לי, לנוהל.

יעקב מרגי: אני לא מאמין בנושא הנסיעות לחו"ל, הנסיעות לחו"ל שלא דווחו, אני לא מאמין שיש מאן דהוא שחושב שהמצב סביר, גם בקרב רבני השכונות.

יעקב מרגי: צריך להסדיר את זה ובמידה רבה לתת את זה, במיוחד, לצרכים של השכונה, להגדיר את זה.

יעקב מרגי: זה הולך בכיוון נכון.

יעקב מרגי: אני שמח שזה – איך אומרים?

יעקב מרגי: "עין במר בוכה ולב שמח" למי שמכיר את זה, שזה נפל בתקופתי.

יעקב מרגי: אבל נעשה את זה, נוציא מוצר שאני חושב שיש בו הרבה מין ההגינות, אפילו יש בו הרבה קידוש שם שמיים, אם נוכל להוציא בתקופה הזאת נוהל מכובד, שיאפשר לתת את שירותי הדת בשכונות.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר, שוב: שירותי הדת – בזה אני אסיים – שירותי הדת על ידי רבנות השכונות נדרשים יותר בקהל הרחב שנקרא שומר מצוות פחות, חילוני, מה שנקרא בעגה המקומית, ומסורתי.

יעקב מרגי: כי הציבור הדתי עם הרב או בלי הרב הוא ימצא לו תחליפים, אז הרב מהשכונה השנייה, הוא יתקשר מיוזמתו.

יעקב מרגי: לכן, אני כופר בתפיסה הזאת, שתמיד בתקנונים ובקריטריונים, מנסים ו"לתקנן" תקני רבני שכונות לפי אופי האוכלוסייה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם מניסיוני האישי: פניות למשרדי המועצות הדתיות ולמשרד הדתות ולי אישית כמי שמכיר, לחפש או לתת מענה בנושא דת, באות דווקא מציבור חילוני ומסורתי.

יעקב מרגי: לגבי הסעיפים, תתי הסעיפים, יתייחס המנכ"ל ואם – היועצים המשפטיים, בשמחה רבה – וכמובן הייתי רוצה לשמוע גם את נציגי ההסתדרות והרבנים האחרים.

עתניאל שנלר: תודה רבה, אדוני השר.

עתניאל שנלר: לפי בקשתך, כמובן, נשמח לשמוע את המנכ"ל.

עתניאל שנלר: מה שאני רוצה לבקש מהמנכ"ל, שתיתן לנו סקירה עקרונית על סך הכול מה כולל הנוהל, ואחר כך נעבור נושא נושא כי אני רוצה שנעשה ישיבה שנוכל להתייחס לנושאים השונים ולראות שלא נישאר עם הראייה הכוללת בלי להיכנס לעומקם של דברים.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

אביגדור אוחנה: שלום לכולם.

אביגדור אוחנה: כפי שציין השר, הקמנו, השר הקים ועדה בראשותי.

אביגדור אוחנה: היא כללה את נציגי המשרד, נציגי הלשכה המשפטית, אגף פיקוח ובקרה, היחידה המקצועית שמטפלת בתנאי העסקה ודרישה של עובדים מהמועצות הדתיות, בכלל זה רבני השכונות, וגם נציגים של רבני השכונות.

אביגדור אוחנה: נמצא פה הרב דויד קדוש שהיה נציג הרב עמר והרב יעקב רוז'ה שהיה נציג הרב מצגר.

עתניאל שנלר: רק אולי הרבנים, נדע על מי מדובר, נסתכל לפחות.

אביגדור אוחנה: הרב קדוש נמצא פה, הרב רוז'ה עדיין לא נמצא.

עתניאל שנלר: ברוך הבא.

אביגדור אוחנה: הוא הוזמן ואמר לי שלא יוכל להשתתף.

עתניאל שנלר: סליחה, אני שומע איזה רעש ביציעים, אני מתנצל.

עתניאל שנלר: כן, אנחנו לא רוצים להפריע לך, בבקשה.

אביגדור אוחנה: הוועדה קיימה מספר, הייתי אומר, גדול של ישיבות.

אביגדור אוחנה: נדמה לי שמונה או תשע ישיבות.

אביגדור אוחנה: לכל הישיבות, כמובן, הוצאנו פרוטוקולים מסודרים.

אביגדור אוחנה: במהלך הישיבות האלו הלך והתגבש הנוהל, כאשר בכל ישיבה דנו בנושא אחד או במספר נושאים.

אביגדור אוחנה: זימנו ושמענו גם את נציגות רבני השכונות, ארגון רבני השכונות, וגם את נציגי ארגון רבני צוהר, בהתאם לבקשת הוועדה.

אביגדור אוחנה: שמענו אותם, קיבלנו מהם את הפידבק שלהם לגבי הנושאים שעמדו על הפרק בכל מה שקשור לרבני השכונות.

אביגדור אוחנה: העברנו גם חומרים לפני כן, כדי שיוכלו להתייחס אליהם בישיבה ובאמת קיבלנו הערות.

אביגדור אוחנה: אני מוכרח לציין שחלק מההערות בהחלט קיבלנו אותם לאחר הדיון, גם עם רבני צוהר, גם עם רבני התיישבות, חלק דחינו.

אביגדור אוחנה: כל הדברים האלה נעשו בשיקול דעת מרבי וכפי שציין השר, הוועדה העבירה את פרי עבודתה לרבנות הראשית, להתייחסות במועצת הרבנות הראשית זה בהתאם להחלטת ועדת השרים לענייני ביקורת המדינה שהחליטה שכך, זו הדרך שזה יעשה.

אביגדור אוחנה: אני, ברשותכם, רוצה להתייחס למספר נקודות בנוהל.

אביגדור אוחנה: דבר ראשון, החלטנו לקבוע קריטריונים מסודרים לבחירת רב שכונה, לצורך ברב שכונה ולהקצאת תקן של רב שכונה, כאשר המטרה היא להגיע למצב שבו כל ישוב, כל עיר, רבני השכונה המכהנים בהם יכסו וייתנו מענה לכל האוכלוסייה בעיר.

אביגדור אוחנה: דהיינו, מבחינתנו רב שכונה מכאן ואילך זה לאו דווקא רב שכונה ספציפית מסוימת ומוגדרת אלא רב של אזור שיכול ויכלול גם יותר משכונה אחת ולפעמים אפילו שלוש או ארבע שכונות בהתאם למספר התושבים שמתגוררים בו.

יעקב מרגי: במילים אחרות, הגדרת שכונה לא לפי המבנה המוניציפאלי, אלא מספר תושבים, שטח גיאוגרפי.

אביגדור אוחנה: זה שינוי אחד שאנחנו מבקשים להטמיע אותו בנוהל הזה.

עתניאל שנלר: מול מי הנוהל הזה מתבצע?

אביגדור אוחנה: לא הבנתי.

עתניאל שנלר: זה ידרוש תוספת תקנים או שינוי?

אביגדור אוחנה: לא.

עתניאל שנלר: זו הגדרה פנימית?

אביגדור אוחנה: זו הגדרה שבעצם נובעת מכך שהיו סיכומים עם משרד האוצר, כשהמועצות הדתיות יצאו להליך של תכנית הבראה ונקבע – וזה לא היה בתקופתי, אני מוכרח לומר, אבל נקבע וכרגע אין לי, מבחינתי אני לא רואה מקום לשנות את זה כי זה יגרום להרבה בעיות אחרות, אבל נקבע שעל כל 15,000 תושבים זכאי הישוב לרב שכונה.

עתניאל שנלר: בלי קשר לאופי השכונה.

אביגדור אוחנה: בלי קשר לאופי השכונה או העיר או משהו כזה.

אביגדור אוחנה: כל 15,000 תושבים - - -

עתניאל שנלר: זה נתון.

אביגדור אוחנה: זה נתון, שמשרד האוצר מתקצב אותנו.

עתניאל שנלר: זה נתון בתקצוב וכולי.

אביגדור אוחנה: כן.

עתניאל שנלר: זאת אומרת אם עיר גדלה  - - -

דוד שפירא: הלכה למשה מסיני.

עתניאל שנלר: אם עיר גדלה  התקנים גדלים אל מול גידול העיר?

אביגדור אוחנה: כן.

אביגדור אוחנה: בהחלט.

עתניאל שנלר: מצוין.

אביגדור אוחנה: עמדת רבני השכונות היא שצריך לצמצם את זה ל-10,000 תושבים לרב.

אביגדור אוחנה: בסדר, אנחנו, מכיוון - - -

יעקב מרגי: היה.אני חייב לציין שהתקן של 10,000 לשכונה היה שנים רבות אחורה.

אביגדור אוחנה: לא מצאתי לזה סימוכין אבל זה היה - -

יעקב מרגי: אבל זו היתה נורמת התיקון, יהושע ישי יאשש את זה בתקופותיו.

אביגדור אוחנה: בכל אופן, כיוון שתכניות ההבראה - - -

עתניאל שנלר: כדי לסגור את הנושא הזה,אני רוצה לסגור את הנושא הזה:אל תגעו ואל תעוררו מבחינה תקציבית בהקשר הזה.

אביגדור אוחנה: בדיוק מה שאני בא לומר, מכיוון שתכניות ההבראה נקבעו ונגמרו מעל לשלושים תכניות הבראה במועצות הדתיות, אני לא חושב שיהיה נכון לפתוח את הנושא הזה מול האוצר ולהתחיל דיון כספי שעלול לתקוע את כל התהליך.

אביגדור אוחנה: מה גם שאנחנו רואים שבמקומות שבהם זה המספר שקיים, אם המספר הזה אכן מתמלא והתקנים האלה מתמלאים, אני לא שומע תלונות מאותן מועצות דתיות על כך שיש להן מחסור ברבנים.

אביגדור אוחנה: אז לכאורה זה גם נכון תקציבית וגם נכון באופן ענייני.

אביגדור אוחנה: בעתיד, אולי יהיה מקום לפתוח את זה.

חיים אמסלם: כמה רבנים זה אמור להוסיף למערכת.

יעקב מרגי: רגע, לא הובנתי.

חיים אמסלם: כמה רבנים זה אמור להוסיף למערכת?

יעקב מרגי: המנכ"ל, רגע.

יעקב מרגי: הפוך.

חיים אמסלם: מה הפוך?

יעקב מרגי: אני אסביר לך.

יעקב מרגי: הפוך.

חיים אמסלם: אנחנו לא רוצים.

יעקב מרגי: שאלת שאלה, אני מבין מהר.

יעקב מרגי: תקבל תשובה.

עתניאל שנלר: בבקשה, כבוד השר, יענה לחברו לסיעתו, בבקשה.

יעקב מרגי: לא, אני עונה לכולם.

יעקב מרגי: אני אסביר.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יעקב מרגי: רבותיי, הזכיר גם נציג המבקר בהקראה שלו: היום, בעקבות זה שהנושא מוקפא שנים רבות, עד שהנוהל יתוקן, ישנו מחסור ברבנים.

קריאה: אה, יש מחסור.

יעקב מרגי: נכון להיום, אם הנוהל יאושר ותהיה ועדת תקנים, יהיו בקשות לתקנים.

יעקב מרגי: לא יכול לומר לך עשרה, 20, 30, 40.

יעקב מרגי: יש מחסור של רבני שכונות.

חיים אמסלם: אדוני השר, יקירי.

יעקב מרגי: רגע, משפט.

חיים אמסלם: כמה רבנים יוכלו להיכנס לפול של הרבנים לפי התקנים החדשים, אם יתקבלו?

יעקב מרגי: אני אומר לך.

דוד שפירא: אין מחסור ברבנים.

חיים אמסלם: הרב שפירא, אתה אומר שיש יותר מידי או מה?

דוד שפירא: לא, אבל המנכ"ל אומר - - -

עתניאל שנלר: לא, לא, לא, סליחה, הרב שפירא.

דוד שפירא: - - -

עתניאל שנלר: הרב שפירא.

עתניאל שנלר: סליחה, אני אומר לך ולכל הנוכחים.

דוד שפירא: בסדר.

דוד שפירא: זכותך.

עתניאל שנלר: הרב שפירא, תודה שאתה נותן לי זכויות.

עתניאל שנלר: עכשיו אני קובע כלל לדיון הזה: כל מי שיתפרץ, כל מי שיתפרץ, יהיה מעמדו אשר יהיה, למעט חברי הכנסת, יוצא מיד מהאולם.

עתניאל שנלר: איש לא יתפרץ.

עתניאל שנלר: כבודכם – כל אחד על פי כבודו.

עתניאל שנלר: כבודה של מלכות מעבר ליצר להתפרץ.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יעקב מרגי: נכון להיום ישנו מחסור ברבני שכונות.

יעקב מרגי: יש ביקוש, אין אנחנו יכולים לעמוד בו בגלל ההקפאה.

יעקב מרגי: גם עם התקנון ל- 15,000 תושב למשרת רב, עדיין יהיה ביקוש לתקנים ומועצות דתיות ורשויות מקומיות רבות יהיו זכאיות לתקן רב שכונה.

יעקב מרגי: זה לא יצור מצב שכביכול ה-15 בא לומר: זה בדיוק פחות או יותר מה שיש היום, ממילא לא תיקנו כלום ואין תקנים.

יעקב מרגי: יהיו ועדות תקנים ויהיו תקנים לפי 15,000 לתושב.

יעקב מרגי: רציתי להוסיף על דברי המנכ"ל, לחדד אותם ולומר: איך זרק בקריאת ביניים – יש לו קול נמוך – הרב שפירא מבית הכרם ושמעתי, שמעתי, רבותיי: זו הלכה למשה מסיני.

יעקב מרגי: הוא אמר את זה.

יעקב מרגי: אז אני אומר: זו לא הלכה למשה מסיני, זה הכוח שלנו כבני אדם, גם להתמודד עם ניירת ותקנים.

יעקב מרגי: אם יהיה מצב אחרי כמה שנים טובות שנראה שהתקן מלא ושומו שמיים שירותי הדת תקועים ולא נוכל לתת וצריך, והביקוש גדל, ורוצים לתת עוד תקנים אז הנושא ייבחן.

יעקב מרגי: כרגע, אנחנו לא מוצאים לנכון.

יעקב מרגי: צריכים להיות חכמים, לא ללכת להתמודד מול האוצר.

יעקב מרגי: מלחמה היום מול האוצר לשנות את ה-15,000 ל-10,000, רבותיי, זה עוד חמש שנים ועשר שנים לא יהיו לכם תקנים.

יעקב מרגי: לא יהיו לי, לא לכם.

יעקב מרגי: לי, כשר ולאזרחים, רבני שכונה.

יעקב מרגי: לכן 15,000 תושב לרב שכונה זו ההמלצה בנוהל החדש.

יעקב מרגי: ואני אומר לכם: עם ה-15,000 תושב אנחנו עדיין נידרש להקצות תקנים לרבני שכונות.

עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לך, השר.

עתניאל שנלר: המנכ"ל ימשיך בבקשה לסעיף הבא.

אביגדור אוחנה: אני רק בכל זאת הייתי רוצה לומר שאמרתי שבמקומות שבהם התקן הוא מלא אני לא שומע מהמועצות הדתיות.

אביגדור אוחנה: הרב שפירא, כדאי שתקשיב טוב למה שאמרתי.

אביגדור אוחנה: אמרתי שבמקומות שהתקן מלא אני לא שומע מהמועצות הדתיות דרישה לעוד רבני שכונות.

אביגדור אוחנה: בסדר?

אביגדור אוחנה: יש מקומות שגם התקן לא מלא והם לא דורשים, אבל את זה נשאיר בצד.

אביגדור אוחנה: לא זה העניין.

עתניאל שנלר: הסעיף הבא.

אביגדור אוחנה: הסעיף הבא – אנחנו מדברים על תנאי הסף לתפקיד רב שכונה.

אביגדור אוחנה: שכאן החידוש שהכנסנו זה – שגם אולי היה קיים קודם באיזושהי צורה אבל לא באופן מסודר – שלמועמד לא תהיה קרבת משפחה עם הרב המקומי.

אביגדור אוחנה: היו דעות אחרות בוועדה, דעה של נציג הרבנים בוועדה, אבל בסופו של דבר זה הדבר שנקבע.

עתניאל שנלר: אילו עוד תנאים ישנם?

עתניאל שנלר: רק שהציבור ידע.

אביגדור אוחנה: לא, התנאים המקובלים.

עתניאל שנלר: מה הם?

אביגדור אוחנה: מקדמת דנא, תעודת כושר והסכמת שני רבני העיר.

אביגדור אוחנה: גם פה הייתה לנו שאלה האם מספיק רב עיר אחד שימליץ עליו או שצריך את ההסכמה של שני רבני העיר?

קריאה: - - -

אביגדור אוחנה: לא, רק רב עיר אחד אז רק רב עיר אחד, אבל במידה ויש שני רבני עיר, האם נדרשת הסכמה של שני רבני העיר.

אביגדור אוחנה: היה לנו דיון ארוך על זה, ממושך, גם עם רבני השכונות, גם עם חברים בוועדה.

אביגדור אוחנה: היו דעות לכאן ולכאן.

אביגדור אוחנה: בסופו של דבר, עמדת הוועדה היא שיש צורך בהסכמת שני רבני העיר.

אביגדור אוחנה: אני מוכרח לומר שדעתי היא אחרת מזה, אבל קיבלתי את ההמלצות של החברים האחרים בעניין הזה.

אביגדור אוחנה: אני חושב שלהפך, זה יפגע בתהליך מינוי רבני השכונות.

אביגדור אוחנה: אין לי ספק שאם אנחנו דורשים הסכמה של שני רבני עיר זה יפגע בתהליך.

אביגדור אוחנה: חלק מהרבנים לא ימונה, לא יהיה אפשר לצאת למכרז בגלל הבעיה הזאת.

אביגדור אוחנה: אבל עמדת ארגון רבני השכונות – הם הגדירו את זה כהרס הרבנות ואין לי נימוק, זאת אומרת ממש ואין לי עמדה נגד נחרצת בעניין הזה.

אביגדור אוחנה: קיבלנו את העמדה הזאת, עמדת חברים אחרים בוועדה הייתה כך, אז קיבלנו את העמדה הזאת.

עתניאל שנלר: או.קי. אגב, כל הערה שאומר המנכ"ל יוכלו אחר כך להתייחס לדברים, אז אם מישהו רוצה להעיר ירשום לעצמו.

עתניאל שנלר: אני פשוט לא רוצה לעצור אותו.

עתניאל שנלר: זה לא שאנחנו מסיימים את הדיון אחרי שהוא גומר את הדיווח.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אביגדור אוחנה: טוב, פירטנו את תהליכי המכרז באופן מאוד מפורט, את הזמנים, המועדים.

עתניאל שנלר: מי יושב במכרז?

אביגדור אוחנה: קבענו שתהיה ועדת מכרזים, שההרכב שלה יהיה מליאת המועצה הדתית.

אביגדור אוחנה: במידה שיש ממונים ולא הרכב מועצה אז הרכב הוועדה יהיה שני הממונים וראש מועצה דתית סמוכה.

אביגדור אוחנה: במקרה שאין ממונים ואין מועצה, אין הרכב, אלא המועצה מתנהלת על ידי מורשה חתימה, כפי שקבוע בתקנות, שזה מורשה חתימה זמני, בעצם לא ניתן יהיה למנות כי התקנות לא מאפשרות למנות, בעצם לקלוט, אף עובד, כל שכן לא רב.

עתניאל שנלר: בעצם מכוח העובדה שהוא בעצם עובד של המועצה הדתית.

אביגדור אוחנה: כן, מהעובדה שאין להם סמכות.

עתניאל שנלר: לא, אני אומר: המעסיק של רב השכונה הוא המועצה הדתית.

יעקב מרגי: בוודאי.

יעקב מרגי: זה אבסולוטי.

אביגדור אוחנה: זה ברור.

עתניאל שנלר: לכן בעצם המועצה הדתית, בין השאר, מובילה את הליך המכרז.

אביגדור אוחנה: כן.

יעקב מרגי: לא, סליחה.

יעקב מרגי: הרציונאל הוא שמועצה דתית, גם על פי חוק שירותי הדת היהודיים, המועצה משקפת את פני מועצת העיר.

יעקב מרגי: מועצת העיר זה הביטוי של רצון הציבור.

עתניאל שנלר: או.קי. בסדר.

עתניאל שנלר: לכן שאלתי.

עתניאל שנלר: בעצם.

עתניאל שנלר: כן, בבקשה.

אביגדור אוחנה: מעבר להצגת המועמדות באופן פורמאלי, קבענו שהוועדה תצטרך לראיין את המועמדים, כמובן, כמו כל הליך מכרזי אחר.

אביגדור אוחנה: לזמן נציגים מבתי הכנסת באותה שכונה או באותן שכונות שאליהן מתייחס אזור הבחירה,לשמוע את חוות דעתם.

אביגדור אוחנה: נתנו שהות – זה גם כן בעקבות ההערה של רבני השכונות – נתנו שהות של 90 יום מיום פרסום המכרז עד היום הזה – בפרק הזמן הזה אותם מועמדים יוכלו לעבור, לעשות לובינג בבתי הכנסת, עם נציגי בתי הכנסת, להציג את מרכולתם ולבוא בפני הוועדה מוכנים.

אביגדור אוחנה: זה לגבי תהליך הבחירה.

אביגדור אוחנה: כמובן שרב השכונה, בהתאם לחוק, יתחייב לעבור לגור במקום כהונתו.

אביגדור אוחנה: כל עוד שהוא לא עבר להתגורר במקום כהונתו, הוא לא יהיה זכאי לשכר.

אביגדור אוחנה: זאת אומרת: תוך שנה הוא יתחייב לעבור.

אביגדור אוחנה: אם הוא לא עבר בתוך שנה המכרז יבוטל.

אביגדור אוחנה: פה הייתה לנו מחלוקת עם רבני השכונות.

אביגדור אוחנה: הם טענו שהוא צריך לקבל שכר אפילו קודם שהוא עבר להתגורר במקום כהונתו, ואם הוא לא עבר תוך שנה אז לבטל.

אביגדור אוחנה: לא הסכמנו עם העמדה הזאת, אלא רב שכונה שרוצה להתחיל לקבל שכר אחרי שהוא נבחר במכרז צריך לעבור להתגורר במקום כהונתו ורק לאחר מכן יהיה זכאי לשכר.

עתניאל שנלר: זה אומר – אני רוצה לחדד נקודה קטנה – זה אומר שגם אם האווירה – למה הרב לא ישב, למה יעמוד?

עתניאל שנלר: והוא עומד עליהם.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יעקב מרגי: בכבוד, הרב ראוכברגר.

עתניאל שנלר: בבקשה, בבקשה, מסביב לשולחן.

עתניאל שנלר: זאת אומרת: אם ישנה שכונה שאין בה חינוך דתי, אין בה אווירה למשפחה, קשה לרב לגור שם, נדרש שהוא יגור בשכונה עצמה?

אביגדור אוחנה: בהחלט.

אביגדור אוחנה: השכונה, מבחינתנו – שוב פעם: הגדרה של השכונה זה כל אותן שכונות – זה יכול להיות אחת, יכול להיות יותר – שהוא אחראי עליהן.

אביגדור אוחנה: אותו רב שניגש למכרז יודע על איזה שכונה הוא מתמודד, יודע למה הוא הולך, לקראת מה הוא הולך, ויודע על החובה להתגורר במקום כהונתו.

אביגדור אוחנה: אם הוא ניגש למכרז הוא לוקח בחשבון את כל הדברים האחרים שמסביב.

אביגדור אוחנה: בנוהל הזה גם הגדרנו את תפקידיו של רב השכונה.

אביגדור אוחנה: אני מוכרח לומר שהתפקידים הם רבים, מגוונים וכשאנחנו מעלים – עד היום הרבנים עשו את זה, הם עושים את זה באופן קבוע.

אביגדור אוחנה: אבל מהרגע שאנחנו מעלים את זה על הכתב, זה הופך להיות משהו מאוד מחייב, כי עד היום זה לא הוגדר.

אביגדור אוחנה: אני חושב שאנחנו במשרד – ובמשרד האוצר, הממונה על השכר – נצטרך לבחון את נושא שכרם של רבני השכונות, והוועדה אמרה גם את דברה בעניין הזה.

אביגדור אוחנה: כי לדעתנו, מהרגע שהעלינו את התפקידים על הכתב – תשמעו, זו קשת רחבה מאוד של תפקידים, שדורשת עבודה מאוד מאוד מאומצת סביב השעון, הייתי אומר.

יעקב מרגי: מילה, ברשותך, משפט אחד בנושא הזה: חשוב לציין, משיחות אישיות שלי עם רבני שכונות וגם רבני מושבים: כפי שאמרתי בפתיח, אין הגדרה.

יעקב מרגי: ואני מבין את הרבנים שמתקוממים.

יעקב מרגי: מי שרוצה להגדיר תפקידיו של רב, לכאורה לא יודע מה זה רב.

יעקב מרגי: כי המקורות ציינו את זה: הרב הוא הכול.

יעקב מרגי: הרב לא יכול להתפנק ולומר לו: שמע, התפקיד שלי עכשיו הוא נוהל חדש, אני עושה רק זה וזה, זה, מכאן ואילך – לך.

יעקב מרגי: אם הוא מקיש על דעתו ומבקש את עצתו או מבקש שילווה אותו בסוגיה מסוימת שלא מופיעה בנוהל, היא נעשית.

יעקב מרגי: אמר לי באחד השיחות רב – מצד אחד יש דרישה להשאיר את זה פתוח כי אי אפשר להגדיר, כי ההגדרה היא כוללנית במהות שלה.

יעקב מרגי: מצד שני, אומר לי רב – שמע, תעשה טובה, תגדירו.

יעקב מרגי: לפחות שאם אני עושה משהו שלא קשור, שיעריכו, ואם לא עשיתי – כי לפעמים יש ביטוי כזה, גבאי בית כנסת יכול לבוא לרב שכונה, להטיח בפניו: תשמע, אתה לא זה וזה, אני אדיח אותך ואדאג לפטר אותך.

יעקב מרגי: ולפעמים, הילדים לא מגיעים לאזכרה של אבא, אבל הרב אוי ואבוי לו אם הוא לא יגיע.

יעקב מרגי: יש דילמה קשה, רבותיי, זה לא ישבה ועדה, ויושבים, והעיקר לרצות.

יעקב מרגי: המאמץ הוא באמת למצוא משהו שיפגוש את כל הרצונות.

יעקב מרגי: אבל צריך לעשות את זה עם עיגולי פינות ואין פה הדין ייקוב את ההר.

יעקב מרגי: זה נוהל.

יעקב מרגי: מי שירצה בסוגיות ההלכתיות או בסוגיות האלה, הדין ייקוב את ההר של הממלכה, על ההלכה.

יעקב מרגי: כמובן, בהלכה, מה שלא פוגע בהלכה זה הדין ייקוב.

יעקב מרגי: אבל בהגדרות שניתן פה לעצב נוהל, צריכים את כולם פה.

יעקב מרגי: זה מה שאמרתי בפתיח.

יעקב מרגי: כשמדברים על הגדרת תפקיד של רב, צריך לקחת את זה באמת בדחילו ורחימו, מתוך הפרקטיקה, רבותיי, בפרקטיקה, לא בכתבות בעיתונים.

יעקב מרגי: בפרקטיקה זה לא מרובע.

יעקב מרגי: זה לא עם פינות חדות.

יעקב מרגי: תודה.

עתניאל שנלר: תודה, בבקשה, אדוני המנכ"ל.

אביגדור אוחנה: וכאן אנחנו גם – מעבר לתפקידים הרגילים של רב השכונה, הסטנדרטיים שלהם, שאיתם הוא יצטרך לעבוד באופן קבוע, שזה: מסירת שיעורים ועריכת חופה והנחיית הזוג הצעיר והשכנת שלום בית וכל הסיוע למשפחות האבלים, מעורב בביקור חולים.

יעקב מרגי: בתי ספר, בתי ספר בשכונה.

אביגדור אוחנה: כן, אמרנו.

אביגדור אוחנה: דיברנו על הרצאות לצעירים, מבוגרים.

אביגדור אוחנה: מעבר לזה, עד היום היה ככה: היו כמה רמות של רבני שכונה.

אביגדור אוחנה: היה רב שכונה שנבחר כרב שכונה, ללא שום תפקיד מוגדר אחר במועצה הדתית.

אביגדור אוחנה: גר בשכונה שלו, מסר את השיעורים, עשה את הזה ו"סה-טו".

אביגדור אוחנה: מעבר לזה, שום דבר נוסף.

אביגדור אוחנה: היה רב שכונה שנבחר עם תפקיד מוגדר במועצה הדתית, שבעקבות כך הוא גם קיבל תוספת שכר קטנה, והוא שימש כאחראי על מחלקת הכשרות, על הנישואים, דברים כאלו.

אביגדור אוחנה: אנחנו סבורים שאין יותר מקום לרב שכונה ללא תפקיד מוגדר.

אביגדור אוחנה: רב שכונה שנבחר זה רב שכונה עם תפקיד מוגדר במועצה הדתית, מחויב למסור 15 שעות שבועיות לטובת פעילות כזו או אחרת, אם זה כאחראי על מחלקה מסוימת במועצה הדתית או כתפקיד אחר.

דוד קדוש: הוא יכול לעבוד בעוד עבודה?

אביגדור אוחנה: יש איזה פרק גם כן בנוהל, שזה פרק שבעצם נקבע לא על ידי הוועדה אלא על ידי פרקליטות המדינה בשיתוף עם מועצת הרבנות הראשית, ואושר במועצת הרבנות הראשית, שם זה מוגדר בתנאים מסוימים כן.

אביגדור אוחנה: אבל זה, זה פרק אחר שלא, זה צורף לנוהל אבל זו לא החלטה של הוועדה.

עתניאל שנלר: המנכ"ל, מי מפקח?

אביגדור אוחנה: אני מגיע.

אביגדור אוחנה: אני מגיע.

אביגדור אוחנה: לכן אנחנו סבורים גם, שרב השכונה בשיתוף הרב המקומי צריך לקבוע תכנית עבודה חודשית, שתגדיר את הפעילות שלו.

אביגדור אוחנה: זה יכול להיות כל חודש אותו הדבר, אבל בכל אופן תכנית עבודה מובנת שהרב יידע, הציבור יידע מה הרב יכול לסייע להם ואיפה הוא יכול לסייע להם, המועצה הדתית תדע מה הרב עושה.

אביגדור אוחנה: וכמובן, בכל סוף חודש – אנחנו לא דורשים מהרב, כמובן, להחתים כרטיס נוכחות כי זה בלתי אפשרי, אבל בהחלט הוועדה סבורה שצריך הרב לדווח על פעולותיו מידי חודש.

עתניאל שנלר: למי?

אביגדור אוחנה: הדיווח יהיה לרב המקומי ולראש המועצה הדתית.

עתניאל שנלר: נקבע איזה נוהל דיווח?

עתניאל שנלר: איזה דרך של נוהל?

אביגדור אוחנה: לא נכנסנו כרגע לטופסולוגיה.

יעקב מרגי: רק לציין שהנקודה הזאת עדיין במחלוקת.

אביגדור אוחנה: כן.

אביגדור אוחנה: כמובן שעמדת רבני השכונות היא נגד הדבר הזה, נגד חובת הדיווח.

אביגדור אוחנה: הם טוענים שההסכם הקיבוצי שחל עליהם, נאמר בו במפורש שהם לא חייבים בדיווח.

עתניאל שנלר: אני רוצה להבין את הנקודה הזאת.

אביגדור אוחנה: רק שנייה.

עתניאל שנלר: אני לא רוצה לחמם את האווירה, אני רוצה, להפך.

עתניאל שנלר: זאת אומרת הם לא רוצים לפתוח את ההסכם הקיבוצי להעלות שכר?

עתניאל שנלר: אני רוצה להבין את העמדה שלהם.

אביגדור אוחנה: אז אני, זו עמדת הרבנים, כן.

אביגדור אוחנה: אבל הם יציגו אותה יותר טוב ממני.

אביגדור אוחנה: אני רק אגיד שעמדת המשרד, עמדת הלשכה המשפטית במשרד – וביקשתי שתוכן חוות דעת בכתב, מפורטת, בעניין הזה – היא שהנאמר בהסכם הקיבוצי מתייחס להחתמת כרטיס נוכחות, שאת זה גם אנחנו לא דורשים, אבל דיווח חודשי בסוף חודש, בהחלט אין שלילה שזה בהסכם הקיבוצי.

אביגדור אוחנה: יכול להיות שאם העמדה המשפטית שלנו לא תתקבל בבית משפט או בדרך אחרת, אז אולי באמת יש מקום לפתח את ההסכם הקיבוצי, זה כבר נושא אחר.

אביגדור אוחנה: אני חושב שאנחנו, באופן עקרוני, סיימנו.

אביגדור אוחנה: צירפנו, כמו שאמרתי, לנוהל, גם את ההוראות שפורסמו לאחר שהתקבלו על ידי הפרקליטות ומועצת הרבנות הראשית, בעניין עריכת חופות ועבודה פרטית לרבני שכונות.

עתניאל שנלר: תודה רבה למנכ"ל.

עתניאל שנלר: שאלה אחת לפני נעבור לדיון.

אביגדור אוחנה: אולי רק נקודה אחת ששכחתי, אחרונה.

עתניאל שנלר: כן, בבקשה.

אביגדור אוחנה: אחרונה.

אביגדור אוחנה: אנחנו חושבים, זה בעקבות דיון שהיה לנו גם כן עם רבני צוהר, הם העלו נקודה מעניינת: יש מקום להשתלמויות ולהכשרה של רבני שכונות בנושאים שונים.

אביגדור אוחנה: קיבלנו את ההמלצה הזאת והכנסנו את זה בנוהל, המשרד לוקח על עצמו לארגן מידי שנה כארבע השתלמויות לרבני השכונות, הכשרות בנושאים שונים, שרב שכונה יחויב להשתתף ברובן.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: עוד שאלה אחת ואז נעבור לדיון.

עתניאל שנלר: נרשמו לא מעט אנשים, נעשה את זה מסודר.

עתניאל שנלר: המכרז והמינוי הם לתקופה מוגדרת או עד גיל פנסיה?

יעקב מרגי: עד גיל פרישה.

אביגדור אוחנה: עד גיל פנסיה.

אביגדור אוחנה: עד גיל פרישה.

אביגדור אוחנה: עד גיל 67.

עתניאל שנלר: דא עקה שבגיל 67 הרב מסיים את תפקידו.

עתניאל שנלר: מבחינת תשלום המועצה הדתית.

עתניאל שנלר: הבנתי.

עתניאל שנלר: יש איזה גיל מינימום להתמודד למשרה של רב שכונה?

אביגדור אוחנה: לא שקבענו.

עתניאל שנלר: או.קי. בסדר גמור.

עתניאל שנלר: תודה למנכ"ל, תודה לשר.

עתניאל שנלר: כולם יוכלו לדבר.

עתניאל שנלר: נעשה את זה רק מסודר.

עתניאל שנלר: אופי הדברים הוא שאני מבקש שאנשים יתייחסו לדברים שנאמרו כאן, או לדברים שלא נאמרו אבל אתם רוצים לדבר עליהם, ממוקדים לנוהל.

עתניאל שנלר: אנחנו לא פותחים עכשיו דיון אקדמי.

עתניאל שנלר: אנחנו עכשיו ממוקדים נוהל.

עתניאל שנלר: בסוף הישיבה צריכה להוביל, לסייע למשרד להפיק את הנוהל, מתוך הסכמה והבנה.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: הרב, לפי מי שביקש, מי שרשום לי.

עתניאל שנלר: הרב ראוכברגר.

עתניאל שנלר: כבוד הרב יוכל לשבת, זה בסדר.

משה ראוכברגר: זה יהיה יותר מכובד.

עתניאל שנלר: אנחנו מכבדים את רצונו של כבוד הרב.

עתניאל שנלר: הרב רשום אצלי שהוא היה בעבר מנהל מחלקת הכשרות במועצה הדתית בחיפה, או שמא אני טועה?

משה ראוכברגר: גם נכון.

משה ראוכברגר: אבל אני כאן מופיע כיושב ראש ארגון רבני השכונות.

עתניאל שנלר: אה, יש ארגון פורמאלי כזה?

משה ראוכברגר: בוודאי.

יעקב מרגי: כן, מוכר.

משה ראוכברגר: פורמאלי, נבחר.

משה ראוכברגר: קיים עשרות שנים.

עתניאל שנלר: לכבוד ייחשב לנו הדבר.

עתניאל שנלר: בבקשה, כבוד הרב ידבר.

משה ראוכברגר: ישבנו רבות עם המנכ"ל ועברנו על הנוהל.

משה ראוכברגר: יש לי באמת על כל נקודה – אני חושב שיש דברים שהוא קיבל ויש דברים שהוא לא קיבל.

משה ראוכברגר: מבחינתנו זה לא מקובל עלינו, מה שהוא לא קיבל.

משה ראוכברגר: דבר ראשון, אני מתחיל לפי הסדר, הדברים היותר חשובים אולי יהיו אחר כך, אבל אני מרגיש לפי תפקידי שאני חייב להביא את הדברים, ואחר כך גם חבריי יוסיפו בוודאי.

משה ראוכברגר: המדד של 15,000 תושבים לרב שכונה, לדעתנו, זו פגיעה חמורה מאוד.

משה ראוכברגר: אני אביא רק דוגמאות כפי שהשר אמר, שיש מקום – אין מקום לכלום.

משה ראוכברגר: בחיפה יש שכונות של 50,000 תושבים – אין רב.

משה ראוכברגר: כמה, לא אחת.

משה ראוכברגר: ולא יהיה גם רב.

עתניאל שנלר: טוב, זה בגלל המחלוקות.

משה ראוכברגר: גם לא יהיה, לפי ה-15,000.

משה ראוכברגר: אני יודע את המספר בדיוק.

משה ראוכברגר: וכך מקומות נוספים.

משה ראוכברגר: הורידו שליש.

משה ראוכברגר: עד היום היה המודל 10,000.

משה ראוכברגר: הורידו שליש.

משה ראוכברגר: זה חיתוך של ציבור אדיר, של 100 רבני שכונות.

משה ראוכברגר: הורידו.

משה ראוכברגר: למה?

משה ראוכברגר: אני לא יודע.

משה ראוכברגר: ככה.

עתניאל שנלר: לא הבנתי, אני מוכרח לומר.

משה ראוכברגר: המדד.

עתניאל שנלר: תרשה לי לשאול.

משה ראוכברגר: בבקשה.

עתניאל שנלר: אנחנו רוצים לקיים דיון.

עתניאל שנלר: לא נעשה עכשיו - - -

משה ראוכברגר: אני אומר דברים מדויקים.

עתניאל שנלר: אני רוצה להבין: כבוד הרב אומר שהיום ישנן שכונות עם 50, לא יודע, המון, ואין רב שכונה.

עתניאל שנלר: והרב קובע שצריך לכל 10,000.

עתניאל שנלר: וכי ל-20,000 יש?

עתניאל שנלר: וכי ל-30,000 יש?

עתניאל שנלר: וכי ל-35,000?

עתניאל שנלר: בוא נתחיל עם 15,000, אלא אם כן לא הבנתי את הרב.

משה ראוכברגר: 15,000 יש.

משה ראוכברגר: היום בחיפה יש.

עתניאל שנלר: לכל 15,000 אלף יש - - -

משה ראוכברגר: יש רב שכונה.

עתניאל שנלר: אז לא הבנתי שהרב אמר שאין רבנים ל-50,000.

משה ראוכברגר: זה סגור.

משה ראוכברגר: אבל עכשיו לשכונות נוספות אין רב ולא יהיה רב.

עתניאל שנלר: רגע, לא הבנתי.

עתניאל שנלר: אני באמת רוצה להבין  מה שהרב אומר.

משה ראוכברגר: בחיפה יש רבע מיליון תושבים.

עתניאל שנלר: אפשר לקבל דוגמא לשכונה?

משה ראוכברגר: כן.

עתניאל שנלר: בבקשה.

משה ראוכברגר: בשכונת נווה שאנן בחיפה.

עתניאל שנלר: אין רב שכונה?

משה ראוכברגר: אין רב שכונה.

משה ראוכברגר: שכונת – איך זה נקרא?

משה ראוכברגר: – סמוכה לזאת, רב ספרדי חשוב נפטר.

משה ראוכברגר: עשרות אלפים אנשים.

משה ראוכברגר: אין רב ולא יהיה רב.

משה ראוכברגר: המדד של 15,000 כבר עבר.

עתניאל שנלר: רגע, כבוד הרב, אני מבין שזו נקודה רגישה, אני רוצה ללבן אותה טיפה יותר.

משה ראוכברגר: בבקשה.

עתניאל שנלר: אומר הרב: בנווה שאנן אין היום רב.

משה ראוכברגר: נכון.

עתניאל שנלר: האם המשרד לשירותי דת מונע מינוי רב שם?

משה ראוכברגר: לא יוכל למנות כי ה-15 נגמרו, אין יותר מ-15.

עתניאל שנלר: אני שואל: האם אתם מסוגלים מבחינת תקציב המדינה אם תהיה הסכמה על הכל, למנות רב?

יעקב מרגי: אני אתייחס.

יעקב מרגי: הרב ראוכברגר, כדי לחלץ את זה, אני אדבר בלשון העם.

משה ראוכברגר: יש עוד שכונות.

משה ראוכברגר: קריית שמואל - - -

עתניאל שנלר: אז אולי הרב יישב, כי הוא יענה.

יעקב מרגי: בלשון העם, בלשון העם, רבותיי.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יעקב מרגי: חייב לחדד ולהוסיף לנתונים שנתנו: נכון שהתקנון הוא תקן רב שכונה ל-15,000, זו ההצעה בנוהל החדש.

יעקב מרגי: עכשיו, העיר תיבחן.

יעקב מרגי: זה מה שהרב ראוכברגר ויו"ר הוועדה, חבר הכנסת שנלר, לא מסתנכרנים ביחד.

יעקב מרגי: העיר, בבואה לבקש תקן לרב שכונה, תיבחן במדד הזה: מספר תושבים חלקי מספר רבנים מכהנים.

יעקב מרגי: ולא משנה אם בפנים, באמת, בתוך העיר, יש כרגע שכונה שנבנתה ויש בה 30,000 תושב, ואין בה רב שכונה, היא לא תהיה  זכאית.

יעקב מרגי: כי אם יש, לדוגמא, 150 אלף תושב יהודים, ויש, יחד עם רבני העיר 15 רבנים, 10 רבנים, אין תקן.

יעקב מרגי: לא יהיה תקן נוסף.

יעקב מרגי: לכן – הרב ראוכברגר הגיע קצת באיחור.

יעקב מרגי: כי אם הרב שפירא היה מדבר, הוא לא היה שואל, כי הוא נתן בפתיח.

יעקב מרגי: בפתיח אמרנו: הגדרה של שכונה בנוהל החדש משתנה.

יעקב מרגי: כשרב ייבחר, הוא יבחר לפלח מסוים שיכיל 15,000 תושב.

יעקב מרגי: גם אם מבחינה מוניציפאלית הוא עבר את הקו הירוק משכונת דניה לשכונת נווה שאנן – לא מכיר את הסמיכות של השכונות, סתם אני אומר – בחיפה.

יעקב מרגי: הבנת?

יעקב מרגי: לכן ההגדרה היא שאין יותר מצב כזה שבשכונה מסוימת, אם התקן הוא מלא, לא יהיה מענה לרב שכונה.

עתניאל שנלר: אוקיי.

משה ראוכברגר: זה לא מדויק, שמעתי את הדבר הזה.

משה ראוכברגר: ישבתי בישיבה ואני יודע את ההגדרה של השר.

משה ראוכברגר: זה לא נכון.

משה ראוכברגר: בנווה שאנן וקריית שמואל לא יוכלו לחבר.

משה ראוכברגר: זה - - - ק"מ אחד מהשני.

עתניאל שנלר: מה כבוד הרב מציע?

משה ראוכברגר: אני מציע והצעתי את זה בישיבה שהייתה, שיורידו את התקן ל-12,000, וזה יפתח את האפשרות.

יעקב מרגי: פשרה.

משה ראוכברגר: עלינו מהעשר, קיבלנו פשרה, אבל זה ייתן אפשרות לעשרות רבנים למלא שכונות שהיום אין להן רב ולא יהיה.

משה ראוכברגר: כי לא יוכלו לצרף את נווה שאנן עם קריית שמואל ולעשות רב אחד.

משה ראוכברגר: בשניהם לא יהיה רב.

משה ראוכברגר: הרב כבר קיים היום, לא יוכלו לשנות אותו, לא יוכלו לבטל אותו.

משה ראוכברגר: הוא לא יוכל לכהן בנווה שאנן ולא בקריית שמואל.

עתניאל שנלר: הרב, אנחנו רוצים להיות יעילים.

עתניאל שנלר: סליחה, יש עוד הרבה אנשים שרוצים לדבר והזמן רץ לנו.

עתניאל שנלר: אם אני מסכם את הנקודה הזאת – כי אני לא רוצה לחזור לשאלת היקף הרבנים – הסביר לנו השר, המשיך אחריו המנכ"ל, את הקשיים.

עתניאל שנלר: אומר הרב: הצעתנו, כוועד הרבנים, לקבוע את המדד על 12,000 ולא 15,000.

עתניאל שנלר: ומשום שאיש לא חולק בין הרבנים, בין העירייה, המועצה הדתית – כולם יש שלמות דעת על כל הנושא הזה וכל הבעיה היא רק התקן, אז בהחלט אני חושב שאחרי שיהיה סיכום שהנוהל יתקבל, זו שאלה חשובה לפתוח אותה.

עתניאל שנלר: לראות מול האוצר מה ניתן לעשות.

עתניאל שנלר: בוודאי שלא נתלה את כל הנוהל בריב עם האוצר, כי אז לא יהיה לא זה ולא זה.

יעקב מרגי: זה מה שאמרתי בפתיח.

יעקב מרגי: בוא נתקדם.

עתניאל שנלר: או.קי. הנושא הזה - - -

משה ראוכברגר: לא, סליחה, לא גמרתי.

עתניאל שנלר: אה, בבקשה.

עתניאל שנלר: בנושא הזה של התקן.

משה ראוכברגר: בנושא הזה גם כלול רב עיר.

משה ראוכברגר: זאת אומרת: ב-15,000 כלול גם רב עיר.

משה ראוכברגר: זה סתם לא נכון.

משה ראוכברגר: לא מקובל.

משה ראוכברגר: רב העיר הוא לא רב שכונה.

משה ראוכברגר: הוא לעולם לא יהיה רב שכונה.

משה ראוכברגר: הוא ממונה על כל העיר כולה.

משה ראוכברגר: זו עוד הורדה, סתם ככה, לבטל רב שכונה.

משה ראוכברגר: הוא לא שייך למסגרת רבי השכונות.

משה ראוכברגר: לו יש תפקידים אחרים, הוא לא צמוד לשכונה.

עתניאל שנלר: מובן.

עתניאל שנלר: כבוד הרב, תודה, מובן.

משה ראוכברגר: הדבר הנוסף שכאן העלו זה  נושא של קרובים.

משה ראוכברגר: התנגדנו לזה ואנחנו חושבים שזה לא צודק.

משה ראוכברגר: נכון, קרובים זו בעיה.

משה ראוכברגר: אבל לא יכולים בערים גדולות, שישנם רבנים שפועלים ורוצים להיבחר.

משה ראוכברגר: אפשר לבחון את זה באופן אובייקטיבי, בוועדה אובייקטיבית, שרב העיר לא יהיה קשור לזה, וככה זה נעשה.

משה ראוכברגר: ולא לפגוע בתפקידים ורבנים.

עתניאל שנלר: יש דוגמה קונקרטית?

משה ראוכברגר: בחיפה.

משה ראוכברגר: בכל מקום יש דוגמא.

משה ראוכברגר: נבחר רב במקום והוא קרוב אז יש איזה בעיה?

משה ראוכברגר: אין בעיה.

עתניאל שנלר: רגע, אני רוצה להבין: האם יש מצב שאבא מפקח על בנו?

משה ראוכברגר: לא, לא אבא מפקח עליו, מישהו אחר יפקח עליו.

משה ראוכברגר: יש שני רבנים.

עתניאל שנלר: לא, אני שואל: סליחה, שאלתי שאלה.

עתניאל שנלר: האם יש מצב שיש רב עיר, שהבן שלו רב שכונה?

איתיאל גליקסברג: כן.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: בוודאי שיש.

עתניאל שנלר: איפה?

איתיאל גליקסברג: גבעתיים.

עתניאל שנלר: מי כבוד הרב?

קריאה: גליקסברג.

עתניאל שנלר: אה, זה גבעתיים.

קריאה: הוא רב שכונה.

עתניאל שנלר: אה, אתה רב שכונה בגבעתיים.

איתיאל גליקסברג: לא, אני.

עתניאל שנלר: כן, יושב נחבא אל הכלים.

עתניאל שנלר: אתה בנו של הרב  - - -

קריאה: רב העיר.

קריאה: רק על פי החזקה.

איתיאל גליקסברג: רב השכונה היחיד בעיר.

עתניאל שנלר: אה, אתה רב השכונה היחיד בעיר?

יעקב מרגי: כן.

עתניאל שנלר: יש בכל גבעתיים 15 אלף  תושבים?

איתיאל גליקסברג: היו שניים כשנבחרתי, אחד יצא לפנסיה, היום אני היחידי.

עתניאל שנלר: ורב העיר גם, אני מניח, הוא כבר אחרי גיל 67, נדמה לי שגם הוא צריך לפרוש לפנסיה.

קריאה: יש שני רבנים.

יעקב מרגי: רגע, רבותיי.

יעקב מרגי: ביקשת לא לסטות לנושאים אחרים, כדאי לך לא לסטות לנושאים אחרים.

יעקב מרגי: לא תצא.

יעקב מרגי: אני מציע לך: דלג.

עתניאל שנלר: לא רוצה לדלג.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: אז אני אומר: סליחה.

יעקב מרגי: יש רבני ערים שנבחרו לפני התיקון לחוק, ומכהנים כל עוד כוחם במותנם  ונפשם ורוחם במקומם והכול בסדר והכול תקין.

יעקב מרגי: הם מכהנים, ויש הרבה דוגמאות טובות ויפות לכך.

יעקב מרגי: יש גם מקרים שגם זה יוצר בעיות, אבל נשתדל להתמודד איתם.

יעקב מרגי: מי שנבחר לאחר התיקון לחוק, שאני לא זוכר כרגע את התאריך שלו - - -     קריאה     	1974-1975.

יעקב מרגי: התיקון נעשה ב- 1974?

קריאה: 1975.

יעקב מרגי: 1975. זכרתי את החמש, בלי השנה.

אביגדור אוחנה: התיקון נעשה בדצמבר 1973.

יעקב מרגי: אז מי שנבחר לאחר שנת 1975 מכהן עד גיל 70 ויש אופציה לבקש מוועדה מיוחדת הארכה עד גיל 1975.

קריאה: מועצת הרבנות הראשית.

עתניאל שנלר: מועצת הרבנות הראשית רשאית להאריך עד מתי?

עתניאל שנלר: רק בשביל הפרוטוקול.

יעקב מרגי: עוד חמש שנים.

קריאה: 75. הבחירה היא עד 75 וההארכה עד 80.

יעקב מרגי: עכשיו, מאחר שיש תוחלת חיים ארוכה - - -

עתניאל שנלר: רגע, דקה אחת.

עתניאל שנלר: קודם כל, בשביל הפרוטוקול, אם אתם רוצים שהשם שלכם יירשם בפרוטוקול הכנסת, מי שמדבר יאמר את שמו, שיוכלו לרשום.

עתניאל שנלר: אני רוצה בכל זאת להבין.

עתניאל שנלר: שאחד ינסה להסביר לוועדה, לפרוטוקול, שנדע מה אמרתם.

עתניאל שנלר: בבקשה, קצת.

עתניאל שנלר: מה החוק?

אביגדור אוחנה: עד ינואר 1975, כל רב עיר שנבחר, כל עוד כוחו במותניו ורוחו בגופו, יכול לכהן.

אביגדור אוחנה: מאז נקבע שגיל הפרישה הוא בגיל 70 ופעמיים הארכה של חמש שנים.

משה ראוכברגר: לא. לא.

אביגדור אוחנה: 75 ופעם הארכה או פעמיים הארכה.

אביגדור אוחנה: בכל אופן, עד גיל 80.

יעקב מרגי: עניין של טרמינולוגיה, פעמיים הארכה.

אביגדור אוחנה: עד גיל 80.

משה ראוכברגר: סליחה, אני הייתי בין המאריכים.

משה ראוכברגר: 75 ו-80.

אביגדור אוחנה: 80  אוקיי.

אביגדור אוחנה: והיום זה 70 עד 75.

עתניאל שנלר: זאת אומרת החוק מאפשר  - - -

אביגדור אוחנה: ב-2007 – רב עיר שנבחר היום זה 70 עד 75.

עתניאל שנלר: הארכה מקסימאלית 75.

קריאה: 80.

עתניאל שנלר: אוקיי.

עתניאל שנלר: הבנו.

עתניאל שנלר: הפרוטוקול הבין.

עתניאל שנלר: היה עד 80, עכשיו זה עד 75.

עתניאל שנלר: בא הנוהל כאן, שאתם מציעים, וקובע בנוהל – ועל זה קובל הרב, שבן - - -

יעקב מרגי: אתה מבלבל בין רב עיר לרב שכונה.

עתניאל שנלר: לא, אני לא מערבב.

משה ראוכברגר: זה לא רק בן, גם בן דוד.

עתניאל שנלר: נכון.

עתניאל שנלר: קובע הנוהל – הרב יאמר את דברו, אני רוצה להבהיר מה אנחנו מבינים – הנוהל קובע שלא יכול להיות מצב שיתמנה איש קרוב משפחה, אני מניח מדרגה ראשונה - - -

משה ראוכברגר: לא, לא, אני יכול לקרוא.

עתניאל שנלר: אוקיי.

עתניאל שנלר: בבקשה, אתה יכול לדייק לנו איזה רמת קרבה?

אביגדור אוחנה: רמת קרבה היא כתובה בהגדרות, זה: בן זוג, הורה, בן, בת ובני זוגם, אח או אחות וילדיהם, גיס, גיסה, דוד, דודה.

משה ראוכברגר: גיס, גיסה, דודה.

עתניאל שנלר: זאת אומרת קרבה ראשונה.

אביגדור אוחנה: כן.

אביגדור אוחנה: בוודאי.

משה ראוכברגר: דוד, דודה, זו לא קרבה ראשונה.

עתניאל שנלר: קרוב משפחה.

עתניאל שנלר: אוקיי, בסדר.

עתניאל שנלר: זה מה שכתוב.

עתניאל שנלר: הרב קובל על כך שישנה הגדרה של העדר ניגוד עניינים.

עתניאל שנלר: הרב אומר: אני חושב שאנחנו יכולים להתמודד בבעיה של ניגוד אינטרסים.

משה ראוכברגר: בבחירה, בטח.

משה ראוכברגר: וגם בניהול.

עתניאל שנלר: או.קי. ייתכן, זה מה שאומר הרב.

עתניאל שנלר: כן, בבקשה.

משה ראוכברגר: עכשיו, הנושא הוא – זה כבר לגמרי לא הובן לנו, גם כשישבנו עם המנכ"ל – מועצה דתית שאין לה מינוי של ועדה שלמה אלא כל מיני אנשים שהתפנו, או מזכיר או זה, והוא מנהל את המועצה הדתית, לא תוכל לבחור רב שכונה.

משה ראוכברגר: זאת פשוט פגיעה בציבור, פגיעה בכולם, שלא יהיה רב שכונה.

משה ראוכברגר: לא הוא צריך לבחור, אפשר להקים ועדה מהמשרד, בשילוב עם ארגון רבני השכונות, בשילוב עם חבר המועצות הדתיות.

משה ראוכברגר: ועדה אובייקטיבית שתבחר.

משה ראוכברגר: אבל לא יכולים להשאיר עיר בלי רב שכונה, בגלל שאין מינוי, בגלל שאין דבר כזה.

משה ראוכברגר: זה לא יכול להיות.

משה ראוכברגר: העיר צריכה את הרב.

משה ראוכברגר: אין מי שיתפקד.

משה ראוכברגר: אז למה שלא יבחרו דרך חוקית, הגיונית, לבחור רב, ולבחור רב שיהיה שם.

משה ראוכברגר: זאת פשוט פגיעה עצומה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: עוד נקודות, אתה רוצה להגיד?

משה ראוכברגר: ודאי.

עתניאל שנלר: אני רוצה להגיד לכם: כל ארגון קיבל, רק בשביל הפרוטוקול, קבעתי כמה זמן סך הכול ארגון רבני השכונות יוכלו לדבר היום בישיבה הקצרה שיש לנו.

עתניאל שנלר: עכשיו זה על חשבון הדבר הזה, קחו בחשבון.

עתניאל שנלר: בבקשה.

משה ראוכברגר: הדבר השני שדרשנו שישבנו עם המנכ"ל זה, שבוועדות הבחירה, וזה גם מאוד מקובל, יהיה גם נציג של רבני השכונות, של הארגון, של המזכירות, שהוא ילווה ויחווה את דעתו לטובת העניין וכולי.

עתניאל שנלר: יש בעיה עם זה?

יעקב מרגי: הצד המשפטי גם נדרש.

משה ראוכברגר: הדבר הנוסף שהוא בעייתי – אנחנו קוראים לזה גזירה – בוחרים רב שכונה, שנה נותנים לו ולא נותנים לו משכורת.

משה ראוכברגר: איך אברך צעיר שיצא מהלימודים, רוצה להיבחר לרב – אין לו את האמצעים בכלל, משכורת לא נותנים לו, תתחיל לתפקד.

משה ראוכברגר: זה לא הולך.

משה ראוכברגר: הצענו, הגיוני: תנו לו משכורת.

אביגדור אוחנה: לא אומרים לו להתחיל לתפקד.

משה ראוכברגר: אבל איך הוא יתפקד?

משה ראוכברגר: מי ייתן לו כסף?

אביגדור אוחנה: הוא לא צריך לתפקד.

משה ראוכברגר: מה?

אביגדור אוחנה: הוא לא צריך לתפקד.

אביגדור אוחנה: כל עוד שהוא לא עובר לגור בשכונה הוא לא צריך לתפקד.

משה ראוכברגר: אבל איך הוא יגור בשכונה?

משה ראוכברגר: הוא צריך כסף בשביל זה.

משה ראוכברגר: הוא צריך לשכור דירה, זה כל כך פשוט לשכור דירה?

משה ראוכברגר: אז קודם תן לו אפשרות להתחיל לעבוד, אחרי זה תבדוק  אם הוא באמת עבר ואם הוא קבוע או לא.

יעקב מרגי: הרב ראוכברגר, הבנתי.

יעקב מרגי: הבטחה של המשרד עומדת פה, שכל המועצות הדתיות – אם הרב שנבחר יתחיל לעבוד באחד בחודש, מיד באחד בחודש הבא תהיה לו משכורת.

משה ראוכברגר: מה זה לעבור?

משה ראוכברגר: לעבור זה לגור?

יעקב מרגי: לגור ולעבוד, מיד באחד בחודש שאחרי כן תהיה לו משכורת.

יעקב מרגי: נגמרו הימים שמשכורת הייתה נקלטת בשירות המדינה אחרי שישה חודשים.

יעקב מרגי: היום, תאמינו לי, גם בעשרה ימים, אפשר לארגן משכורת.

יעקב מרגי: ואתה יודע מה?

יעקב מרגי: אם קרה ולא, יקבל מקדמה בגובה המשכורת.

עתניאל שנלר: אוקיי.

עתניאל שנלר: הלאה.

עתניאל שנלר: הנקודה הבאה.

משה ראוכברגר: דבר נוסף, זה הנושא של דיווח שזה הנושא הכבד שלנו.

קריאה: הכי חשוב.

משה ראוכברגר: אל"ף, ההסכם הקיבוצי מחפה על זה ומתבטא בצורה מאוד מאוד חריפה.

משה ראוכברגר: הכנתי כאן מסמך שאעביר לכם אותו אחר כך, שגם בדוח של מבקר המדינה יש כאן – לא יודע איך לבטא את זה - -

יעקב מרגי: בעדינות.

משה ראוכברגר: אבל את הקטע הזה משמיט – אני מתאר לעצמי שבטעות – מילה.

משה ראוכברגר: בקטע כתוב: שלא מאפשר כל פיקוח שהוא.

משה ראוכברגר: אעביר לכם אחר כך את הצילום של ההסכם.

משה ראוכברגר: שום פיקוח.

עתניאל שנלר: אם מותר לי לשאול, כבוד הרב, ממתי ההסכם?

משה ראוכברגר: ההסכם מ-1988.

משה ראוכברגר: ומאז ועד היום ככה נהגו.

משה ראוכברגר: הסכם כתוב וחתום, רשום במשרד העבודה.

עתניאל שנלר: לפני 21 שנים.

עתניאל שנלר: אפילו יעקב אבינו אחרי 21 שנים שינה את התנאים שלו.

יעקב מרגי: 22.

עתניאל שנלר: .22

דוד שפירא: יעקב לא שינה, לבן שינה.

משה ראוכברגר: - - - פה לא אלוקים מצווה עליו.

משה ראוכברגר: מצווים נגד אלוקים.

עתניאל שנלר: אם הרב הוא אלוקים, כן.

עתניאל שנלר: – יש שלוקחים על עצמם.

משה ראוכברגר: בכל אופן, בייצוג של הציבור הרבנים הם יותר אלוקים מאשר המשרד וכל האנשים האחרים, זה קצת הגיוני.

עתניאל שנלר: זה בגדר הצניעות.

משה ראוכברגר: בגדר הצניעות, כן.

עתניאל שנלר: לא, לא.

עתניאל שנלר: רק כדי להבין את הדברים של הרב.

משה ראוכברגר: הדיווח הוא לא לרב.

משה ראוכברגר: נבין ככה.

משה ראוכברגר: הרב זה לא פקיד.

משה ראוכברגר: זה הדבר הראשון והעקרוני שצריך לדעת.

משה ראוכברגר: הרב צריך את המעמד שלו כרב.

משה ראוכברגר: כל המהות הרבנית הוא צריך להציג, אז הציבור יכבד אותו, ידון בו, יקבל את דעתו.

משה ראוכברגר: אין לו כוח, אין לו – איך אמרו פעם, להבדיל, אין לו צבא לצאת לקרב.

משה ראוכברגר: אין לו את זה, אין לו גם את הכוח.

משה ראוכברגר: יש לו את המעמד שלו, את החשיבות שלו.

עתניאל שנלר: אבל לא הציעו.

משה ראוכברגר: הציעו דיווח לראש המועצה הדתית.

עתניאל שנלר: הציעו דיווח לרב העיר.

משה ראוכברגר: לראש המועצה.

אביגדור אוחנה: שתיהן.

משה ראוכברגר: אפשר לקרוא עוד הפעם, לרב העיר ולראש המועצה הדתית.

משה ראוכברגר: זה הרס של הרבנות.

יעקב מרגי: ואם יהיה רק לרב העיר, זה לא ילך?

משה ראוכברגר: לא, אני נתתי הצעה אחרת.

עתניאל שנלר: אני רוצה להבין, הרב.

עתניאל שנלר: אתם נורא נסערים אבל קשה להבין כשאתם רוצים להגיד את הדברים ואתם לא רוצים להגיע לתשובות, לפיתרונות.

משה ראוכברגר: יש לי תשובה.

משה ראוכברגר: לא נתתם לי.

עתניאל שנלר: לא, יש לך דעה, אין לך תשובה.

משה ראוכברגר: לא, יש לי תשובה לפיתרון.

עתניאל שנלר: אני רוצה להבין קודם את הבעיה.

עתניאל שנלר: אי אפשר תשובה לפני הבעיה.

עתניאל שנלר: אני רוצה שתסגרו את העניין.

עתניאל שנלר: לית מאן דפליג, לכאורה, שמעמדו של הרב, מבחינת מעמד הרב לרב, הכפוף לרב העיר, מטבע הדברים, שכאן לא שייך פגימה במעמדו של הרב.

עתניאל שנלר: אם אתה אומר שבעצם הפקיד – זו לא מילת גנאי – של יושב ראש המועצה הדתית, אתה רואה בכך פגיעה במעמדו של הרב.

משה ראוכברגר: זה בוודאי פגיעה.

משה ראוכברגר: אבל גם בדיווח אני רואה פגיעה.

משה ראוכברגר: יש לי פיתרון לפי הנוהל.

משה ראוכברגר: בנוהל של המשרד כתוב שפעם בחודש, כל חודש, יישבו הרב הראשי ורבני השכונות ביחד, סעיף 6.2, יישב איתם, וידונו על כל הדברים שצריך לנהל וצריך לעשות.

משה ראוכברגר: תכנית עבודה.

משה ראוכברגר: הצעתי למנכ"ל: כאן יהיה כלול – גם מבקר המדינה מדבר על דיווח בעל פה ולא שום דיווח בכתב.

משה ראוכברגר: יש לי כאן את הדוח שלו.

משה ראוכברגר: אבל אני אומר: כמעמד, בשם רבני השכונות, פיתרון: רב העיר יישב, מכובד עם רבני השכונות שלו, ידונו מה היה, מה עשית, מה תעשה, זה גם דיווח, גם תוכנית וזה כבוד ומכובד.

עתניאל שנלר: תודה.

אביגדור אוחנה: רק הבהרה קטנה: תכנית העבודה החודשית שכתבנו, לא בהכרח צריכים לשבת כל חודש, הם יכולים להכין את זה לכל השנה.

משה ראוכברגר: אבל תעשה כל חודש, איך שירצו.

משה ראוכברגר: אבל שם יהיה דיווח.

משה ראוכברגר: לא דיווח בכתב.

עתניאל שנלר: זאת הצעת הרב.

משה ראוכברגר: יהיה גם דיווח לרב.

עתניאל שנלר: זאת הצעתכם.

עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לרב.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

חיים אמסלם: כן, מספר שאלות לאדוני השר והמנכ"ל – תודה, אדוני יושב ראש הוועדה.

חיים אמסלם: שמענו את הביקורת של הרב ראוכברגר לגבי המספר בתקן, מ-10,000 תושבים ל-15,000 תושבים.

חיים אמסלם: אני רוצה לשאול מספר שאלות כדי שהתשובה תאמר גם לפרוטוקול.

חיים אמסלם: במידה שלפי מספר התושבים ניתן לומר רב שכונה, אולם מכל סיבה הדבר לא נעשה.

חיים אמסלם: לא נעשה, לא נדרש.

חיים אמסלם: בסדר?

חיים אמסלם: החליט ראש העיר: אני לא צריך.

חיים אמסלם: שמענו כבר את האמירה, עם רב אחד זה כבר יותר מידי.

חיים אמסלם: מה אני צריך עוד אחד?

חיים אמסלם: אז מה המשרד יכול לעשות על מנת להביא לכך שייבחר?

יעקב מרגי: לא הבנתי, רב שכונה או רב עיר?

חיים אמסלם: שכונה.

חיים אמסלם: ברוח האמירה הזאת, אתה יודע מה?

חיים אמסלם: – אני מסתדר טוב מאוד עם שני רבני שכונות בעיר, לא משנה לא ננקוב בשמם, לא רוצה יותר.

חיים אמסלם: מה המשרד יכול לעשות?

חיים אמסלם: האם יש לו שיניים, מה הוא יכול לעשות להביא לידי כך – כי אנחנו, אני מדבר כרגע לא כחבר כנסת אלא כרב לשעבר, שרואה את תפקיד הרב כתפקיד חינוכי, כתפקיד שחייב שהוא יבוצע וחייב שיהיה התקן הזה.

חיים אמסלם: אז זאת השאלה הראשונה.

חיים אמסלם: עכשיו, משהתפנתה משרה לרב שכונה – היה באמת רב שכונה ויצא לגמלאות, או שבק חיה לכל חי, וגם כן אותו הדבר: לא נעשה דבר, האם המשרד כאן גם כן יכול להיכנס לפעולה, ומה הפעולה שהוא יכול לעשות?

חיים אמסלם: דבר שלישי: בדוח, אני זוכר, עלה נושא שכאב מאוד לרבנים, מפני שהיתה בו הכללה גסה ובוטה שלא מלמדת על כלל הרבנים.

חיים אמסלם: אני מדבר על כך שבדוח המבקר נאמר שמספר רבנים נתפס, רב, שניים, לא זוכר כמה, רוב השנה שהו בחוץ לארץ.

יעקב מרגי: דיברנו על זה, נחזור על זה.

חיים אמסלם: בסדר.

חיים אמסלם: חשוב לשמוע.

חיים אמסלם: אני רוצה לומר: לא מעט רבנים, גם רבני ערים וגם רבני שכונות, יש להם מוסדות.

חיים אמסלם: ישיבות, כוללים.

חיים אמסלם: הם צריכים לתחזק את המוסדות שלהם.

עתניאל שנלר: מה זאת אומרת?

עתניאל שנלר: זאת עבודה נוספת?

חיים אמסלם: אל תשאל.

חיים אמסלם: אני אומר.

עתניאל שנלר: למה, מה זה לא לשאול?

עתניאל שנלר: אני שואל שאלה.

עתניאל שנלר: המדינה משלמת לו משכורת לשרת את הציבור.

יעקב מרגי: אני אשיב.

יעקב מרגי: הדוח מתייחס גם לזה.

חיים אמסלם: תקבל תשובה.

עתניאל שנלר: אני לא נגד, אני רוצה לדעת.

חיים אמסלם: בסדר, אני גם לא נגד.

עתניאל שנלר: כשאומרים לי לא לשאול, זה מחשיד.

חיים אמסלם: לא, אתה תקבל תשובה.

עתניאל שנלר: אני אוהב לשאול, למה לא?

עתניאל שנלר: את פתח לו.

חיים אמסלם: הנה, אומר הרב ראוכברגר: במסגרת הרבנות שלו יש לו גם מוסד, יש לו כולל, שנוכחותו בשכונה משפיעה.

חיים אמסלם: לאברכים גם יש תכניות.

עתניאל שנלר: זה מחזק את השכונה.

חיים אמסלם: לא רק זה, יש תכניות היום שנתמכות על ידי גבירים, שבעצם נותנות מענה שהאברך לא רק ילמד בכולל אלא גם בשעות הערב הוא יעשה פעילות.

עתניאל שנלר: אדרבא.

חיים אמסלם: לצורך כך – ואין ברירה – ראש המוסד, כמו כל מוסד, חייב לקושש קש לתבן.

חיים אמסלם: חייב לנסוע לחוץ לארץ על מנת להביא תקצוב.

עתניאל שנלר: ואין בזה ניגוד אינטרסים?

חיים אמסלם: אני לא יודע.

חיים אמסלם: אבל אני לא רוצה שנעמוד בעוד דוח כזה שיבוא והפעם לא יגיד ש-265 יום בשנה.

חיים אמסלם: - - -

עתניאל שנלר: הרב אמסלם, אתה כן תעמוד בזה.

עתניאל שנלר: עזוב עכשיו את הרבנים, זה לא קשור לרבנים.

עתניאל שנלר: אני שואל שאלה פשוטה: ראש עיר, יש לו עסק בעיר.

עתניאל שנלר: עכשיו נבחר לראשות העיר, הוא מתעסק עם העסק?

עתניאל שנלר: אני חבר כנסת, היו לי לפני כן עסקים.

עתניאל שנלר: נבחרתי להיות חבר כנסת, נדרשתי, על פי חוק, לנתק כל קשר עם עסקיי בעבר ולהעביר למישהו אחר את אותה סמכות.

עתניאל שנלר: אז אם יש לי מוסד ואני עכשיו נבחר לתפקיד ציבורי, אני אעביר את התפקיד למישהו אחר שימלא את מקומי כל עוד אני בתפקיד רב העיר או רב שכונה, סליחה.

עתניאל שנלר: ככה אני מבין את ההיגיון.

חיים אמסלם: אני יכול לענות תשובה בבקשה.

עתניאל שנלר: מבקר המדינה, רגע, זו שאלה משפטית.

עתניאל שנלר: מבקר המדינה.

יעקב מרגי: לא, אבל לפני כן הייתה לו שאלה ראשונה.

יעקב מרגי: כדי שאשלים לו את זה.

עתניאל שנלר: אוקיי.

עתניאל שנלר: תודה.

יעקב מרגי: הרב אמסלם, שאלת שאלה לגבי תקן שהתפנה ולא נדרש.

יעקב מרגי: תראה: המשרד הוא רגולטור, אני לא אחלק – הרי כל הטענה שהייתה אצלנו לאלה, למלעיזים, שרצו לקרקע את המושג הזה, המוסד הזה, שנקרא רב שכונה, רב מושב, היתה שכל זה פיקציה.

יעקב מרגי: המשרד לא מחלק תקנים.

יעקב מרגי: המשרד נותן תקן למי שמבקש.

יעקב מרגי: בעיר יש רבני עיר שבוחנים את הצרכים הרוחניים של העיר.

יעקב מרגי: אם רב העיר חושב שצריך וחסר, צריך להגיש בקשה ביחד עם ראש המועצה הדתית.

יעקב מרגי: זה נוהל משותף גם לרב העיר, גם לראש המועצה הדתית.

יעקב מרגי: אם אין בקשה, זה אומר דרשני.

יעקב מרגי: יש מצבים שרב העיר דורש, ראש המועצה אומר: לא צריך, אין כסף – יש לו אפשרויות.

יעקב מרגי: עומדת לו מועצת הרבנות הראשית להעלות את הנושא שם.

יעקב מרגי: יש לו פנייה לשר.

יעקב מרגי: בוחנים את הסוגיות שם.

יעקב מרגי: הרבה פעמים המשרד מקים ועדות לבדיקת שיתוף פעולה בין רב העיר לראש המועצה הדתית.

יעקב מרגי: לכן הטענה במקרה, בשאלה שלך, היא יותר טענה כלפי רב העיר, ראש המועצה הדתית.

יעקב מרגי: אנחנו, בקום ועשה, לא מחפשים – ולך לחפש לפי תקינה, עשה סטטיסטיקה, איפה ייקחו תקנים.

חיים אמסלם: אם יפנו אליך תושבים ויאמרו: בגלל המחלוקת בין רב העיר לראש המועצה הדתית אין לנו רב.

יעקב מרגי: יפה, אני אפנה אותם למועצה הדתית.

יעקב מרגי: אם יבואו ויאמרו לי כפי שאתה אומר: יש צורך, אבל בגלל המחלוקות – אנחנו נתערב.

חיים אמסלם: אוקיי.

עתניאל שנלר: אולי אדוני ישלים את השאלה הנוהלית של ניגוד האינטרסים?

יובל חיו: זה לא,	רציתי להתייחס למכלול דברים כי נדרשות כמה הבהרות פה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אדוני.

יובל חיו: הועלה נושא הדיווח הידני או הדיווח בעל פה.

יובל חיו: חשוב להבהיר בנושא הזה שהסתמכנו על תשתית נורמטיבית של חוזר מנכ"ל של המשרד, שאומר: חוזר מנכ"ל מיוני 2001 קבע, כי רבני שכונות ידווחו למועצה על עבודתם בשכונות באמצעות טופס ידני.

יובל חיו: הנורמה הזאת קיימת משנת 2001.

יובל חיו: לא ידוע לנו שאנחנו סבורים שמערכת כל כך רחבה, כל כך מפוצלת, יכולה להתנהל על בסיס מערך דיווח בעל פה.

יובל חיו: זה מערך דיווח שלא יכול ליצור מעקב אמיתי אחר הפעולות.

יובל חיו: אני אדגיש גם שהציטוט שנמצא בסוף הקטע שהקראתי, הוא ציטוט שהובא מתוך חוזר המנכ"ל ולא מתוך ההסכם הקיבוצי.

יובל חיו: אנחנו באופן עקרוני נמנעים מלהיכנס להסכמים קיבוציים, כסרגלים נורמטיביים, מבחינתנו.

יובל חיו: זו ההבהרה הראשונה.

יובל חיו: הועלה פה נושא התקנים.

יובל חיו: חשוב להבהיר: המערכת נמצאת במחסור.

יובל חיו: אנחנו, כמשרד מבקר המדינה, בדרך כלל לא ממליצים על משאבים נוספים.

יובל חיו: את זה צריך לקבוע המיניסטר והממלכה, כלשונכם.

יובל חיו: אבל אנחנו כן מצביעים על חוסר פעילות.

יובל חיו: הדוח מצביע על מצבים שיישוב של 1000 תושבים נמצא עם רב, ויישוב עם 70,000 ו-80,000 גם נמצא עם רב אחד.

יובל חיו: הדוח מצביע על מצבים שיישובים בני 200,000 תושבים, בישוב אחד יש שני רבנים, בישוב מקביל עם אותו מספר תושבים יש עשרה רבנים.

יובל חיו: אני כרגע אומר את זה לא לפי הנתונים הספציפיים, אבל יש פירוט בדוח.

יובל חיו: מרגע שהמערכת נמצאת במחסור, חזקה עליה עוד יותר לפעול ביעילות, ולכן נדרשת הבחינה הזאת.

יובל חיו: פחות חשוב לנו העניין אם זה 15 או 12, אנחנו מניחים שהמערכת המקצועית תנתח את הדברים ותקבע את אמות המידה.

יובל חיו: הדבר האחרון זה קרבה משפחתית.

יובל חיו: הדוח לא מתייחס להיבט של קרבה משפחתית.

יובל חיו: אני כן יכול לומר שבמערכת הציבורית בכלל נקבעו נורמות שונות לסיטואציות האלה וחשוב ללמוד אותן כדי להתמודד עם הנושא.

עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לאדוני.

עתניאל שנלר: קיבלתי פניה מעורכת דין אורלי ארז-לחובסקי – נמצאת כאן?

עתניאל שנלר: אז את רוצה לשאול?

אורלי ארז-לחובסקי: כן.

עתניאל שנלר: כן, בבקשה גברתי.

עתניאל שנלר: בקול רם.

אורלי ארז-לחובסקי: האם הנוהל מתייחס לצרכים של אוכלוסיות שיש להם צרכי דת מיוחדים.

אורלי ארז-לחובסקי: למשל, בני העדה האתיופית.

אורלי ארז-לחובסקי: למשל, נניח שיש מצב שיש עיר שלפי מספר התושבים לא זכאית לתקן נוסף, ויחד עם זאת יש אוכלוסייה שבעצם יש לה איזשהם צרכי דת מיוחדים, האם יש איזשהו חריג, האם יש ועדת חריגים של המשרד שמאפשרת, במקרים חריגים, מינוי של רב נוסף?

עתניאל שנלר: תודה רבה, גברתי.

עתניאל שנלר: השר.

יעקב מרגי: השאלה במקום.

יעקב מרגי: היא במקום כשחידדת אותה לקהילה האתיופית.

יעקב מרגי: אבל לצרכים אחרים – בפתיח שלי אמרתי: רב אמור, בעיקרון, אמור לתת מענה לכל האוכלוסייה ולכלל האוכלוסייה באשר היא, לא משנה מה השקפת עולמו ואורח חייו.

יעקב מרגי: לגבי הקהילה האתיופית יש החלטת ממשלה.

יעקב מרגי: יש החלטת ממשלה  אחת לגבי מינוי קייסים, שזה רועים רוחניים, שהם עוד הוכשרו באתיופיה.

יעקב מרגי: כמו כן, יש החלטה לגבי רבני קהילות לעדה האתיופית.

יעקב מרגי: יש מספר תקנים, הם נענים שלא במסגרת התקינה הכללית של רבני שכונות.

יעקב מרגי: הם לא מוגדרים כרבני שכונות, ההסמכה שלהם שונה במועצת הרבנות הראשית.

יעקב מרגי: זה יוצא בתקינה  למועצות דתיות שאין בהם קייס או רב, יוצא מכרז וכל מי שעונה לתקן, להגדרה, של רב יוצא העדה האתיופית ייבחר.

יעקב מרגי: ולא כפי שרצו אלה שרצו להיבחר כרבני שכונות, למדו את השפה האתיופית, ורצו גם על כבשת הרש הזאת לשים את היד ולא אפשרנו להם.

עתניאל שנלר: תודה, השר.

עתניאל שנלר: ההסתדרות הכללית, יש כאן מישהו מההסתדרות?

קריאה: יצא עכשיו.

דוד שפירא: שטרן, יצא, מיד חוזר.

עתניאל שנלר: טוב, יש כאן מישהו ממשרד ראש הממשלה?

עתניאל שנלר: כן, רונית, האם אתם קשורים לעניין בדרך זו או דרך אחרת, מבחינת הביקורת?

רונית אלימלך: מבחינת הביקורת, לא.

רונית אלימלך: אנחנו קשורים מבחינת המעקב.

עתניאל שנלר: כן.

עתניאל שנלר: איך דרך המעקב שלכם בעניין הזה אמורה להיות?

עתניאל שנלר: הולך להיות כאן עכשיו נוהל.

עתניאל שנלר: יהיה, אני מניח, עד דצמבר, כי כך הוחלט בפעם שעברה שבדצמבר – זה מעקב כזה, ויגיעו להבנות בדרכי נועם.

עתניאל שנלר: איך משרד ראש הממשלה מתכוון לעקוב אחרי התהליך כי הוא תהליך מורכב, עם הרבה אינטרסים, הרבה תחושות, הרבה אמוציות.

רונית אלימלך: התהליך אצלנו מתקיים באופן די מובנה כבר לאורך הרבה שנים.

רונית אלימלך: יש הוצאת ספרים שאנחנו מוציאים.

רונית אלימלך: אנחנו מול המשרד, עובדים מול המבקר של המשרד.

רונית אלימלך: אנחנו מקבלים את המסמכים וגם את הנוהל – הם שולחים לנו את הנוהל.

רונית אלימלך: קיבלתי כבר נוהל – ואנחנו מסתכלים על הנוהל ובודקים אותו.

רונית אלימלך: ואז אנחנו נותנים את הדיווחים שלהם: מה נעשה, מה התהליך, איפה זה עומד ואנחנו מוציאים ספר.

רונית אלימלך: יש לנו תאריכים קבועים שאנחנו מוציאים בכל ארבעה חודשים ספר, שנותן לאנשים מידע, איפה הדברים עומדים.

רונית אלימלך: אנחנו גם נותנים סטאטוסים: אם זה תוקן, לא תוקן, איפה זה עומד, באיזה תהליך זה נמצא.

רונית אלימלך: ככה זה מתנהל.

עתניאל שנלר: זאת אומרת, בהנחה שנאמר שבראשית השנה הלועזית הבאה יהיה נוהל שיתחיל לרוץ, נוכל בסיכום, אם אני מבין נכון, נאמר חצי שנה אחר כך, לבקש דוח מעקב האם הדברים מתנהלים בצורה זו או אחרת.

רונית אלימלך: כן.

עתניאל שנלר: אני מודה מאוד לגברתי.

יעקב מרגי: אני מציע לצמצם את הזמן ל-30 יום.

עתניאל שנלר: בסדר.

יעקב מרגי: בסדר, ברגע שיאושר, ברגע שיאושר הנוהל.

עתניאל שנלר: בנחת, בלי לחץ, העיקר שהדברים יהיו בהסכמה.

עתניאל שנלר: משרד האוצר, יש כאן מישהו?

בני שאולי-כהן: יש.

עתניאל שנלר: עורך דין בני שאולי כהן?

בני שאולי-כהן: נכון.

יעקב מרגי: הם אחראים על המרור.

בני שאולי-כהן: אני מטעם הממונה על השכר.

בני שאולי-כהן: לא מאגף התקציבים.

עתניאל שנלר: אני שמח.

עתניאל שנלר: הקושי שמפריע לי לאורך כל הדרך הוא, שמצד אחד אנחנו כוועדה, והציבור כציבור, מטילים על רב השכונה עוד ועוד מטלות: תעסוק בזה ותעסוק בזה, ויותר אנשים, ולציבור החילוני, ומקוואות, ושלום בית, וחתונות, והרצאות, ושיעורים, ובתי כנסת ושבת.

עתניאל שנלר: ובסוף הוא בא הביתה, וצריך להאכיל שמונה ילדים, והוא אומר: היאך?

עתניאל שנלר: אז הוא ייסע לגבירים בחוץ לארץ להביא למוסדות שלו תרתי משמע.

עתניאל שנלר: והוא יצטרך לעשות עבודה נוספת, כי הוא יצטרך לחיות.

עתניאל שנלר: האם אנחנו כמדינה נוהגים ראוי בבעל תפקיד כל כך חשוב וכל כך הרבה ציפיות ממנו?

בני שאולי-כהן: שוב, חבל לי על כך שהגורם המקצועי שמטפל בעניינים האלו מטעם הממונה על השכר לא נמצא כאן.

בני שאולי-כהן: אני מהלשכה המשפטית.

בני שאולי-כהן: גם אגף התקציבים לא נמצא כאן כדי לדבר על זה.

בני שאולי-כהן: אבל אם הבנתי נכון ייתכן ובעבר היו דיונים בנושאים האלה.

בני שאולי-כהן: מה הוחלט בהם אינני יודע.

יעקב מרגי: הוחלט: 5%, כמו כל האוכלוסיות במשק.

בני שאולי-כהן: הבנתי שלא היה מקום להעלות את השכר.

בני שאולי-כהן: אבל, שוב, אין לי ידיעה בנושא, לא עסקתי בכך.

עתניאל שנלר: או.קי. אתייחס לזה אחר כך.

עתניאל שנלר: עוד שאלה, מבחינה משפטית, כעורך דין.

עתניאל שנלר: אתה מכיר את טיוטת הנוהל?

בני שאולי-כהן: לא. עוד לא.

עתניאל שנלר: עוד לא, אתה עדיין לא מכיר.

עתניאל שנלר: היה כאן ויכוח – לא ויכוח.

עתניאל שנלר: החלפת דעות.

עתניאל שנלר: - - -

אביגדור אוחנה: גליה קליין היא מהלשכה המשפטית שלנו, והיא תוכל - - -

עתניאל שנלר: אה.

עתניאל שנלר: אוקי.

עתניאל שנלר: אז היא תוכל להתייחס ואחר כך נעבור הלאה.

עתניאל שנלר: אתה מוכן להתייחס לשאלה של ניגוד האינטרסים והעניינים, ואבא ובן, ומשפחה?

בני שאולי-כהן: לא. אין לזה נגיעה מבחינתי.

עתניאל שנלר: אין לזה נגיעה לכסף.

עתניאל שנלר: או.קי. אני מאוד מודה לך.

בני שאולי-כהן: אני מכיר איזשהו נוהל אחר, לא את הנוהל שהבנתי שהוכן לאחרונה, שאמור היה לגעת בענייני החופשה והדיווח של הרבנים לגבי היציאה שלהם לחופשה.

בני שאולי-כהן: בהקשר הזה גובש נוהל שדיברנו לאחרונה גם עם הלשכה המשפטית של המשרד לענייני דת, שיצא בהקשר הזה.

בני שאולי-כהן: הבנתי שהם מכינים גם נוהל הרבה יותר רחב שמתייחס לכל הדוח, אבל את זה אני לא מכיר.

עתניאל שנלר: אני מודה לך.

עתניאל שנלר: אני מודה לך מאד.

עתניאל שנלר: בינתיים חזר נציג ההסתדרות.

עתניאל שנלר: אמרתי שאני מרגיש מאוד רע עם איזה הסכם שעשו לפני 21, 22 שנה, שבגינו כנראה היום אנשים פושטי יד, וזה חורה לי כאזרח.

עתניאל שנלר: האם לא ניתן יד אחת לעשות, כממשלה, עם המשרד – המשרד מוביל, לא עם המשרד – יחד עם ההסתדרות, עם הרבנים, עם האוצר, לבחון.

עתניאל שנלר: משנים תפקיד, פותחים תפקיד, עושים דבר הרבה יותר רציני, למה לפתוח את הסיפור הזה?

עתניאל שנלר: אז גם שאלה של תפקיד מול היקף אוכלוסייה.

עתניאל שנלר: הרי קביעה סתמית: אוכלוסייה 15,000.

עתניאל שנלר: אולי צריך כל 20,000?

עתניאל שנלר: , אולי כל 10,000?

עתניאל שנלר: אני מרגיש איזה מין מהלך כזה שמדינת ישראל קובעת כל פעם נושא אחד, במנותק מהראייה הכוללת, וזה מתקבע.

עתניאל שנלר: ובעלי האינטרסים לאורך השנים – ולא משנה מאיזה צד: ממשלה, רבנים, משרד, לא משנה – נאחזים באינטרס שלהם, שנקבע, ואף אחד לא אומר: בואו נהיה אמיצים, נפתח את הכול.

עתניאל שנלר: האם ההסתדרות מוכנה ללכת עם המשרד ונקרא למדינה, לממשלה, לפתוח את ההסכם הקיבוצי, לתת סוף סוף מעמד ראוי לרבני השכונות?

שלמה שטרן: תודה לאדוני על השאלה.

שלמה שטרן: שמי שלמה שטרן, אני ראש חטיבה, אני מטפל בין היתר ברבני השכונות.

שלמה שטרן: אדוני התפרץ לדלת פתוחה מאד.

שלמה שטרן: אין ספור פניות שלי, כמחזיק התיק ומטפל בנושא הזה, למשרד הדתות, נשארות ללא מענה.

שלמה שטרן: איך אומרים הילדים?

שלמה שטרן: לא סופרים אותנו.

שלמה שטרן: גם בנושא של הדוח הזה שהזכירו המנכ"ל וכבוד השר.

שלמה שטרן: ביקשתי לזמן אותי לפגישה, אפילו לא נעניתי.

שלמה שטרן: הדוח עצמו, לא ראיתי אותו.

שלמה שטרן: הם לא מתייחסים אלינו.

עתניאל שנלר: אדוני מדבר על הנוהל.

שלמה שטרן: הנוהל, סליחה.

עתניאל שנלר: אתה מדבר על טיוטה ראשונה של הנוהל.

שלמה שטרן: לא ראיתי אותה.

עתניאל שנלר: גם אני לא ראיתי אותה, אגב.

עתניאל שנלר: זו טיוטה ראשונה.

שלמה שטרן: אין שום ספק  שכאשר אני אראה את הנוהל, גם אם הוא - - -

עתניאל שנלר: סליחה, אני רוצה לעזור לך עכשיו: למה אתה תולה את זה בנוהל?

עתניאל שנלר: אני שואל שאלה הרבה יותר בסיסית.

עתניאל שנלר: עזוב אותי נוהל, עזוב אותי ניירת: רבני השכונות – כולם רומסים אותם.

עתניאל שנלר: תפקידם הרבה יותר גדול ממשכורתם.

עתניאל שנלר: לא מכבדים אותם כי הם חייבים להתקיים.

עתניאל שנלר: ואז הם מכסים הרבה דברים ואז אומרים לי אל תשאל ואל תראה ואל תיגע ותן לנו רק לשרוד.

עתניאל שנלר: די.

עתניאל שנלר: אנחנו מדינה מתוקנת.

עתניאל שנלר: תהיו אמיתיים, שימו את הכול על השולחן.

עתניאל שנלר: הכול שקוף ויהיה להם שכר בכבוד.

שלמה שטרן: הקריאה הזאת לנהל משא ומתן יצאה מאיתנו ולא נענינו.

עתניאל שנלר: אני שואל, אדוני השר: האם אנחנו יכולים לעזור ביניכם?

שלמה שטרן: אני רוצה רק להוסיף משפט, כבודו - - -

חיים אמסלם: היה מי שהציע בזמנו, עתני, להשוות את שכר רב השכונה לרב העיר.

חיים אמסלם: אם רב השכונה עובד - - -

יעקב מרגי: לא כדאי לו.

יעקב מרגי: לא כדאי.

יעקב מרגי: אני אגיד לך למה.

חיים אמסלם: - - -

קריאות: - - -

עתניאל שנלר: הרב, חבר הכנסת אמסלם, אוי ואבוי אם ניכנס עכשיו למהות.

עתניאל שנלר: אני שואל שאלה פשוטה: האם אפשר למצוא מכניזם לפתוח את ההסכם הקיבוצי?

שלמה שטרן: התשובה היא כן.

שלמה שטרן: שיפנו אלינו.

עתניאל שנלר: במה זה תלוי?

שלמה שטרן: יזמנו אותנו.

עתניאל שנלר: מה המערכת צריכה  לעשות בשביל שזה יקרה?

שלמה שטרן: אני זמין, מנכ"ל המשרד וכבוד השר מכירים אותי, יודעים את הטלפון שלי.

עתניאל שנלר: מנכ"ל המשרד, מה אתם הולכים לעשות?

חיים אמסלם: החלטת ועדה, אדוני.

חיים אמסלם: החלטה.

שלמה שטרן: אני רוצה להשלים, ברשותך משפט.

עתניאל שנלר: בבקשה.

שלמה שטרן: אין שום ספק שכאשר אותה טיוטת נוהל תקבל את אישור הרבנות הראשית או גופים אחרים, ויקבלו את זה כנוהל וירצו להכניס את זה, אין שום ספק שלהסתדרות תהיינה הערות.

שלמה שטרן: במקום לבזבז את הזמן אחרי זה, ואנחנו נעכב את ההסכמה שלנו, אני מציע לעשות את זה כבר עכשיו, כבר אתמול, כבר שלשום.

שלמה שטרן: אינני מבין מה הסיבה של משרד הדתות לא לשתף אותנו ולא לנסות לקדם את זה בדרך הזאת, של ההידברות.

יעקב מרגי: אני רוצה לענות.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יעקב מרגי: רק משפט.

יעקב מרגי: אני חושב שנציג ארגון רבני השכונות שיושב בוועדה - הכל שקוף.

משה ראוכברגר: לא יושב.

משה ראוכברגר: נציג הארגון לא יושב בוועדה.

משה ראוכברגר: לקחתם בן אדם ושמתם אותו.

שלמה שטרן: אין נציג ארגון רבני השכונות בוועדה.

יעקב מרגי: הרב רוז'ה לא מקובל עליכם?

יעקב מרגי: פתאום לא מקובל עליכם?

משה ראוכברגר: לא, הוא לא מקובל.

יעקב מרגי: אני יודע על הרב רוז'ה שהוא לא מקובל עליכם.

משה ראוכברג: לא, ואתה מכיר את זה.

עתניאל שנלר: רגע, רגע, רגע.

יעקב מרגי: אוקי, תודה.

יעקב מרגי: המנכ"ל יענה.

חיים אמסלם: הוא לא נבחר כנציגם של רבני השכונות.

עתניאל שנלר: אל"ף, אני מאד שמח - - -

משה ראוכברגר: אני נבחרתי והם לא רצו לקבל אותי.

משה ראוכברגר: נבחרתי והם לא רצו לקבל אותי.

עתניאל שנלר: הרב, מחילה.

עתניאל שנלר: מחילה.

עתניאל שנלר: סוף סוף כנסת ישראל מצליחה ליצור שיח בין רבנים, איזה יופי.

עתניאל שנלר: בבקשה, בניחותא.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אביגדור אוחנה: התהליך שאותו ביצענו בחודשים האחרונים, בחצי השנה האחרונה, הוא תהליך שנגע למהות ולקביעת עמדת המשרד לגבי עבודת הרבנים בכלל.

אביגדור אוחנה: לא התייחסנו כאן – ואמרתי את זה בתחילת הדיון כאן, שלאחר שנקבל את ההערות של הרבנות הראשית וחוות דעת של הלשכה המשפטית, נדע האם יש צורך בשלב זה לפתוח את ההסכם הקיבוצי, או לא.

אביגדור אוחנה: אם אין צורך לפתוח את ההסכם הקיבוצי בשלב הזה, אז לא נעשה את זה אלא רק לאחר שננהל דיון מול הממונה על השכר באוצר ונראה לאן אנחנו – כי הרי אנחנו לא יכולים – זה דרך אגב שלמה שטרן לימד אותי – אתה לא יכול להיות בצד של ההסתדרות, את זה תשאיר לנו.

אביגדור אוחנה: אנחנו, כמדינה, מחויבים לפעול מול הממונה על השכר באוצר.

אביגדור אוחנה: אנחנו בהחלט, ברגע שהדברים יתבשלו יותר ובמידה ויהיה צורך, לא נגיע להסכמות, נזמן אתכם, יפתח דיון מסודר בעניין הזה ומה שיתקבל יתקבל.

אביגדור אוחנה: בשלב הזה לא רואה טעם לפתוח את העניין.

שלמה שטרן: ניפגש בעוד שנתיים לפחות.

שלמה שטרן: אחרי כל התהליכים האלה.

עתניאל שנלר: אתה מבטא סקפטיות מסוימת.

שלמה שטרן: לא, אני מבטא מציאות.

שלמה שטרן: מציאות שאני מכיר אותה.

עתניאל שנלר: עתידית.

עתניאל שנלר: אתה יודע לגבי נבואה אנחנו נזהרים בהקשר הזה קצת.

עתניאל שנלר: אבל בעצם אתה מבטא עכשיו סקפטיות, שהתהליך הזה לא יוכל להוביל לשינוי - -

שלמה שטרן: לא, לא, לא.

שלמה שטרן: ממש לא.

עתניאל שנלר: ואני רוצה לומר שאם על חברי הכנסת בוועדה יהיה מקובל, אני מתכוון – לפחות ייתכן, ובעוד עשר דקות או רבע שעה – אני מתכוון לפתוח את הסוגיה של ההסכם הקיבוצי הזה.

עתניאל שנלר: אני חושב שזו שערוריה.

חיים אמסלם: ברשותך, לפני שתפתח, תסביר לי בשני משפטים מה אמר המנכ"ל כי לא הבנתי.

חיים אמסלם: אני לא בדיוק הבנתי.

עתניאל שנלר: לא, אני לא רוצה לפתוח את זה עכשיו, כי אני רוצה להתקדם.

עתניאל שנלר: המנכ"ל דיבר על התהליך ולא על המהות.

חיים אמסלם: מה התהליך אומר?

עתניאל שנלר: הוא אמר: אני רוצה ללכת בתהליך כזה שיוכל, לכאורה, להגיע לפיתרון בהמשך הדרך.

עתניאל שנלר: כך הבנתי את המנכ"ל, שלא לפוצץ את המוקשים עכשיו.

אביגדור אוחנה: אני אומר את הדברים, אולי, בצורה יותר מסודרת: בתהליך הזה, אנחנו בעצם מבררים ומעלים על הכתב את עמדת המשרד, ואני מקווה שהרבנות הראשית תצטרף אליה או בהערות מסוימות – אנחנו כמובן נגיע להסכמה בעניין הזה - - -

חיים אמסלם: אני רוצה להאמין שגם המשרד וגם הרבנות הראשית מבינים ששכר רבני השכונות הוא שכר רעב.

אביגדור אוחנה: אבל אני אמרתי את זה בתחילת הדיון – אתה לא היית – אמרתי את זה במפורש.

אביגדור אוחנה: אמרתי.

חיים אמסלם: אבל צריכים לברר את זה.

אביגדור אוחנה: אתה לא היית בתחילת הדיון, אני אמרתי את זה במפורש: שבהחלט, כשאנחנו הגדרנו את תפקידי הרבנים, שהם תמיד היו ככה, אבל מהרגע שאנחנו מעלים את זה על הכתב ועושים את זה בצורה מחייבת, אני חושב וסבור שיש צורך להגדיל את שכר הרבנים.

אביגדור אוחנה: רבני השכונות.

אביגדור אוחנה: אמרתי את זה ואני חוזר על זה פעם שנייה.

עתניאל שנלר: מסכימים, יש כאן הכמה.

אביגדור אוחנה: אין ספק.

עתניאל שנלר: אין כאן ויכוח בכלל בחדר הזה.

חיים אמסלם: מדובר על טיימינג.

עתניאל שנלר: אני רוצה להתקדם, כן, בבקשה, הנושא של השכר.

עתניאל שנלר: כן, בבקשה, עורך דין.

עתניאל שנלר: בבקשה.

אביגדור אוחנה: נגמור את התהליך מול הרבנות ונתקדם.

עתניאל שנלר: חברים, יש לנו מעט זמן, הישיבה היום קצרה, אנחנו מוכרחים להתחיל להתכנס.

עתניאל שנלר: כן.

בני שאולי-כהן: שוב, מבלי לייצג את עמדת הגורמים המקצועיים אצלנו במשרד, משעה שדובר על קביעת שכרם של הרבנים והבעייתיות הקיימת בהעסקה שלהם, אולי ייתכן שיהיה מצב שייחתם הסכם קיבוצי חדש, אולי יסדירו את כל הבעייתיות הקיימת.

בני שאולי-כהן: אולי ואולי גם באיזשהו מקום יסכימו בתמורה לכך או לדברים אחרים נוספים, להגדיל את שכרם.

בני שאולי-כהן: אולי.

בני שאולי-כהן: יתכן - - - אני חושב שאולי זה מה שיקרה.

יעקב מרגי: אני חושש שיאמרו, שתהיה עמדה – סליחה על ההתפרצות – אני חושב שתהיה עמדה, שלא יתכן שקיצצו את שכר רבני העיר ולא יקצצו את שכר רבני השכונות.

יעקב מרגי: צריך לחשוב גם על זה.

בני שאולי-כהן: בהחלט, צריכים לחשוב על הכול.

עתניאל שנלר: אני יכול לומר שככנסת – תעבירו את זה גם לפקידות המקצועית – אנחנו, כחברי כנסת, כך אני מרגיש, גם עם חברי הרב אמסלם, רואים שיש עיוות מהותי בין הציפיות מהרבנים ובין ההתייחסות של הממשלה למעמדם ושכרם של אותם רבנים.

עתניאל שנלר: אני רוצה לבקש את היועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת.

עתניאל שנלר: מי מייצג?

גליה קליין: עוזרת היועץ המשפטי.

עתניאל שנלר: עוזרת.

עתניאל שנלר: לא משנה.

יעקב מרגי: כאן את היועצת המשפטית.

עתניאל שנלר: אני מבקש לדעת רק דבר אחד, כי יש כאן את השר ואת המנכ"ל.

עתניאל שנלר: רק דבר אחד: האם הנוהל הזה עונה על אמות המידה המשפטיות של העבודה הציבורית במסגרת הציבורית?

עתניאל שנלר: בכל מה שקשור למכרז, בכל מה שקשור לגיל פרישה, בכל מה שקשור לניגוד אינטרסים, בכל מה שקשור למשפחה.

עתניאל שנלר: האם נוכל לישון בשקט שהנוהל הזה לא מכסה עבירות על החוק, ומצד שני לא מעמיס ריחיים שאינן נדרשות.

גליה קליין: טוב.

גליה קליין: קודם כל, בתור מי שליוותה את ההליך, אני מאד מרוצה מההתנהלות של הדיונים בוועדה ומהכיסוי של הנושאים המהותיים שצריך להידרש אליהם, כאשר במהלך הדיונים בוועדה ישבתי, גם אחרים אני מניחה ישבו, עם העתק של דוח המבקר, ולפי זה ידעתי, וידענו כולנו, על מה לשים דגש.

גליה קליין: כן, מבחינה ציבורית יש פה את האלמנטים של הבחירה.

גליה קליין: בחנו את התנאים, נראה לנו סביר.

גליה קליין: יש פה גם את האלמנטים של הפיקוח, של העבודה, של העסקת ההעסקה.

גליה קליין: מאחר שרוב הנושאים קשורים להיותנו גוף רגולטור, אני – כמובן, בסופו של דבר, זו החלטה של הגורמים במשרד – אני לא חושב שבשלב הזה, בכל מה שקשור להליכי מינוי, צריך היה כבר לערב את ההסתדרות.

גליה קליין: לגבי הנושא של ההסכם הקיבוצי: כן, אנחנו בודקים גם את ההיבטים מבחינה משפטית.

גליה קליין: הייתה פה הערה, אבל כמו שכולנו יודעים, כל סעיף בהסכם צריך לקרוא אותו על פי הקשרו.

גליה קליין: הסעיף הזה בהסכם הקיבוצי בעצם מעגן את גמול השעות הנוספות הגלובליות של הרבנים, והמשפט הזה נכתב בהקשר של השעות הנוספות הגלובליות.

גליה קליין: המשמעות היא, שרבנים מקבלים שעות נוספות גלובליות למשכורת שלא על פי דיווח, מאחר וזו משרת אמון שלא ניתן לפקח בפועל כמה שעות נוספות הוא עשה.

קריאה: מי מקבל שעות נוספות?

יהודה לנדאו: אין שעות נוספות לרבני שכונות.

גליה קליין: יש – אין שעות נוספות - - -

עתניאל שנלר: רגע, רגע, גברתי.

יהודה לנדאו: - - - הכל פיקוח, זה כל כך ברור.

עתניאל שנלר: רבותיי הרבנים, הרי אני לא שמעתי, כאשר דיברתם, שעורכת הדין התפרצה אל דבריכם.

עתניאל שנלר: היא היה לה כבוד לדברים שהיא שמעה.

עתניאל שנלר: בבקשה, גברתי תמשיך ויאפשרו לה לומר את הדברים בניחותא.

עתניאל שנלר: בכבוד.

גליה קליין: יש עוד נושא אחד שאנחנו נתנו לו - - - וזה בעצם התפקיד הציבורי שיש לרב.

גליה קליין: בגלל זה בהחלט עמדנו על כך שיהיה איזשהו סוג של דיווח כדי שיהיה פיקוח, כדי שלא נגיע למצב שקיים היום.

גליה קליין: השיטה שיש היום לא עובדת.

גליה קליין: הגענו למצב שהוא מצב לא הגיוני, שאנחנו לא יודעים מתי רב יצא לחופשה ויש לזה עלות כספית, כי אחר כך הם מבקשים פדיון חופשה.

עתניאל שנלר: האם יש עובדי מדינה או עובדי מועצות או בכלל, האם יש עובדים בשירות הציבורי שפטורים מדיווח כלשהו על פי חוק?

גליה קליין: תראה, אין לי את הפרספקטיבה הרחבה לגבי כל סוגי העובדים.

גליה קליין: אני בוחנת את המהות של התפקיד, את הפרספקטיבה הציבורית, את הדוח שיש ואת המצב הקיים בשטח ואנחנו סבורים שזה טעון תיקון – עלה על המבקר הזה בדוח שלו.

גליה קליין: עכשיו, אנחנו כן מתחשבים פה במעמדם של הרבנים ואנחנו לא רוצים חלילה לפגוע במעמדם, ולכן לא דרשנו כאן, חלילה, דיווח של כרטיס נוכחות או דיווח של כל שעה מה הם עושים.

גליה קליין: בסך הכול ביקשנו שכל יום ידווחו, יעשו רישום פנימי לעצמם.

גליה קליין: היום נתתי שיעור, יום למחרת הייתי בסיעוד, יום אחר כך - - -

עתניאל שנלר: מובן.

עתניאל שנלר: מובן.

גליה קליין: משהו מאד כללי, שבהחלט יכול לפקח גם על הנושא של בערך מה עשיתי, יכול לתת גם דיווח, בערך, על נוהל שמופק כרגע של חופשה ומחלה, ויכול לתת מענה כולל כרגע.

גליה קליין: עכשיו לשאלתך – כמובן שאנחנו נפקח על הדברים בשטח ואנחנו מקבלים גם ריג'קטים מהמועצות עצמן.

גליה קליין: נראה איך זה מתנהל.

גליה קליין: כרגע נראה לנו שהנוהל הזה הוא נוהל מאוזן, שבהחלט עונה על הדרישות של המבקר.

גליה קליין: אני מרוצה מהדיונים של הוועדה ושוב, כמובן שנשמע עוד גורמים ובסופו של דבר אני מקווה שזה יאושר.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: יהיו עוד שלושה או ארבעה דוברים ואגיד לכם גם מי, הם ייצגו גופים.

עתניאל שנלר: נסיים בעוד מישהו מהרבנים שידבר.

עתניאל שנלר: לפני כן אני רוצה לשמוע מישהו מהמועצה הדתית.

חיים אמסלם: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול שאלה.

עתניאל שנלר: אתה תמיד רשאי, חבר כנסת תמיד רשאי.

עתניאל שנלר: אבל אחרי השאלה ידברו כאן עוד שלושה או ארבעה נציגים מגופים שלא דיברו.

עתניאל שנלר: אני רוצה לשמוע מישהו מהמועצה הדתית.

עתניאל שנלר: רבני צהר, כל משפט קצר כי ב-10:45 אני צריך לסיים את הישיבה.

עתניאל שנלר: בבקשה, הרב אמסלם.

דוד קדוש: נציג הרבנות הראשית, אני רוצה לומר משהו.

עתניאל שנלר: בוודאי, בוודאי.

עתניאל שנלר: אני רוצה שתסכמו את הדברים.

חיים אמסלם: הרבנים בכלל, כמו שנאמר בדיון היום, רבני השכונות, נזרק בהם הרבה בוץ, יש הרבה הכפשה.

חיים אמסלם: טענו עליהם שהם מזלזלים בתפקיד ולא ממלאים את תפקידם והרבנים – שמענו מה שקורה.

חיים אמסלם: ואני חושב שיש קו ישיר בין הזילות של השכר שלהם – כפי שאמרתי מקודם שבזמנו חשבו להשוות שכר רבני שכונות לרבני ערים, אז הוא אמר: לא כדאי לך, מפני שאנחנו באמת יודעים מה שקורה.

חיים אמסלם: כי גם שם יש זילות.

חיים אמסלם: וכל הסיפור הוא הא בהא תליא מילתא.

חיים אמסלם: "הזדלזל" תפקיד הרבנות, "הזדלזל" השכר.

חיים אמסלם: עכשיו מתקנים נהלים.

חיים אמסלם: מצוין, אני מברך על כך.

חיים אמסלם: יהיו מחלוקות.

חיים אמסלם: יש ועדה.

חיים אמסלם: הרבנים יאמרו.

חיים אמסלם: האם אתם לא חושבים  שבצורה בלתי נפרדת, אם עושים סדר ורוצים לתקן נהלים, אז לא: את הנהלים כן נתקן, אבל השכר – יש לנו זמן לבדוק.

חיים אמסלם: אתם רוצים לתקן?

חיים אמסלם: תקנו את הכול.

חיים אמסלם: ושבאמת מעמד הרבנות וכבוד הרבנות והרבנים יהיה ביחס  שווה למה שדורשים מהם.

חיים אמסלם: תודה.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: מילה – רבני צהר, בבקשה.

אוריאל גנזל: קודם כל, אני רוצה לפתוח בברכות.

אוריאל גנזל: שמי הרב אוריאל גנזל מרבני צהר, מנהל בית מיזם צהר וחקיקה שמייעץ לחברי כנסת בנושא של קידום ערכים יהודיים ופה, כמובן, תפקידם של הרבנים בראש ובראשונה.

אוריאל גנזל: אתחיל כמובן בברכות ליושב ראש - - -

עתניאל שנלר: אבל תעשה את הברכות קצרה, כי אין לנו זמן.

אוריאל גנזל: קצר מאוד ולשר ולמנכ"ל על הוועדה ועל הנהלים שנעשו בצורה מקצועית.

אוריאל גנזל: הם הזמינו אותנו ובעיני זו ממש מהפכה, ואציין שתי נקודות ועוד נקודה אחת שאני חושב שצריכות להיות בדיון.

אוריאל גנזל: אחד: מאוד רציתי לברך על קבלת ההמלצה בנושא של ליווי הרבנים, בנושא של ההשתלמות ולהציע את עזרתנו.

אוריאל גנזל: אנחנו שנים עושים את הדבר הזה, ונשמח בהתנדבות מלאה ובשמחה לתת את כל מה שאנחנו יודעים בעניין הזה, בכל מה שקשור להכשרת רבנים, לליוויים בשנים הראשונות, ממש מכל הלב.

אוריאל גנזל: הנושא השני שרציתי ממש לברך עליו זה כל מה שדובר עליו בהקשר של תוכנית שנתית, בהקשר של דיווח וכדומה, שזה קודם כל טובת הרבנים.

אוריאל גנזל: דובר פה קודם על זילות הרבנים וחס ושלם שלא תהיה זילות לרבנים, אבל  חלק מכבודם של הרבנים שהם יוכלו לבוא ולומר: עשינו מה שהצטווינו לעשות.

אוריאל גנזל: אבל בשביל זה מישהו צריך לומר.

אוריאל גנזל: הנושא האחרון – ואני מבין שאנחנו לקראת סיום אז אני רק אעלה אותו כנושא והוא בוודאי יעלה כך או אחרת בהזדמנויות אחרות – כבוד השר פתח ואמר שבעצם התפקיד המרכזי של רבני השכונות היום זה לפנות לציבור החילוני.

אוריאל גנזל: ואין לי ספק שאת זה כולנו מבינים, שהציבור הדתי בצורה כזו או אחרת יוכל להסתדר, דווקא הציבור שאיננו דתי זקוק לשירותים הללו.

אוריאל גנזל: שאלתי בהקשר הזה: היות ואנחנו מדברים על רבנים שצריכים לתת שירות לציבור מגוון ורחב, באיזו מידה הציבור הזה יוכל להביע את דעתו בעת בחירת הרב ואיזה הם תפקידיו.

אוריאל גנזל: - -

יעקב מרגי: עניתי גם על זה.

אוריאל גנזל: שהרי בנוהל, כפי שהוא הוצג - - -

יעקב מרגי: עניתי גם על זה.

יעקב מרגי: חבל שלא שמת לב.

עתניאל שנלר: הדבר הזה נאמר ממש בדברי הפתיחה.

אוריאל גנזל: נכון, אבל זה נאמר: שיהיו נציגי רבני בתי הכנסת.

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: חברי מליאת המועצה, ברשותך.

יעקב מרגי: מליאת המועצה הדתית נבחרת לפי מפתח פוליטי של מועצת העיר.

יעקב מרגי: מועצת העיר נבחרת על ידי אמירה ברורה של הציבור הרחב.

יעקב מרגי: לא ניתן למחזר את האמירה של הציבור 20 פעם בוורסיות כאלה, כדי לסבך את תהליך הבחירה.

יעקב מרגי: מספיק רבני עיר נבחרים במסלול החתחתים הזה, בגלל הרצון שלנו להוכיח שאנחנו לא כאלה ולא כאלה.

יעקב מרגי: אין תפקיד ציבורי שנבחר בדרך כזו.

יעקב מרגי: אנחנו עושים את זה גם על רבני השכונות.

יעקב מרגי: לכן, אמרנו: מליאת המועצה הדתית - - -

עתניאל שנלר: כבוד השר, אנחנו באיחור עצום.

עתניאל שנלר: אנחנו לא יכולים לחזור על מה שאמרנו.

עתניאל שנלר: אמרנו את זה.

עתניאל שנלר: הרב קדוש בבקשה.

עתניאל שנלר: בבקשה, כבודו.

דוד קדוש: כבוד היושב ראש, אנחנו שמחים על גישתך, קודם כל, במכלול העניינים, ובפרט כלפי האוצר, שיתעוררו קצת.

דוד קדוש: שהגיע הזמן, כמו שאומרים, להעלות את השכר.

דוד קדוש: אני רק שואל, אני אומר לכם דבר: לפני 40 שנה, כשנכנסתי לרבנות, אז היה מקובל שבמשרד אומרים: לפחות, לבוא לקחת את הרב.

דוד קדוש: אז גם לרבנים עוד לא היתה מכונית.

דוד קדוש: הגיעה אלי – הייתי צריך לערוך חופה בשכונה רחוקה בחיפה.

דוד קדוש: שלחו משאית ממגדל העמק בשביל לקחת את הרב.

דוד קדוש: אני אומר לו: אני לא עושה הובלת דירה.

דוד קדוש: איך אפשר?

יעקב מרגי: כי חשבו: הרבנים כבדים.

דוד קדוש: למה אני אומר את זה?

דוד קדוש: זה לא קשור, אבל כשהיום הייתי צריך לבוא לוועדה, התקשרה אלי המזכירה של המנכ"ל: אתה מוזמן לוועדה.

דוד קדוש: אני אומר לה: אני ב-09:00 לא יכול להגיע.

דוד קדוש: שני אוטובוסים, צריך שעה ורבע.

דוד קדוש: אני אקח מונית, תחזירי לי הוצאות.

דוד קדוש: "אין לנו אפשרות".

דוד קדוש: אין אפשרות להחזיר לך 40 שקל.

עתניאל שנלר: כבוד הרב, אני אשמח לדבר אתך אחר כך על הנהלים האלה, אבל זה לא קשור - -

דוד קדוש: זה קשור.

עתניאל שנלר: והצבעות המליאה התחילו ב-10:00.

עתניאל שנלר: אני חייב לסיים את הדיון לפי החוק.

דוד קדוש: אני אומר לך למה זה קשור.

דוד קדוש: זאת אומרת שהאוצר, שישמעו, בגיבוי של משרד המשפטים, חונקים את משרד הדתות.

דוד קדוש: זה לא השר, זה לא המנכ"ל, זה משרד האוצר.

דוד קדוש: והשאלה למה הם חותרים.

דוד קדוש: לחסל את הרבנות.

דוד קדוש: יצאו עשרה רבנים מחיפה, רבני שכונות, אף אחד לא התמנה.

דוד קדוש: אף אד לא קיבל את הזכויות שמגיעות לו.

דוד קדוש: בית משפט החליט: מגיעה לנו שחיקה של שמונה שנים.

דוד קדוש: לא משלמים.

דוד קדוש: איפה כאן המשרד?

דוד קדוש: איפה האוצר?

עתניאל שנלר: מה זאת אומרת?

עתניאל שנלר: בית המשפט קבע?

דוד קדוש: קבע, קבע.

דוד קדוש: פסק דין.

דוד קדוש: וצריכים לשלם.

משה ראוכברגר: שניהם נמצאים פה, הם יודעים על פסק הדין.

משה ראוכברגר: דיברתי עם המנכ"ל, דבר לקיר.

דוד קדוש: ולא משלמים.

דוד קדוש: סליחה.

דוד קדוש: רבנים יצאו לפנסיה – דוחפים לצאת לפנסיה.

דוד קדוש: יצאנו לפנסיה.

דוד קדוש: שנתיים.

דוד קדוש: לא נותנים את הזכויות.

דוד קדוש: שבעה רבנים.

דוד קדוש: אז איפה מגן?

עתניאל שנלר: אני בטוח שהשר ייתן לך תשובה על זה בדברי הסיכום שלו בעוד שתי דקות, אבל.

עתניאל שנלר: . .

דוד קדוש: אני הייתי מציע הצעה, אדוני היושב ראש: קח את העניין, תקדיש עוד שתי ישיבות, זמן בפורום מצומצם את כל נציגי רבני השכונות עם המשרד, ראש בראש, ותדע את העניינים.

דוד קדוש: אולי באמת מזה תצא איזו תועלת, כי יש רצון, גם לשר, גם למנכ"ל, להגיע לאיזה הסכם טוב.

משה ראוכברגר: לא עם נציג ההסתדרות, הרב קדוש.

עתניאל שנלר: אני מאד מודה לרב.

עתניאל שנלר: נרשמו עוד רבים ואני מאד רוצה לתת לכולם מילה.

עתניאל שנלר: ולוח הזמנים הוא כזה, כמו שנגזר עלינו.

עתניאל שנלר: אז רק, באמת, אם מישהו רוצה להוסיף דבר שלא נאמר.

עתניאל שנלר: אני פשוט עובר בסדר, בשביל לכבד את כל מי שטרח.

עתניאל שנלר: כן, בבקשה.

עובדיה דהן: אני  יושב ראש המועצה הדתית באשדוד.

עובדיה דהן: אחד הסעיפים בנוהל היה שצריך הסכמה של שני הרבנים הראשיים.

עובדיה דהן: אני חושב, שאנחנו כבר בהקפאה של רבני שכונות, הסעיף הזה יכניס לנו עוד פעם המשך ההקפאה.

עובדיה דהן: אם צריך את שני הרבנים – לדעתי, אני חושב, מספיק רב אחד.

עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שהמנכ"ל אמר שזה היה בחילוקי דעות, הוא אמר שדעתו כדעתך, ואמר שהחליט ללכת עם הוועדה.

אביגדור אוחנה: הם הכתירו את זה כהרס הרבנות.

עתניאל שנלר: שאומרים הפוך מהעניין הזה, ולכן זה מסוג הדברים שצריך, בשיח הראוי שימשיך להתקיים, להגיע להבנה.

עתניאל שנלר: ואני בטוח שמניסיונכם הרב בשקלא וטריא תגיעו לפתרון של הסוגיה הכל כך מהותית הזאת, שכל דבר הוא הרס המערכת.

עתניאל שנלר: כן, בבקשה.

עתניאל שנלר: רב השכונה של גבעתיים, רק במילה או שתיים.

איתיאל גליקסברג: במילה אחת.

איתיאל גליקסברג: רציתי לבקש, ברשות היושב ראש, להעלות כמה נקודות שהועלו פה, עם מה ההשלכות שלהם כלפי הרב.

איתיאל גליקסברג: השאלה הראשונה, למשל: נושא ההשתלמויות, האם זה  יוכר לגמולים, או רק השתלמות סתם?

איתיאל גליקסברג: שזה יוכר לנו.

עתניאל שנלר: שאלה מצוינת.

דוד שפירא: יש הסכם קיבוצי על זה .

איתיאל גליקסברג: אין לנו, היום, כבוד הרב - - -

עתניאל שנלר: לא, לא.

עתניאל שנלר: זה לא ביניכם.

עתניאל שנלר: הרב שפירא רוצה לדבר, דקה.

עתניאל שנלר: שאלת שאלה, נרשמה.

עתניאל שנלר: הלאה.

דוד שפירא: זה קיים גם היום.

איתיאל גליקסברג: עניין השבתות – רב שכונה, מיום חמישי ועד מוצאי שבת עובד המון שעות נוספות, שבמשק מוכרות כ-200% שעות.

איתיאל גליקסברג: אם הוא יוצא בשבת ב-07:00, עובר שני בתי כנסת, מגיע הביתה ב-14:00 אחר הצהרים, למה האוצר לא מכיר בזה?

איתיאל גליקסברג: אין לנו עניין של שעות נוספות.

איתיאל גליקסברג: שבת, הוא עושה סעודת שבת לפעמים ב-13:00 בצהרים, כשהוא יוצא ב-07:00 בבוקר.

איתיאל גליקסברג: למה זה לא מתוגמל, הדברים האלה?

עתניאל שנלר: את הסעודה אתה רוצה שישלמו לו, גם?

איתיאל גליקסברג: לא, בגלל שזה סכומי כסף גדולים שחייבים להיות מתוגמלים במשכורת.

עתניאל שנלר: אתה שואל שאלה אחת עם הרבה פרטים.

עתניאל שנלר: השאלה שלך: האם אני מתוגמל ראוי, בגלל מורכבות ואופי העבודה שלי.

עתניאל שנלר: זו השאלה.

איתיאל גליקסברג: בדיוק.

איתיאל גליקסברג: עוד שאלה: הגדרת התפקיד לרב.

איתיאל גליקסברג: אני רב שאין לי הגדרת תפקיד.

איתיאל גליקסברג: ביקשתי שיגדירו לי את התפקיד.

עתניאל שנלר: הנוהל יגדיר לך את התפקיד.

איתיאל גליקסברג: יפה.

איתיאל גליקסברג: עכשיו, הבחירה לרב שכונה: הגדרת התפקיד תהיה לפני הבחירה או אחרי שהוא ייבחר?

עתניאל שנלר: זו תקינה.

עתניאל שנלר: זה מכרז.

עתניאל שנלר: אתה הולך למכרז – הכל ידוע.

עתניאל שנלר: כל היופי במכרזים, בנוהל לא של חצר ביזנטית – אנחנו לא חצר ביזנטית באיזושהי קהילה באיזשהו מקום בעולם.

עתניאל שנלר: זו מדינה.

עתניאל שנלר: מדינת חוק.

עתניאל שנלר: ובמדינת חוק יבהירו כל דבר בטרם מכרז.

עתניאל שנלר: ייבחר אדם במכרז ולא יהיה מצב, אני מקווה, בעתיד, שאתה תוכל לכהן כשאביך רב עיר.

עתניאל שנלר: איתיאל גליקסברג:     	לא, זה אחר כך.

עתניאל שנלר: זה לא תקין.

עתניאל שנלר: והדברים צריכים להיות גלויים וברורים.

איתיאל גליקסברג: גם קרבה ליושב ראש מועצה דתית.

עתניאל שנלר: כל ניגוד אינטרסים לא יכול להיות.

עתניאל שנלר: לפי דעתי מדינה תקינה לא יכולה להתנהל כמו קהילה בגלות.

עתניאל שנלר: פשוט לגמרי.

איתיאל גליקסברג: כן.

איתיאל גליקסברג: אז הגדרת התפקיד – זה גם צריך לדבר.

עתניאל שנלר: אוקיי.

עתניאל שנלר: עוד מישהו שלא דיבר?

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: אני אגמור את הסיבוב.

עתניאל שנלר: כן.

עתניאל שנלר: הרב לנדאו, מתל אביב.

עתניאל שנלר: בבקשה.

יהודה לנדאו: רציתי להעיר: דובר כאן שרב יגור בשכונתו.

יהודה לנדאו: אנחנו כולנו בעד, רק אני רוצה להזכיר שבכנסת חוקק שהוא יכול לגור עד שני קילומטר מהשכונה.

יהודה לנדאו: זה דבר אחד.

יהודה לנדאו: לגבי הגדרת התפקיד של הרב, אני רוצה לומר לכם, שהיה פעם אחד מגדולי ישראל, קראו לו: רב אלחנן וסרמן.

יהודה לנדאו: היה ראש ישיבה גדול, רב גדול.

יהודה לנדאו: הוא אמר מה תפקידו של הרב: אם הרב עובר בדרך, והילדים אומרים: ששש.

יהודה לנדאו: הרב עובר – זה כבר מספיק.

יהודה לנדאו: זה התפקיד שלו.

יעקב מרגי: או.

יעקב מרגי: תביא לי.

יעקב מרגי: איפה הוא?

יעקב מרגי: חבל על דאבדין.

יהודה לנדאו: זה התפקיד.

יהודה לנדאו: מי שמבין את זה, יבין מה התפקיד.

יהודה לנדאו: הרב עובר – אז כולם עומדים.

יהודה לנדאו: ששש.

יהודה לנדאו: הרב עבר.

יהודה לנדאו: זה התפקיד של הרב.

יהודה לנדאו: לגבי הנושא של דיווח: דובר כאן שיהיו נציגי ציבור בבחירה של הרב.

יהודה לנדאו: מי באמת הבעל בית של הרב?

יהודה לנדאו: לא מי שמשלם.

יהודה לנדאו: משלם זה דבר אחד.

יהודה לנדאו: הבעל בית האמיתי של הרב הוא השכונה, הוא הציבור, שאתו הרב מתפקד.

יהודה לנדאו: והוא יודע בדיוק מה תפקידיו של הרב, כי הוא המפעיל את הרב בתפקידם.

יהודה לנדאו: ואם יש איזושהי  בעיה לאותו ציבור, הם פונים אל המועצה הדתית.

יהודה לנדאו: כך שזה הדיווח הכי טוב שיכול להיות: זה הציבור עצמו.

יהודה לנדאו: לגבי גיל הפרישה, אדוני היושב ראש, נדמה לי שאתה הגשת איזו הצעת חוק בכנסת בעניין.

עתניאל שנלר: אני מצטער שלא קידמתי אותה.

עתניאל שנלר: כן.

יהודה לנדאו: אני מסכים אתך שאתה מצטער – גם אנחנו מצטערים.

יהודה לנדאו: אבל אתה הגשת הצעת חוק, ואני מאחל לך שתמשיך לקדם אותה.

עתניאל שנלר: אני מקווה.

יהודה לנדאו: לגבי הנושא האחרון שאמרת: אנחנו מוכנים למשא ומתן בכל נושא בלי תנאים מוקדמים.

עתניאל שנלר: יוצא מן הכלל.

עתניאל שנלר: אני מאד מאד שמח במה שאמר הרב לנדאו.

עתניאל שנלר: תודה.

יעקב מרגי: זה מוכר לנו מאיזה מקום.

עתניאל שנלר: הרב שפירא, אני מתנצל שעד עכשיו - - -

יעקב מרגי: אחרון אחרון חביב.

עתניאל שנלר: חיכיתי שהדברים שלך ישאירו את חותמם.

דוד שפירא: אתה מעמיד אותי בניסיון קשה מאד.

דוד שפירא: אני חייב לומר.

דוד שפירא: אל תצחק.

דוד שפירא: מוריי ורבותיי.

דוד שפירא: קודם כל, אני מודה לעתניאל שנלר שאני מכיר אותו הרבה שנים.

דוד שפירא: כשהוא לוקח דבר לעניין, אז הוא לוקח את זה ולא נותן שזה יתברבר ויתמסמס ואני לא יודע מה.

דוד שפירא: הוא יהודי, איש מעשי.

עתניאל שנלר: הרב שפירא, מחילה.

דוד שפירא: אני לא מחמיא לך.

עתניאל שנלר: לא. הזמן.

עתניאל שנלר: לא לי.

דוד שפירא: הזמן הוא זמן, הוא זמן יקר.

דוד שפירא: כל הישיבה הזאת היא יותר מידי יקרה לי.

דוד שפירא: ואני מודה לו על כך שלקח את הזמן ומקווה שאכן תצא מדבריו טובה לכלל הרבנות בארץ.

דוד שפירא: אני מבקש לומר לך, עתניאל: אתה ואני, אולי כולנו, חניכי בית מדרש מסוים, שבית המדרש הזה קבע שרב הוא לא פקיד.

דוד שפירא: כל מה שאני שומע פה, 90% מהדברים – אמרתי את זה לרבנים הראשיים לישראל, שיחיו – אתם הופכים, מוריי ורבותיי, עם כל הכבוד, את הרבנים לפקידים.

דוד שפירא: אנחנו, כל זמן שנשמה בקרבנו – ואני אומר את זה לשר מרגי, ידידי היקר עשרות שנים – כל זמן שהנשמה בקרבנו נעמוד על כל הרגליים שבעולם, ולא ניתן – עתניאל, שמע אותי היטב.

דוד שפירא: אני אומר את זה לך אישית, מכיוון שאני מאד מעריך אותך – לא ניתן, אפילו זה יהיה הפסד כספי, להפוך את הרבנים לפקידים.

דוד שפירא: על כל המשמעות.

דוד שפירא: וייאמר לשבח, ואמר את זה אדם שאינו שומר תורה ומצוות.

דוד שפירא: בהסכם הקיבוצי משנת 1988, שהיתה לי הזכות, יחד עם הרב ראוכברגר והרב לנדאו לחתום גם על ההסכם, גם הרב קדוש חתם על זה, היה יהודי שאינו שומר תורה ומצוות, נציג האוצר.

דוד שפירא: היום, אנשי האוצר קצת ירדו לדרגתם.

דוד שפירא: הוא אמר – אני מצטט - - -

עתניאל שנלר: לא, לא.

עתניאל שנלר: הרב שפירא, אני מתנצל.

עתניאל שנלר: אני מוחה.

דוד שפירא: על מה?

דוד שפירא: שלא ירדו מדרגתם?

עתניאל שנלר: אנחנו לא אומרים לשון הרע על אף אדם - -

דוד שפירא: לא, הוא אמר טוב.

עתניאל שנלר: בטח לא על ציבור.

יעקב מרגי: גם להם הורידו דרגות.

דוד שפירא: האמן לי, אתה תשמח לשמוע מה שהוא אמר.

דוד שפירא: יהודה שטיין אמר: רב זו משרה של אמון, רב לא ייתן דיווח, רב לא יחתום.

דוד שפירא: והוא הכניס את ההסכם הזה בשנת 1988.

דוד שפירא: אדם שאינו שומר תורה ומצוות.

דוד שפירא: מה אני שומע פה מאנשי תורה ומצוות?

דוד שפירא: יש פה איזה רבני צהר – לא יודע מי אלה בכלל.

דוד שפירא: מה זה - - -

עתניאל שנלר: אתה סיימת לדבר.

עתניאל שנלר: סיימת לדבר.

דוד שפירא: לא, לא.

עתניאל שנלר: אדוני הסדרן – אם אתה לא מתפסיק לדבר, אתה לא תישאר אצלי.

דוד שפירא: אני רוצה לדעת מה אמרתי.

עתניאל שנלר: לא. אתה לא תפנה כך לרבני צהר - -

דוד שפירא: אני לא יודע מי זה.

עתניאל שנלר: ולא לפקידי האוצר, ואתה לא תזלזל באיש.

דוד שפירא: אני לא מזלזל.

דוד שפירא: אני מכבד את כולם.

עתניאל שנלר: סיימת לדבר בוועדה שלי.

עתניאל שנלר: כאן לא מדברים לשון הרע בוועדה הזו, גם כשכועסים.

דוד שפירא: עתניאל - - -

עתניאל שנלר: לא, אתה לא תדבר בוועדה הזו.

דוד שפירא: עתניאל, לא דיברתי לשון הרע.

דוד שפירא: סליחה.

עתניאל שנלר: לא, דיברת בזלזול על פקידי האוצר ועל רבני צהר.

עתניאל שנלר: אני לא אקבל את זה כאן.

דוד שפירא: הם הוזמנו לישיבה, אנחנו לא הוזמנו לוועדה.

דוד שפירא: למה לא?

עתניאל שנלר: אוקיי.

עתניאל שנלר: סיימת את דבריך.

דוד שפירא: תודה רבה לך.

עתניאל שנלר: בבקשה.

דוד שפירא: אני מודה לך.

עתניאל שנלר: השר רוצה להגיד עוד משהו?

עתניאל שנלר: אם אתה רוצה, לפני שאני מסיים.

עתניאל שנלר: תראו, קיבלתי אישור להמשיך את הישיבה היום עד 10:45, על אף שהמליאה התחילה ב-10:00, כי היום יש יום זיכרון לרבין, והכל השתנה, כל לוח הזמנים.

עתניאל שנלר: קיבלתי מהיושב ראש פתק, שהוא מאשר לי באופן חריג עד 10:45.

עתניאל שנלר: נכון לעכשיו מצביעים במליאה, ואני חורג כבר עשר דקות, ואנחנו נחרוג רבע שעה, וזו עבירה נוהלית בכנסת.

עתניאל שנלר: אני לא רוצה לחרוג יותר.

עתניאל שנלר: לכן, יסכם את דברי המשרד השר, אחר כך אני אסכם את הישיבה, ואנחנו ניפגש עוד ישיבה.

עתניאל שנלר: תם ולא נשלם.

עתניאל שנלר: הנושא הוא טעון, עד כדי כך שחרגנו גם בדיני עלבון חבר, ולכן התפרצתי, כי בין אדם לחברו חשוב יותר מהמשכורת של מאן דהוא.

עתניאל שנלר: וזו גדולתו של רב, ולא גדולתו של רב שיגידו הס כשהוא עובר.

עתניאל שנלר: הס, כשיש לו על המצפון והוא כועס, יסתכל במראה ויגיד: הס.

עתניאל שנלר: בבקשה.

דוד שפירא: אם פגעתי במישהו, אני מבקש סליחה, עתניאל.

דוד שפירא: אם פגעתי במישהו אני מבקש סליחה.

יעקב מרגי: זה הרב שפירא.

יעקב מרגי: זה הרב שפירא.

יעקב מרגי: נוח לכעוס, נוח לרצות.

עתניאל שנלר: ראוי לבקש סליחה.

דוד שפירא: אני מבקש סליחה.

דוד שפירא: עתניאל, סליחה.

עתניאל שנלר: לא ממני.

עתניאל שנלר: חס וחלילה.

עתניאל שנלר: אני בכלל לא.

דוד שפירא: לא התכוונתי.

דוד שפירא: אם אנשי האוצר ואנשי צהר חושבים שהם נפגעו, אני מתנצל בפומבי.

דוד שפירא: לא התכוונתי לזה.

דוד שפירא: חלילה וחלילה.

עתניאל שנלר: בסדר גמור.

עתניאל שנלר: אדוני השר.

דוד קדוש: רק שתי מילים, שהשר יענה על זה: יושב ראש מועצה דתית במקום מסוים, בלי להזכיר שם, הוריד משכורת לרבני השכונות על דעת עצמו, ל-50% ול-25%.

דוד קדוש: בבקשה.

דוד קדוש: אם זה ידוע לכם.

יעקב מרגי: צמד המילים: לא חוקי, אם זה מצויר כפי שאתה מציין את זה.

יעקב מרגי: הלאה.

יעקב מרגי: רבותיי, אין ספק שמה שראינו פה ושמענו פה מחזק את דברי הפתיחה שלי.

יעקב מרגי: זה לא שני צדדים.

יעקב מרגי: אני לא מגדיר את זה שני צדדים – הממלכה והרבנים – כי הרבנות זו הממלכה והממלכה צריכה את הרבנות, ואני חושב שאין מה לעשות.

יעקב מרגי: מה שהיה מובן לפני 30 שנה לא מובן היום.

יעקב מרגי: משתנים דברים, התנאים, תנאי הסביבה נקרא לזה, תנאי האקלים – ניקח מושג מושאל – השתנו, ואני מצפה שהנוהל הזה, כפי שאמרתי בהתחלה, יסוכם ויגובש יחד עם כולם.

יעקב מרגי: לא יעזור כלום.

יעקב מרגי: אנחנו הממלכה – מי שהגדיר אותנו – נצטרך לעגל את הפינות שלנו במידת האפשר ואנחנו עושים זאת, בשום שכל.

יעקב מרגי: אני מקווה שהרבנים גם יבינו איפה זו סמנטיקה בלבד ולא פגיעה, ולצערי הרב חלק גדול סמנטיקה.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך ללכת – אף אחד לא רוצה – אנחנו רוצים ביחד, למסד.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו יכולים לטמון את הראש בחול, ולומר: אין בעיה והכל בסדר, והנה רבנים מתבגרים ופורשים, לא עלינו נפטרים, וחסר תקנים, ויש – יכול להיות, גם דור המדבר לא רצה להיכנס לארץ ישראל.

יעקב מרגי: המנהיגים של דור המדבר.

יעקב מרגי: גם לא רצו.

יעקב מרגי: אני נתקל בתופעה כזו גם ברבני ההתיישבות: תשאיר ככה, לא אכפת לנו שלא נכנסים אחרים.

יעקב מרגי: רבותיי, הצרכים הם רבים.

יעקב מרגי: הזעקה שנשמעת פה היא זעקה, אבל לא זעקת שבר.

יעקב מרגי: אל תהפכו אותה לזעקות שבר.

יעקב מרגי: ביחד נתכנס עוד פעם ועוד פעמיים, יחד עם מועצת הרבנות.

יעקב מרגי: דווקא אתם, דווקא אתם שחינכתם אותנו, אנחנו, שלא רבנים, ששמענו את לקחנו מהרבנים – יש דעת רב.

יעקב מרגי: ואנחנו פנינו.

יעקב מרגי: הפנינו את הנוהל להתייחסות של מועצת הרבנות הראשית.

יעקב מרגי: זה לא פועל בחלל ריק.

יעקב מרגי: אני מקווה שנגיע להבנות.

יעקב מרגי: אם ניתלה בהסכם קיבוצי משנת 1988 יש לכם טענה.

יעקב מרגי: אבל רבותיי, פרות קדושות למכביר תחת המעטה של הסכם קיבוצי נשחטו בעשור האחרון ולפני כן.

יעקב מרגי: לכן אני חושב שגם ההסתדרות, גם ארגון הרבנים, גם המשרד, גם נציגי המבקר, גם המחלוקות המשפטיות צריכים להגיע פה להתכנסות.

יעקב מרגי: סך הכל הנוהל הוא נוהל, כפי שהגדירה אותו היועצת המשפטית במשרד, נוהל שעושה צדק עם כולם.

יעקב מרגי: אם ניתן פה ושם לשפר, לא במהות, אלא אם זה נקודות שדוח המבקר והביקורת יכולים לעמוד בזה, אנחנו שם.

יעקב מרגי: אם לא, מישהו יצטרך לסבול מזה.

יעקב מרגי: אני לא הייתי רוצה שהציבור ימשיך יסבול מזה.

עתניאל שנלר: תודה לשר, אני רוצה לבקש לסכם את הדיון.

עתניאל שנלר: ראשית אני רוצה להודות למבקר המדינה.

עתניאל שנלר: תראו כמה אתם מחוללים, כמה אתם חשובים בעבודה שלכם.

עתניאל שנלר: יישר כוח גדול, עוד לא סיימנו.

עתניאל שנלר: יש עוד הרבה עבודה לפנינו.

עתניאל שנלר: שנית, הוועדה רוצה להודות למשרד, בראשות השר והמנכ"ל, על עבודה מורכבת מאד של ניווט בין האינטרס הציבורי, האינטרס ההלכתי ואינטרסים אחרים שהם ראויים – של מעמדו של רב, של חוזקה של ההלכה, של הצורך לשרת את כל הציבור היהודי, כל אחד על פי דרכו – יישר כוח גדול.

עתניאל שנלר: אנחנו נבקש לפתוח, או לבחון, אהיה זהיר יותר.

עתניאל שנלר: נרצה לבחון, במשותף עם ההסתדרות ועם האוצר, את ההסכם הקיבוצי.

עתניאל שנלר: אני ארצה לראות האם אפשר לדעת, באמת, מה השכר של הרבנים.

עתניאל שנלר: כולם אומרים שהוא לא טוב, כן טוב.

עתניאל שנלר: ראוי שהוועדה תקבל – אני מבקש לקבל - - -

יעקב מרגי: סולם שכר.

עתניאל שנלר: קצת.

עתניאל שנלר: סולם שכר.

עתניאל שנלר: מה מקבל רב.

עתניאל שנלר: אבל לא את הסולם הרגיל אלא גם כל מה שמסביב.

יעקב מרגי: כולו.

יעקב מרגי: כל כולו.

עתניאל שנלר: כולו.

עתניאל שנלר: כל המשלימים.

עתניאל שנלר: לדעת איפה זה עומד.

עתניאל שנלר: הדבר הטוב ביותר שיכול להיות לרב בכלל ולרב שכונה בפרט, שהוא לא יודע מה משכורתו כי הוא יכול ללכת ולחיות כבן אדם, ולתת את כל כולו לקהילה ולא את כל כלו לאובר-דראפט.

עתניאל שנלר: וזה הדבר הכי חשוב בעיני, שיהיה, באמת, שירות כמו שצריך.

עתניאל שנלר: ובעניין הזה אני רוצה לשתף פעולה, ככל שניתן, עם הממשלה, עם האוצר, עם ההסתדרות, עם הרבנים.

עתניאל שנלר: בוודאי.

עתניאל שנלר: לגבי הדוח עצמו, הנוהל עצמו, אני רוצה לומר שהבנו ממה שהוצג היום כאן, על הצורך, קודם כל, לעשות סדר במונחים, ובוודאי שרב עיר לא יכול להיות חלק מהמספר של רבי השכונה וחישובים כאלה או אחרים של מספר אוכלוסייה.

עתניאל שנלר: יש לו תפקיד אחר, כמו שרב בית כנסת לא יכול להיכנס לזה.

עתניאל שנלר: כמו שראש העיר לא נכנס לזה.

עתניאל שנלר: רב עיר זה משהו אחר, זה לא רב שכונה.

עתניאל שנלר: גם הובן כאן מה המשמעות של שכונה במובן הרחב יותר, וזו הבהרה חשובה מאד.

עתניאל שנלר: הובן כאן שכולם מסכימים, שקריטריון ה-15,000 הוא לא בהכרח אופטימלי.

עתניאל שנלר: אבל הובן שלצורך התקדמות המהלך אי אפשר לאכול את הכל במכה אחת, ולכן ממליץ המשרד לדון בנושא הזה, אבל לפתוח דיון עם האוצר על השאלה הזאת – זה תקנים – אחרי שנוכל להגיע להבנה על המהות שמסביב.

עתניאל שנלר: דווחה כאן הערה חשובה מאד, לגבי ועדת המכרזים.

עתניאל שנלר: מה היא מייצגת ומה היא לא מייצגת ואיך היא מייצגת.

עתניאל שנלר: אני רוצה לומר שניכר שלא ייפגע מעמד ועדת המכרזים אם יהיו בה גם משקיף או משקיפים, אנשים נוספים בעלי עניין, מבלי שהם יהיו חלק מדיוני ההכרעה בוועדה, בשביל שלא יחשבו שיש כאן שטיקים.

עתניאל שנלר: אז אם באמת רבנים רוצים להגיד את דעתם, או אחרים להגיד לוועדה, אני רואה פה אפשרות גמישות, כל עוד זה לא פוגע בהליכים המשפטיים הנדרשים.

עתניאל שנלר: אני גם סבור שבנוהל, לגבי המגורים, נראה לי, אם מותר לי להעיר במשרד, אני חושב שההנחיה של עד שהוא לא עובר לא מקבל מאומה – אני רוצה לקחת דווקא את מדינת ישראל.

עתניאל שנלר: בזמנו, כל עובדי המדינה שעבדו בירושלים נדרשו לעבור לגור בירושלים.

עתניאל שנלר: פעם היה דבר כזה, בגלל מצבה של ירושלים.

עתניאל שנלר: וקבעו תקופה שמרגע שאתה מקבל משרה, תוך שלושה חודשים אתה חייב לבוא לגור בירושלים, אחרת אתה מאבד את המשרה.

יעקב מרגי: זה נכון למי שמכהן כבר.

יעקב מרגי: אבל מי שהולך לבחור חדש?

עתניאל שנלר: כן.

עתניאל שנלר: אז יכול להיות – אני אומר את זה רק בשביל לומר: אדם שמתמודד לתפקיד, לתת לו 90 יום לשכנע, וכל משפחתו, והוא צריך לדאוג למקום לימודים לילדים – זה תהליך משפחתי.

עתניאל שנלר: אני באמת חושב - - -

יעקב מרגי: שלא יתמודד, אם הסוגיה הזאת - - -

עתניאל שנלר: אוקיי.

עתניאל שנלר: על כל פנים, בעיני, אני חושב שאם תהיה איזושהי תקופת גמישות של שלושה חודשים למעבר דירה, אני לא רואה בזה טעם לפגם אם זה בא לידי ביטוי כמקדמות, ואם לא – אז הוא מפסיד את משרתו?

עתניאל שנלר: יכול להיות.

עתניאל שנלר: ככה אני חושב בהקשר הזה.

עתניאל שנלר: אנחנו סבורים, כוועדה, שהתנאי שלא תהיה קרבה משפחתית הוא חיוני והכרחי.

עתניאל שנלר: ועל זה צריכים לעמוד.

עתניאל שנלר: הוועדה חושבת, שהדיווח, כפי שנקבע כאן באיזון העדיין, בין העדר דיווח כלל ועיקר לבין דיווח וכרטיס החתמה, בפער שבין שניהם, התשובה תהיה: אין ספק שרב העיר לא פוגע ברב שכונה, ואם הוא פוגע ברב שכונה, ראוי שהם לא יכהנו ביחד באותו מקום.

עתניאל שנלר: ואם הוא לא פוגע, בוודאי שהוא ישמח לקרוא דיווח, מה רבני שכונתו עושים, גם אם זה בכתב, על מנת שיהיה ניתן, לא רק שהצדק ייראה, הוא גם ייעשה וכל אחד יוכל לראות אותו.

עתניאל שנלר: זה שקוף.

עתניאל שנלר: אין כאן "אם במחתרת יימצא".

עתניאל שנלר: כולם באמת עושים את העבודה לשם שמים.

עתניאל שנלר: אז ראוי שהדברים האלה יעלו על הכתב.

עתניאל שנלר: אדם הכותב גם עושה חשבון נפש.

עתניאל שנלר: עושה חשבון נפש  לעצמו, עם עצמו, בלי קשר לפיקוח.

עתניאל שנלר: לכן הנוהל הדורש דיווח הוא נוהל נכון וראוי, תוך שמירת כבודו של הרב.

עתניאל שנלר: והעובדה שהמבקר מסתמך על חוזר מנכ"ל זה חשוב וטוב, והוועדה מחזקת את ידי המנכ"ל ובוודאי את השר, בדרישה הזאת.

יעקב מרגי: חזק לי את הגב, לא את הידיים.

עתניאל שנלר: לא יתקעו לך סכין בגב, וגם אם אני אחזיק, יתקעו לשנינו.

עתניאל שנלר: אני רוצה לומר: כגודל השקיפות כך חוזק מעמדו של הרב.

עתניאל שנלר: רב הוא מעל לפקידות, מעל לנהלים האלה, הוא צריך להיות מרומם מעל.

עתניאל שנלר: וכשהוא מתעסק מי אמר למי ומי כתב למי, הוא יורד למטה.

עתניאל שנלר: ודוח, דוח יפה לרב העיר רק נותן את האמון ברב ומרומם את מעמדו.

עתניאל שנלר: הוועדה מצפה לקבל עד סוף חודש דצמבר – זה עוד כמעט שלושה חודשים - - -

יעקב מרגי: כמה זמן נתנו לרבנות?

יעקב מרגי: לרבנות מה הצענו?

אביגדור אוחנה: שלושה חודשים.

אביגדור אוחנה: ועדת שרים כתבה את זה.

עתניאל שנלר: מתי נגמר הזמן?

אביגדור אוחנה: עוד שלושה חודשים.

אביגדור אוחנה: זה נמסר לוועדה בשבוע שעבר.

עתניאל שנלר: אז אנחנו ניקח עוד חודש.

עתניאל שנלר: אנחנו, בעזרת השם, אני לא יודע מה יוצא התאריך העברי, אבל בשלהי חודש ינואר נכנס את הוועדה – זה עוד ט"ו בשבט, יום הולדת של הכנסת, ואני רוצה לבקש - - -

יעקב מרגי: איזו מתנה אתם רוצים.

עתניאל שנלר: אני רוצה לבקש שעד אז, בשיח, בנועם, מתוך רצון של כולם – אני, אגב, מציע לחשוב, אולי להוסיף לוועד הרבנים המייצגים היום – להוסיף, לא לגרוע – גם רבנים שהם בפועל רבני שכונות, שהם לא בפנסיה.

עתניאל שנלר: כי אולי בכל זאת ראוי לפתוח גם את זה קצת לצעירים המכהנים היום - - -

דוד שפירא: שיזמינו.

עתניאל שנלר: מתוך כבוד ושיח.

עתניאל שנלר: ועשו כולם אגודה אחת, ואז נדמה לי שנוכל להגיע לנוהל טוב יותר.

עתניאל שנלר: תודה רבה, הישיבה נעולה.