ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 310, 2010-11-22 12:30

אלכס מילר: שלום לכולם, צהריים טובים, אני פותח את ישיבת ועדת החינוך.

אלכס מילר: אני מזכיר לכולם שהוועדה משודרת בערוץ הכנסת.

אלכס מילר: הנושא הוא הצעה לסדר היום: הרחבת החינוך הפרטי והפרטת החינוך הממלכתי בעיר קלאנסווה, של חבר הכנסת עפו אגבאריה, והצעה לסדר היום (דיון מהיר): סגירת גני הילדים בעיר קלאנסווה, של חבר הכנסת חנא סוייד.

אלכס מילר: כמו שנהוג, אני אתן לאותם חברי כנסת שביקשו לקיים את הדיון להציג את הנושא, ולאחר מכן אנחנו נמשיך בדיון.

אלכס מילר: אני מבקש מכל מי שרוצה להתייחס לנושא לרשום בפתק את שמו ואת תפקידו, ולאיזה גוף הוא שייך, ולמסור לי.

אלכס מילר: חבר הכנסת סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: תודה, אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: אני מודה לוועדה על קיום וארגון הדיון בנושא חשוב זה.

חנא סוייד: כפי שפתחת, אדוני היושב ראש, הנושא הוא בעניין מערכת גני הילדים, ובמיוחד גני ילדים טרום חובה מוכרים כמובן, לא רשמיים, בניהול עמותות וגופים פרטיים, והקשר של מערכת גני הילדים טרום חובה עם הרשות המקומית, מצד אחד, ועם משרד החינוך, מצד שני.

חנא סוייד: הבעיה בצורתה הרחבה ביותר היא כניסה של גופים פרטיים לניהול מוסדות חינוך, אם זה בגני ילדים או בשכבות אחרות.

חנא סוייד: אבל, הנושא היום יתרכז בעיקר בנושא גני הילדים, והבעייתיות שבניהול מערכת גני ילדים בגילאי 3 – 4.      	צריך לציין שמשרד החינוך החליט החלטה מבורכת, לדעתי, שבישובים במעמד סוציו-אקונומי 1 ו-2, שברובם הם ישובים ערבים, גני טרום חובה וגילאי 3 – 4 יהיו חינם, כלומר חלק ממערכת החינוך הממלכתית ומשרד החינוך מממן את כל העלויות של גני הילדים.

חנא סוייד: אמרתי שזה היה צעד מבורך ואני חושב שתהיינה לו השפעות ארוכות טווח על מערכת החינוך באופן כללי.

חנא סוייד: המאבק הזה שנוצר, או הרצון לנצל את האפשרות של פתיחת גנים פרטיים כמטרה חינוכית מצד אחד, אבל כמטרה עסקית, מצד שני, הוא בעייתי.

חנא סוייד: הדברים שאני רוצה לתאר כאן הם לא נכונים אך ורק לגבי העיר קלאנסווה, אלא הם נכונים לגבי הרבה ישובים אחרים, כך שאני אתאר את הנושא באופן כללי.

חנא סוייד: המאפיינים הכללים שאני מדבר עליהם נכונים ברובם גם לגבי קלאנסווה.

חנא סוייד: ההיתרים לפתיחת גני טרום חובה לגילאי 3 - 4 באותם ישובים - אני מתכוון במיוחד לישובים הערביים, ואני מניח שיש בעיות דומות גם בישובים יהודים -  התחום הזה הוא פרוץ ופתוח לקומבינות, וכפוף לאינטרסים ומניפולציות פוליטיות.

חנא סוייד: התהליך שאותו אנחנו רואים ועוקבים אחריו בהרבה ישובים הוא שגנים ממלכתיים, כלומר, גנים בניהול הרשות המקומית ובאחריותה, נסגרים, ובמקביל מספר הגנים הפרטיים הולך וגדל, כאשר יש מגבלות וכאשר החוק עצמו מתייחס למגבלות ולקריטריונים שעל משרד החינוך להפעיל.

חנא סוייד: משרד החינוך במסגרת תקנות מסדיר את התנאים שבהם משרד החינוך יכיר במוסד חינוך כמוכר לא רשמי במקרה הזה של גן טרום חובה, כאשר אחד השיקולים המרכזיים שמשרד החינוך צריך להפעיל בהכרה במוסד פרטי הוא איך המוסד הזה וההכרה בו תשפיע על המוסדות המוכרים המנוהלים על-ידי הרשות המקומית.

חנא סוייד: לפי המעקב שלנו, שיקול הדעת הזה לא מופעל בהרבה מקרים, וזו המגמה שאנחנו רואים בהרבה ישובים  - מספר גני הילדים הפרטיים גדל, ומספר גני הילדים המוכרים הרשמיים בניהול המועצה המקומית קטן.

חנא סוייד: לדעתי, הסיבה לכך היא לא אובייקטיבית.

חנא סוייד: בהרבה מקרים ובהרבה מקומות – לאו דווקא בקלאנסווה, אבל ייתכן שגם – אמרתי שיש איזה קומבינות פוליטיות.

חנא סוייד: מאחורי פתיחת הגן יש גם רווח כלכלי, ואז נכנסים שיקולים זרים למסגרת הזאת.

יהודית גידלי: האם המחיר שמשלמים בשני סוגי הגנים הוא זהה?

חנא סוייד: הוא חינם בשניהם.

יהודית גידלי: אז איפה האינטרס הכלכלי?

חנא סוייד: האינטרס הכלכלי הוא שהגוף שמפעיל את גן הילדים יש לו בעצם רווח מזה.

חנא סוייד: זה עסק, וזה לא רע.

חנא סוייד: בעיקרון, אני לא נגד זה.

חנא סוייד: אבל, אם אנחנו רואים מצב שבו מספר גני הילדים המוכרים בניהול המועצה קטן, וגני הילדים הפרטיים מתרבים כל הזמן, אז זה אומר דרשני, כפוף לעוד הערות אחרות שאני מוסיף כאן.

חנא סוייד: יש גנים פרטיים שפועלים ללא אישור של משרד החינוך, ובקלאנסווה שהוא הישוב שבגללו העלאנו את הנושא כאן, התופעה הזאת קיימת.

חנא סוייד: יש גנים שפועלים ללא אישור של משרד החינוך, וזה יכול להיות בגלל מבנים לא מתאימים, וכהנה וכהנה סיבות שאני לא רוצה לפרט אותן.

חנא סוייד: אבל, לא יכול להיות מצב שבו גן ילדים, מוסד חינוך, יפעל ללא אישור של משרד החינוך.

אלכס מילר: קודם כל, יכול להיות מצב כי הוא קורה.

חנא סוייד: יכול להיות דה-פקטו.

חנא סוייד: אני חושב שאנחנו מבינים אחד את השני.

חנא סוייד: זה גם תלוי וקשור למידת הפיקוח שמשרד החינוך מפקח על הגנים.

חנא סוייד: הפיקוח ההדוק על רמת התכנים, על הסביבה הלימודית, על העובדים וכל הדברים האלה.

חנא סוייד: יש הרגשה שמידת הפיקוח של משרד החינוך היא פחותה, וכאילו יש גישה - וזה חבל אם היא קיימת - של ברוך שפטרנו.

חנא סוייד: הנה, קבלו את הכסף, רדו מאיתנו.

חנא סוייד: אנחנו לא רוצים לשבור את הראש עם הבעיות הקיימות בתחום הזה.

חנא סוייד: זה מצב לא רצוי.

חנא סוייד: משרד החינוך משקיע את מיטב כספו, ומחובתו גם לפקח באופן הדוק ומתמשך ועקבי אחרי הפעילות של גני הילדים.

חנא סוייד: הנושא האחרון שאני רוצה להעלות הוא נושא העברת התקציבים ומידת ההשקעה, אם זה של הרשות המקומית, ואם זה של המפעיל הפרטי בגן עצמו.

חנא סוייד: זה יכול להיות אפילו יותר נכון לגבי הגנים המוכרים שהרשות המקומית מפעילה.

חנא סוייד: מידת ההשקעה בתנאים הפיזיים בגן, ובכל מיני שיפורים כמו טלוויזיה ותוכנות ומחשבים וכד', היא לא מתאימה.

חנא סוייד: כנראה שהתקציבים המועברים לרשויות המקומיות לא מושקעים ולא מגיעים בעצם לכתובת הנכונה שלהם שהיא השקעה בפועל בגני הילדים.

חנא סוייד: אני תיארתי חלק מהבעיות.

חנא סוייד: אני בטוח שידידי ועמיתי ד"ר אגבאריה גם יוסיף.

חנא סוייד: אני גם מציע שנשמע את האנשים שיש להם התנסות ישירה בנושא זה.

חנא סוייד: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת אגבאריה, בבקשה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אני מסכים לכל מילה שבה תיאר עמיתי, חברי, ד"ר חנא סוייד את המצב הקיים הן במגזר הערבי והן בקלאנסווה.

עפו אגבאריה: אני רק רוצה להוסיף שאחרי שביקרתי בכמה גני ילדים בקלאנסווה, נוצרה אצלי תחושה שבאמת כאילו משרד החינוך אינו מעוניין להשאיר איזשהו חינוך ממלכתי שהוא יעמוד בזה, ובהתנהגות שלו כלפי הגנים האלה.

עפו אגבאריה: הוא מעדיף שהם יעברו לידיים פרטיות באיזשהו שלב, למרות שתשובתו של שר החינוך היתה אחרת  - שהוא לא ייתן יותר יד להפרטת גנים, ומה שהופרט עד עכשיו נשאר.

עפו אגבאריה: אבל, מה שקיים זה גם קיים.

עפו אגבאריה: אני מקווה שהתשובה הזאת שאני קיבלתי מהשר באמת תעמוד במבחן הדברים, ולמה אני מתכוון?

עפו אגבאריה: אני מתכוון לכך שכשהוא מציע דבר כזה, אז מחובתו של משרד החינוך לתת את כל השירות ואת כל האפשרויות לגנים הממלכתיים להתפתח בצורה נכונה, הן מבחינת המבנה, הן מבחינת הציוד, והן מבחינת הפרסונאל שעושה את העבודה.

עפו אגבאריה: מבחינת הפרסונאל, אני חושב שהפרסונאל בגני הילדים הממלכתיים עולה בהרבה על הפרסונאל שישנו בגנים הפרטיים כי מבחינה תקציבית הולכים לפי הקריטריונים.

עפו אגבאריה: מי שגמרה את הלימודים בצורה כזאת וכזו לפי הקריטריונים של משרד החינוך, מתקבלת ועובדת.

עפו אגבאריה: במגזר הפרטי יכולים לעשות שתי משרות לשתי פקידות וזאת במקום גננת מוסמכת אחת.

עפו אגבאריה: זה המקור לרווח, וכאן העניין העסקי שמנהלים בעלי הגנים הפרטיים.

עפו אגבאריה: שנית, אם הם חוסכים בהוצאות המהותיות בחינוך בתלמיד, אז יכול להיות שהגנים נראים יותר יפים מבחינת הקישוט, וכאילו נראה שהם נותנים שירות יותר טוב.

עפו אגבאריה: אבל, זה למראית עין.

עפו אגבאריה: זה מזכיר לי שבזמן האחרון נעשתה השוואה בין מערכת החינוך הפרטית למערכת החינוך הממלכתית, ולא נמצאו פערים ולא נמצאה העדפה של החינוך הפרטי.

עפו אגבאריה: לא נמצא שההישגים של התלמידים בחינוך הפרטי הם יותר גבוהים מאלה שבחינוך הממלכתי.

עפו אגבאריה: נכון שזה נראה הרבה יותר טוב, ואולי קצת יותר מבריק.

עפו אגבאריה: אבל, לא כך במהות.

עפו אגבאריה: זה בדיוק מה שקורה בקלאנסווה באופן ספציפי, ובמקומות אחרים במגזר הערבי.

עפו אגבאריה: עצם העובדה שאין מספיק פיקוח, ואין מספיק התייחסות גם לאופי התפתחות גני הילדים בצורה משביעה רצון שבאמת יכולה להיות מקבילה מצד משרד החינוך, נותנת פתח לאנשים  לספסר על המקומות האלה, ולומר כאילו החינוך הממלכתי הוא יותר גרוע ולכן הם רוצים לעשות חינוך פרטי שרק למראית עין נראה יותר טוב, אבל לא במהות.

עפו אגבאריה: לכן, אני מבקש שמשרד החינוך ייכנס לעובי הקורה הזאת, ולא ייתן יד לסגירת המעונות האלה, אלא ההיפך, שיתמוך וישפר וייתן אפשרות לגני החובה הממלכתיים להתפתח בצורה טובה ומקבילה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: האם ראש העיר נמצא?

יהודית גידלי: לא, רק הגזבר.

אלכס מילר: האם אתה מדבר מטעם העירייה?

מסאלחה ג'אדת: אני יכול לדבר, אבל הוא יהיה עוד 10 דקות.

אלכס מילר: אוקיי, אז אנחנו נחכה לו.

אלכס מילר: נציגי משרד החינוך, בבקשה.

אלכס מילר: גברתי, שמך לפרוטוקול.

סולי נתן: אני ד"ר סולי נתן, ואני מנהלת מחוז המרכז במשרד החינוך.

סולי נתן: אני רוצה להתייחס לגנים הפרטיים של קלאנסווה.

סולי נתן: בשנת הלימודים הנוכחית אנחנו פתחנו את הגנים הציבוריים הממלכתיים שהיינו צריכים לפתוח ב-1.9.

סולי נתן: ב-7 לנובמבר קיבלו גננות מכתב מראש העיר שמורה להם על סגירת הגן.

סולי נתן: אנחנו לא קיבלנו במחוז שלנו שום התראה ושום הודעה על כך שהוא עומד לסגור ב-7 בנובמבר – אחרי פתיחת שנת לימודים – את הגנים.

סולי נתן: את ההודעה קיבלתי באותו יום מהגברת לילי פוקמינסקי ומר דיעי מהסתדרות המורים שכתבו לי באותו שנייה מכתב מאוד מאוד בהול.

סולי נתן: מייד,  הוצאתי מייד מכתב - ויש לי את המכתב כאן -  וגם שוחחתי עם ראש העיר.

סולי נתן: קיבלתי את ההודעה ב-7 לחודש, והמכתב יצא ב-8 לנובמבר.

סולי נתן: אמרתי לו שאני רואה במעשה הזה מעשה שלא יעשה, מה עוד שמבירור שערכתי אצלי עם הפיקוח ביחידת התקן, עולה שפתיחת שנת הלימודים תשע"א היו ילדים בכל אחד מהגנים הללו שהוא הודיע לגננות שהוא סוגר אותן.

סולי נתן: יש לי את המספרים של הגנים.

סולי נתן: אני רוצה לומר לו דבר נוסף.

סולי נתן: כאשר הוא שולח מכתב כזה לגננות על סגירת גן הוא כאילו מפטר אותן, וזוהי לא סמכותו כמובן.

סולי נתן: זאת הסמכות הבלעדית שלי כמנהלת מחוז.

סולי נתן: הוא לא הודיע לי על כך, והוא לא ביקש את הסכמתי.

סולי נתן: אני רוצה גם לומר שאחרי השיחה שלי איתו אנחנו זימנו אותו למחוז, וביום שני ישבנו בישיבה איתו.

סולי נתן: יש לי פרוטוקול של הישיבה.

סולי נתן: אני הודעתי לו חד משמעית.

סולי נתן: אגב, הם פתחו גנים פרטיים שהם לא קיבלו אישור עליהם כמובן.

אלכס מילר: האם את יכולה לתת לי מספרים?

ג'מאל זחאלקה: מי זה הם?

סולי נתן: העמותות, העמותות פתחו גני ילדים פרטיים.

אלכס מילר: האם יש מספרים?

אלכס מילר: קודם כל, כמה גנים אמורים להיסגר?

אלכס מילר: לאן הם עוברים?

אלכס מילר: מהי כמות הילדים, והאם יש לך שמות של העמותות?

סולי נתן: הגנים לא נסגרו, לא הסכמנו לסגור את הגנים.

סולי נתן: הבעתי את דעתי באופן חד משמעי.

סולי נתן: גנים שנפתחו בראשון לספטמבר לא נסגרים בעיצומה של שנת לימודים.

סולי נתן: הוא לא יכול להוציא את הילדים לאחר מכן.

סולי נתן: בעיניי, הוא חייב להחזיר חזרה את הילדים לגני הילדים.

סולי נתן: הגננות נמצאות שם, הן עובדות משרד החינוך.

סולי נתן: שום גן פרטי חדש שנפתח על-ידי עמותה כזאת או אחרת - - -

אלכס מילר: מה זה "עמותה כזאת או אחרת"?

אלכס מילר: האם את יכולה לתת לי את השמות?

סולי נתן: כן, אני יכולה לומר לך את השמות.

סולי נתן: השם של עמותה אחת זה עמותת המרכז הטכנולוגי.

סולי נתן: העמותה השנייה היא אלאעתסאם אלאסלאמי.

אלכס מילר: כמה ילדים יש בשתי העמותות האלה?

אלכס מילר: האם יש לך מספרים?

אלכס מילר: גברתי, שמך ותפקידך, בבקשה.

הודה ג'אבר: שמי הודה ג'אבר, ואני מפקחת גני הילדים במחוז מרכז.

הודה ג'אבר: אני אפרט.

הודה ג'אבר: מצבת הילדים שקיבלה הרשות ממשרד הפנים היתה 956 ילדים.

הודה ג'אבר: מספר ילדים בגנים ממלכתיים, נכון לשנה זו, הוא 536.

הודה ג'אבר: מספר הילדים בעמותת אלאעתסאם אלאסלאמי - 270  ילדים.

הודה ג'אבר: מספר הילדים בעמותת המרכז הטכנולוגי – 144 ילדים.

אלכס מילר: זה בלי שום קשר להחלטה שהתקבלה לסגור את הממלכתי?

הודה ג'אבר: לא.

אלכס מילר: זה מה שיש בתחילת השנה.

אלכס מילר: כמה  היו צריכים לעבור עכשיו לשתי העמותות האלה אחרי החלטת ראש העיר?

סולי נתן: זה 5 גנים במספרים שונים.

אלכס מילר: מה התקציב שהיה אמור לעבור?

סולי נתן: לא יעבור שום תקציב.

אלכס מילר: אני מדבר - אם כן.

סולי נתן: כל גן מתוקצב.

סולי נתן: יש גן אחד שמתוקצב אצלנו על 22 ילדים, ויש גן אחר שיש לו 19 ילדים.

סולי נתן: יש גן נוסף של 11 ילדים כשכבר הוציאו ילדים מתוך הגן הזה.

אלכס מילר: האם מישהו יכול לעשות חשבון בזמן הישיבה?

מסאלחה ג'אדת: יש לי את כל - - -

סולי נתן: מכל מקום, מה שחשוב כאן שבמיכון שלנו רשום המספר הזה, זאת אומרת שהיה דיווח מטעם הרשות שהיא מדווחת על רישום של התלמידים, על מספרי התלמידים הללו שאני אומרת לך.

סולי נתן: הגנים החדשים נפתחו, והם מבקשים מאיתנו רישיון.

סולי נתן: עד עכשיו אני לא נתתי רישיון כמנהלת מחוז.

אלכס מילר: אם אומרים שבאחד יש 200 ומשהו ילדים, וגם בשני יש, איך הם פועלים עד עכשיו?

אלכס מילר: האם ללא רישיון?

סולי נתן: כן, הם פועלים ללא רישיון.

סולי נתן: הם נפתחו בצורה פיראטית.

סולי נתן: הילדים האלה שהיו אמורים להיות בגנים, חלקם נמצאים היום בגנים הפרטיים.

סולי נתן: לא קיבלו אישור ממני כמנהלת מחוז לפתוח את הגנים הללו.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, האם הם מתוקצבים?

ג'מאל זחאלקה: אם הם לא קיבלו אישור הם לא מתוקצבים.

סולי נתן: לא, לא מתוקצבים.

סולי נתן: הם מבקשים שאנחנו ניתן להם כמובן אישור.

סולי נתן: חשוב לי לומר לכם שהמטרה שלי והמדיניות של השר, וכמובן שלי כמוציאה לפועל את המדיניות, היא לתחזק את המגזר הציבורי.

סולי נתן: כמובן שאנחנו צריכים לחזק חזק מאוד, כפי שאתם, חברי הכנסת, אמרתם, את הגנים שלנו, את הגנים הממלכתיים הרשמיים.

סולי נתן: אנחנו נעשה הכול כדי שלא תהיה זליגה.

סולי נתן: בישיבה שהוזמנה אצלי במחוז ביום שני שעבר, כפי שאמרתי לכם, אנחנו סיכמנו עם ראש העיר שאנחנו חוזרים ופותחים.

סולי נתן: זאת אומרת, הגנים פתוחים – לא נסגרו – והילדים יוחזרו לגני הילדים.

אלכס מילר: זאת אומרת, מבחינת המצב עכשיו, לפי הסיכום שיש לכם עם ראש העיר, הילדים חוזרים חזרה לאותם גנים שהורו להם לצאת .

סולי נתן: הם חוזרים לגנים שלא נסגרו בפתיחת השנה.

סולי נתן: באופן לא פורמאלי, וגם סיכמתי כמובן עם המפקח המחוזי, וכמובן עם המפקחת, שאנחנו נעשה מאמץ וניתן איזושהי דחיפה לתוך גני הילדים, ונתקצב אותם כך שיעשירו את הסביבה הלימודית של הגן, יעשירו את כל מה שקשור לתכנים, למשחקים, כדי שהם יהיו יותר ויותר אטרקטיביים, וזו המגמה.

סולי נתן: זה כמובן היה, היו החלטות לפני שקיבלנו את ההזמנה לוועדת החינוך של הכנסת – אין לה שום קשר לזה.

סולי נתן: נאמר כאן שיש אולי משהו קוסמטי, וסביבה לימודית יותר מבריקה ונאותה.

סולי נתן: אנחנו נגרום לכך שהם יהיו כאלה שיהיו מגנטים, וגם ימגנטו את הילדים חזרה.

ג'מאל זחאלקה: מה?

ג'מאל זחאלקה: האם אין בעיה?

ג'מאל זחאלקה: כלומר, האם אפשר לסיים את הישיבה?

ג'מאל זחאלקה: שומעים כאן שאין בעיה.

סולי נתן: כרגע אתה מקבל ממני מידע.

אלכס מילר: חבר הכנסת זחאלקה, אני אומר לך איפה הבעיה.

סולי נתן: הילדים – חלקם כבר חזרו.

סולי נתן: היה חג הקורבן, ורק אתמול נפתחו גני הילדים.

סולי נתן: כבר קיבלתי דיווח מהמפקחת שבחלק מהגנים כבר הגיעו 20 ילדים, ובחלק אחר הגיעו 18, וכך הלאה.

סולי נתן: הכוונה שלנו היא למלא אותם, כמובן עד 35 תלמידים בכיתה.

אלכס מילר: יש לי שאלה לגבי אותן עמותות שאליהן הורו להעביר את הגנים ואת הילדים – מי הן הגננות שם?

אלכס מילר: מי הם האנשים שם?

אלכס מילר: האם יש בכלל איזשהו מידע?

סולי נתן: לא, אין לנו שום מושג, שום מושג.

סולי נתן: ברגע שהם לא מקבלים מאיתנו רישוי או ביקור, אנחנו לא יודעים.

עינת וילף: מהו תהליך האכיפה לסגירת גן?

עינת וילף: אם אין רישיון אז צריך לסגור אותו.

סולי נתן: הרשות המקומית צריכה לגרום לכך שהילדים יירשמו בבתי הספר או במסגרות הממלכתיות.

סולי נתן: זה תפקיד של רשות.

עינת וילף: ואם אין לה אינטרס?

סולי נתן: כאשר ראש העיר היה אצלי, הוא אמר בצורה מפורשת שיש לו אינטרס לשמר את הגנים הממלכתיים, אז בואי נגיד שאני מורידה את זה.

סולי נתן: יש לי את הפרוטוקול שהוא אמר חד משמעית שהוא רוצה לחזק, ואין לו שום אינטרס לפגוע במגזר הציבורי.

עינת וילף: נאמר לי שאחת הרשתות היא של האחיין שלו.

סולי נתן: בסדר, אבל יש ראש עיר.

סולי נתן: אני מדברת מה ראש העיר אמר.

סולי נתן: אני לא ראיינתי את האחיין שלו.

אלכס מילר: דרך אגב, זו שאלה שאני עכשיו שאלתי.

אלכס מילר: האם יש איזשהו קשר אישי בין ראש העיר ל- - -

לילי פוקמינסקי: ברור.

קריאה: בטוח.

סולי נתן: זה דבר אחד.

סולי נתן: הדבר השני, הם עושים מאמצים, וכבר אומרת לי מפקחת, שאני רואה תוצאות שילדים חזרו לגנים.

סולי נתן: אנחנו נמשיך ונעשה הכול כדי שהילדים יחזרו לגן, ואני אומרת לכם שאני כמנהלת מחוז מתקצבת בצורה נאותה מאוד את המגזר הערבי.

סולי נתן: אבל, פה אני אתן פוקוס מיוחד כדי באמת לתחזק ולחזק עוד יותר את מה שקשור לחינוך הרשמי הממלכתי.

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע את ההורים.

אלכס מילר: מי מייצג כאן את ההורים?

ג'מאל זחאלקה: אולי שאלה שאני חושב שהיא מתבקשת כאן.

ג'מאל זחאלקה: אם החינוך בגנים הממלכתיים בקלאנסווה הוא בחינם כי היא באשכול 2, אז למה, לדעתכם, אנשים הולכים לגנים הפרטיים?

ג'מאל זחאלקה: האם זה לא נראה לכם מוזר שהם צריכים לשלם?

אלכס מילר: חבר הכנסת זחאלקה, אתה יודע שזה לא רק בקלאנסווה, אלא זה בכל הארץ.

עפו אגבאריה: אתה לא יודע למה?

עפו אגבאריה: אתה לא יודע על יחסי הכוחות שיכולים להיות בין משפחה זו לאחרת.

ג'מאל זחאלקה: לא, לא.

ג'מאל זחאלקה: למה שאזרח מהשורה ישלח את הילדים שלו לגן פרטי וישלם כסף?

קריאות: לא ישלם כסף, לא משלמים.

אלכס מילר: זה בחינם.

אלכס מילר: לוקחים את התקציב של משרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: היא אומרת שהיא לא מממנת אותם.

חנא סוייד: היא מממנת.

ג'מאל זחאלקה: בבקשה לשים הכול על השולחן.

סולי נתן: ברגע שאני לא נותנת רישיון למוסד, הוא לא מקבל תקציב ממשרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: אז מאיפה הוא מקבל תקציב?

לילי פוקמינסקי: זה עסקים משפחתיים אצלכם.

ג'מאל זחאלקה: לא, זה לא תשובה.

ג'מאל זחאלקה: יש פה משהו שהוא לא גלוי לעין.

עפו אגבאריה: זה ממומן על-ידי משרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: היא אומרת שלא.

ג'מאל זחאלקה: נציגת משרד החינוך -  אני רוצה שתחזרי על הדברים - אמרה הגנים הפרטיים לא ממונים על-ידי משרד - - -

אלכס מילר: כרגע הם לא.

אלכס מילר: אבל, אם ראש העיר מחליט לסגור גן ציבורי, ומעביר את הילדים לגן פרטי, ומגישים בקשה להכיר בגוף, אז זה תהליך.

אלכס מילר: זה מכתב ש- - -

ג'מאל זחאלקה: ובינתיים ההורים לא משלמים.

חנא סוייד: לא משלמים.

חנא סוייד: התשובה – לא.

ג'מאל זחאלקה: איך זה ממומן?

ג'מאל זחאלקה: מי משלם למורים?

ג'מאל זחאלקה: הכיצד?

חנא סוייד: ברשותך, אדוני היושב ראש, שאלת הבהרה שהיא בעצם תענה.

חנא סוייד: האם יש גני ילדים פרטיים, אבל מוכרים, שממומנים על ידכם?

סולי נתן: כן, יש.

חנא סוייד: אז הם לא מממנים את הגנים שהוקמו ללא אישור.

חנא סוייד: אבל, הם מממנים גנים פרטים מאושרים.

ג'מאל זחאלקה: אז התלמידים נמצאים עכשיו בגנים מאושרים.

סולי נתן: לא.

קריאות: לא כולם.

סולי נתן: לחבר הכנסת אין כנראה תעודת הוראה כמוני.

סולי נתן: אולי אני אנסה להיות מורה טובה, ולהסביר שוב.

סולי נתן: בקלאנסווה יש גנים ממלכתיים בגילאים 3 -4  שהמדינה מתקצבת אותה, משרד החינוך, ויש גנים פרטיים מקדמת דנא, מלפני שנים.

סולי נתן: יש לי פה רצף מ-2002 עד עכשיו.

סולי נתן: בעמותת אלאעתסאם אלאסלאמי היו, למשל, 6 גנים, ואנחנו המחוז, המדינה, הולכים ובודקים ורואים האם אפשר לתת רישיון או לא.

סולי נתן: אם יש הערות אנחנו מעירים.

סולי נתן: יש 6 גנים כאלה באחת העמותות שקיימים מ-2002.

סולי נתן: השנה נפתחו עוד גנים חדשים.

סולי נתן: הם לא קיבלו רישיון ממני, והם לא מתוקצבים.

ג'מאל זחאלקה: רצו לקבוע עובדה מוגמרת.

סולי נתן: כן, ואנחנו לא נסכים לזה.

סולי נתן: אנחנו, משרד החינוך, לא נסכים לזה.

ג'מאל זחאלקה: כמה ילדים יש בגנים הלא מוכרים?

סולי נתן: את זה תגיד לך הרשות.

סולי נתן: אנחנו עושים הכול כדי להחזיר אותם.

אלכס מילר: אני רוצה להסביר לך משהו.

אלכס מילר: זה עניין של מעשה בכפייה.

אלכס מילר: ברגע שאתה סוגר גן או בית ספר ממלכתי, אתה מכריח אנשים ללכת לפרטי, וזה לא משנה אם זה בחינם או שצריך לשלם.

אלכס מילר: אין להם אפשרות ברגע שסוגרים גן ציבורי.

אלכס מילר: הרי אתה לא תסיע את הילד שלך שעתיים למקום אחר.

אלכס מילר: גם לא יתנו לך אפשרות לרשום אותו לגן ציבורי אחר.

אלכס מילר: אין פה יותר מידיי משחק.

אלכס מילר: חברים, בואו נעשה את הדברים בצורה מסודרת.

אלכס מילר: בואו נשמע את נציגי ההורים.

גזאווי גאנם: שלום לכולם, שמי גזאווי גאנם, אני חבר ועד הורים.

גזאווי גאנם: אנחנו מודים על כך שהסכמתם לנהל את הדיון הזה.

גזאווי גאנם: אני מלווה את כל העניין הזה כבר מחודש פברואר.

גזאווי גאנם: אני אציג את הדברים כפי שהם.

גזאווי גאנם: כוועד הורים נציג את הדברים כשאנחנו נסמכים על עובדות, על מסמכים, על אנשים, ולא על דיבורים.

גזאווי גאנם: יש לנו חבר בוועד ההורים שיכול לספר לכם על הניסיון האישי שלו.

גזאווי גאנם: כאשר הוא הלך לרשום את ילדיו לגן הממלכתי אמרו לו: אתה תרשם אצל חברה פרטית, עזוב אותך מהגן הממלכתי.

גזאווי גאנם: זהו גן שהוא לא בסדר, זהו גן שעומד להיסגר, בגן הזה יש 40 ילדים.

גזאווי גאנם: אלה הן השיטות.

אלכס מילר: הרי שם הוא לא היה משלם, ופה הוא יצטרך לשלם.

גזאווי גאנם: לא, אני אחדד את הדברים בנוסף למה שנאמר.

גזאווי גאנם: יש לנו אינפורמציה יותר מדויקת.

גזאווי גאנם: אני אתחיל מהעובדה שהופתעתי לשמוע מהגברת ד"ר סולי נתן שהיא רק ידעה בנובמבר על סגירת חמישה גנים.

גזאווי גאנם: הם התכוונו לסגור אפילו שמונה גנים.

גזאווי גאנם: זה נאמר לנו אפילו על-ידי מנכ"ל העירייה בשיחה ובפגישה שלו עם חברי ועד ההורים.

גזאווי גאנם: אחרי מאבק, הפגנות והתכתבויות הם כנראה חזרו בהם.

גזאווי גאנם: אני לא יודע בדיוק מה קרה איתם.

גזאווי גאנם: אני רוצה לבשר - אולי לא לבשר -  לגברת סולי נתן שבתחילת שנת הלימודים הנוכחית נסגרו עוד שלושה גנים והגברת הודה ג'אבר מודעת אליהם, והיא יודעת איזה גנים.

גזאווי גאנם: אתם כמשרד חינוך דאגתם אפילו שאותן מורות - - -

סולי נתן: כן, זה כשעושים את זה פורמאלי.

סולי נתן: אני יכולה להסביר בדיוק את התהליך הפורמאליים.

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע את המנגנון שהוצג בפניכם - ההורים.

אלכס מילר: סגרו גן ממלכתי שבו לא שילמתם כסף, ואמרו לכם עכשיו: לכו לגן זה וזה.

אלכס מילר: האם אתם צריכים לשלם או לא צריכים לשלם?

גזאווי גאנם: קודם כל, אני אומר לך בדיוק איך התחילה כל הפרשה הזאת.

אלכס מילר: עזוב אותי, בוא תקדם אותי.

גזאווי גאנם: זה חשוב, ואני אסביר לך למה חשוב.

גזאווי גאנם: הרי ההורים טוענים: מה איכפת לנו איפה  נרשום את הילדים שלנו בחברה הזאת או בעמותה הזאת, ממילא אנחנו לא משלמים.

אלכס מילר: למה הם לא משלמים בגוף פרטי?

גזאווי גאנם: אני אסביר.

גזאווי גאנם: קודם כל, אותה חברה ואותה עמותה שהגישו בקשות, לאחד מהגופים היו שני גנים פרטיים במשך שנה, והוא עבד תחת פיקוח והסכמת משרד החינוך.

גזאווי גאנם: אולם, השנה הנוכחית הם לא אישרו את הגנים שלהם.

גזאווי גאנם: זה ידוע שלאלאעתסאם האלאסלאמי יש גנים כבר ב-2001 וב-2002 בחינם.

אלכס מילר: מה זה "בחינם"?

אלכס מילר: מאיפה הכסף?

גזאווי גאנם: בחינם מכיוון שהן מאושרות על-ידי משרד החינוך.

גזאווי גאנם: אנשים אומרים: מה איכפת לנו?

גזאווי גאנם: אנחנו רושמים שם?

גזאווי גאנם: אין לנו בעיה.

גזאווי גאנם: כהורים מחינו גם בצורה מאוד רצינית על צורת הרישום, שיטת הרישום, שנערכה בעירייה.

גזאווי גאנם: אחד ההורים יכול להביא דוגמה, וגם להעיד בפני הוועדה על כך שהלכו אנשים להירשם.

גזאווי גאנם: אל"ף, בצורה שיטתית למשך עשר שנים קיבלנו בשנת 2000 את הזכות הזאת בקלאנסווה.

גזאווי גאנם: כל שנה היו מוציאים כרוז כזה שבתאריך X, אתם מוזמנים להירשם לגנים הממלכתיים.

גזאווי גאנם: השנה הזאת הכרוז הזה פתאום נעלם.

גזאווי גאנם: עשינו את הפרסום ביוזמת הגננות, ואנשים הלכו להירשם.

גזאווי גאנם: אומרים להם: אל תירשם אצל גננת זו, אצלה יש 40 ילדים – לא צריך להירשם.

גזאווי גאנם: מפנים אותך ל-X, או לעמותה או לחברה – לא חשוב.

אלכס מילר: מי זה?

אלכס מילר: מחלקת רישום?

גזאווי גאנם: כן, המחלקה.

גזאווי גאנם: הנה, אמרתי שיש לנו אדם שיגיד שמנהל מחלקת החינוך אמר את זה.

גזאווי גאנם: זה לא משהו סודי.

גזאווי גאנם: יש לנו עשרות עדים כאלה.

אלכס מילר: אני מכיר את זה ממקום אחר – מפתח-תקווה, נכון?

חנא סוייד: זה לא פטנט רק של קלאנסווה.

גזאווי גאנם: שנית, גילינו שאותן עמותות או חברות יש להן את רשימות הילדים מהאוטומציה, כאשר אותה גננת לא יכולה לפני ה-15 לאוגוסט לקבל את רשימת הילדים שנרשמים אצלה.

גזאווי גאנם: יש לנו גם על זה הוכחות.

גזאווי גאנם: אותם אנשים התקשרו, וכשהם באו להירשם אמרו להם: אל תירשמו לגן זה בגלל שהגן הזה ייסגר והוא לא יפעל, מפטרים את הגננת וכו'.

גזאווי גאנם: שיטת הרישום וקבלת הילדים היתה מוטעית, אפילו במרמה, ובצורה לא נכונה ובצורה מוחלטת.

גזאווי גאנם: כוועד הורים אנחנו טוענים שהעירייה צריכה להיות לצידנו ולהיאבק איתנו, ולא להיפך.

גזאווי גאנם: ממה שידוע לנו ממסמכים, מהצהרות, ומשיחות עם מנהל מחלקת החינוך, זה שסגירת חמשת הגנים בחודש נובמבר היתה על פי החלטת או על פי המלצה או בקשת משרד הפנים ומשרד החינוך.

גזאווי גאנם: משרד החינוך טוען שלא, משרד הפנים – אני לא יודע.

גזאווי גאנם: אנחנו נשמח לקבל עמדה.

גזאווי גאנם: ביקשנו מסמך כתוב, ואמרו לנו שזהו חומר חסוי, ושאי אפשר להעביר מסמך כזה.

גזאווי גאנם: אני חושב שהמדיניות הכללית של משרד החינוך צריכה להיות חד משמעית.

גזאווי גאנם: יש תקנה, ולטעמי משרד החינוך היה צריך לראות זה עוד ב-2009-2010  כאשר נסגרו שני גנים כאשר בגנים האלה היו לפחות 35 ילדים.

גזאווי גאנם: נתתי שמות של לילה בלעום ועוד אחד.

גזאווי גאנם: הם נסגרו, ואף אחד לא יודע מה הסיבה.

גזאווי גאנם: במקביל, אושרו עוד שני גנים פרטיים.

ג'מאל זחאלקה: כמה גנים פרטיים אושרו השנה?

קריאה: הוקמו, אבל לא אושרו.

סולי נתן: אף אחד מהחדשים לא אושרו.

סולי נתן: מי שביקש  - כל החדשים - לא אושרו.

עינת וילף: אני ראיתי מכתבים ששולח ראש עיר לגננות.

עינת וילף: איך הוא מודיע להן שהוא מפטר אותן?

עינת וילף: איך הוא סוגר גנים ששייכים למשרד החינוך?

סולי נתן: הוא לא יכול לעשות את זה.

סולי נתן: אני כתבתי לו מכתב חד משמעי עם העתק למנכ"ל, לכל העולם.

מחמוד חדיג'ה: אולי גם ראש העיר יישמע לפני שנשמעות כאן טענות?

אלכס מילר: אדוני, כרגע נכנסת.

גזאווי גאנם: התחלתי בעניין מדיניות שרד החינוך שהרי למשך השנתיים האחרונות היה מורגש אפילו מבחינת מספרים.

גזאווי גאנם: מ-28 גנים בקלאנסווה הגענו ל-22 או 23 – תלוי בשאלה האם ייסגרו עוד גנים ביומיים הקרובים, אנחנו לא יודעים.

גזאווי גאנם: אני חושב שעל פי התקנה שציטטתי במכתבים רבים, ואני יכול להציג גם לוועדה, לשר החינוך יש את שיקול הדעת.

גזאווי גאנם: הוא רשאי לא לאשר גנים פרטיים אם זה בא על חשבון גנים ממלכתיים.

גזאווי גאנם: אנחנו רואים שבמשך שנתיים הגענו מ-28 ל-22 כאשר ב-2009 -2010 אושרו שני גנים פרטיים ועוד ממשיכים לאשר גנים פרטיים, ולא חשוב לאיזה גוף.

גזאווי גאנם: זה הרי בניגוד להמלצות ולהחלטת השר.

אלכס מילר: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

אלכס מילר: כרגע שמעת את הודעת מנהלת המחוז.

אלכס מילר: האם ההודעה שנמסרה לוועדה מקובלת מבחינתכם?

גזאווי גאנם: מקובל עליי, ודווקא רשמתי את זה ורציתי להתייחס לזה.

גזאווי גאנם: אבל, אני חושב שהודעה הצהרתית לא מספיקה.

אלכס מילר: זה לא הודעה הצהרתית.

גזאווי גאנם: אני אומר לך למה.

גזאווי גאנם: אין מחלוקת שהכספים היו מועברים לעירייה.

גזאווי גאנם: אבל, לא רואים את הכספים האלה בגנים הממלכתיים.

אלכס מילר: אבל, היא הודיעה לך שהם עכשיו - - -

גזאווי גאנם: אנחנו נבקש שמשרד החינוך באמת יבקש ייקח את זה לידיים, ושזה יהיה תחת פיקוח.

גזאווי גאנם: יתרה מזאת, אנחנו מבקשים שיהיה פיקוח יותר אינטנסיבי על אותן גננות ועל אותם גנים ממלכתיים.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אדוני ראש העיר, אתה איחרת קצת, אבל אני אנסה להכניס אותך לפרופורציה.

אלכס מילר: חברי הכנסת  הציגו את הנושא, ואיך הם רואים את הנושא מבחינתם.

אלכס מילר: הם ביקשו דיון מיוחד בנשיאות הכנסת, ונשיאות הכנסת אישרה ואנחנו מקיימים כאן דיון.

אלכס מילר: נשמעו כאן טענות שונות.

אלכס מילר: קודם כל, הליך קבלת ההחלטות שלך מבחינת משרד החינוך, היה לקוי.

אלכס מילר: שנית, הושמעה פה טענה שיש לך קשר אישי, משפחתי, לאחת העמותות שאליהן הועברו ילדים מאותם גנים ממלכתיים.

אלכס מילר: אדוני, אלו טענות מאוד קשות.

אלכס מילר: אני יכול לומר לך שאנחנו דנים כאן בהרבה מאוד דברים, אבל טענות מהסוג הזה נשמעות אולי פעם ב-.

אלכס מילר: קודם כל, הייתי רוצה לשמוע ממך מה קורה מבחינת החינוך הממלכתי אצלך בעיר?

אלכס מילר: בעקבות מה התקבלו החלטות על סגירת הגנים הממלכתיים והעברת הילדים לגנים הפרטיים?

אלכס מילר: מדוע יש מדיניות כזאת כאשר המדיניות באופן כללי של משרד החינוך ושל המדינה היא להפחית בהפרטה ובחיזוק החינוך הפרטי?

אלכס מילר: כיושב ראש הוועדה אני יכול לומר שאני רואה בכל מי שמחזק את החינוך הפרטי כמישהו שמייצר קרע בעם.

אלכס מילר: האם אתה מודע לכל מה שקורה באותם גנים?

מחמוד חדיג'ה: אני מודע, אני מודע.

אלכס מילר: מי הן הגננות?

אלכס מילר: מי אחראי על התכנים?

אלכס מילר: זאת אומרת, יש השלכות להעברת האחריות על ילדים מהחינוך הממלכתי לחינוך פרטי.

אלכס מילר: כראש עיר שמקבל החלטה, האם אתה מודע למה שקורה באותם גנים?

אלכס מילר: אני יכולה להבין החלטה שיכולה להתקבל דרך רציונאל אינסטרומנטאלי, כי אתה נמצא במצב כלכלי שמכריח אותך לעשות צעד כזה או אחר בלי להיכנס לעובי הקורה של מי הם האנשים ומה הם התכנים.

אלכס מילר: זה דבר שקורה.

אלכס מילר: בישיבה הקודמת דיברנו על החלטת מינהל מקרקעי ישראל לסגור את כל השכרות הדיור לסטודנטים בקיבוצים.

אלכס מילר: היתה שם החלטה שהיא כביכול החלטה כלכלית טובה למינהל.

אלכס מילר: אבל, היא גרועה מאוד לסטודנטים.

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע מה היה הליך קבלת ההחלטות.

אלכס מילר: עדכנתי אותך באותם הדברים שעלו כאן כי לא היית כאן, אני אודה לך אם תראה לנכון להתייחס אליהם.

מחמוד חדיג'ה: קודם כל, אני שמח שכל בעיות המגזר הערבי נפתרו - לא ידעתי.

מחמוד חדיג'ה: ישנם כאן ארבעה חברי כנסת שמתעסקים עכשיו בזה שגן כזה שיהיה שם.

אלכס מילר: אני ממליץ לך לא להיכנס לעניין הזה.

אלכס מילר: אני חושב שיש ציבור אחד שיכול לבוא ולהחליט מה תפקידם של נבחרי ציבור, והם אלו ששמים את הפתק בקלפי.

אלכס מילר: גם אתה איש נבחר, והציבור שבחר בך יחליט אם אתה עושה עבודה נכונה או לא.

אלכס מילר: כנ"ל חברי היושבים כאן.

אלכס מילר: הביקורת היא לא - - -

מחמוד חדיג'ה: אני חושב שיש כאן טעות בהסברת העניין כי מי שאחראי על אישור גנים פרטיים הוא משרד החינוך.

מחמוד חדיג'ה: אין כל סמכות לרשות המקומית לאשר או להנפיק רישיונות לגנים פרטיים.

אלכס מילר: זה הובהר לנו על-ידי מנהלת המחוז, אין בעיה.

מחמוד חדיג'ה: לפני מספר ימים הונפקו רישיונות לעמותת אלאעתסאם אלאסלאמי, עמותה שקיימת מזה כ-8 שנים.

מחמוד חדיג'ה: זאת אומרת, 6 שנים לפני שהגעתי לעירייה.

מחמוד חדיג'ה: מי שחתום מטה הוא ד"ר שמשון שושני המנהל הכללי.

מחמוד חדיג'ה: אין ולא תמצאו אף חתימה – לא לראש העירייה ולא לעירייה.

מחמוד חדיג'ה: לא תמצאו לא חתימה ולא חותמת על אף מסמך של גן זה או אחר.

עינת וילף: גם לא מכתבי פיטורין?

מחמוד חדיג'ה: אני אגיע לזה.

אלכס מילר: הוא, קודם כל, מדבר על אישורים.

מחמוד חדיג'ה: בכל מקרה, בעניין הזה היתה לנו ישיבה לפני מספר ימים במשרד החינוך עם הגברת ד"ר סולי נתן ועם מפקח המחוז טארק, ועם המפקחת הגברת הודה ג'אבר.

מחמוד חדיג'ה: אנחנו גם הגענו להבנות ולהסכמות בעניין הזה.

סולי נתן: נכון, אני סיפרתי את זה.

מחמוד חדיג'ה: זה היה דיון ארוך, אבל בסוף הגענו להבנות ולהסכמות.

מחמוד חדיג'ה: אנחנו הסכמנו בהסכמת כל הצדדים - - -

סולי נתן: לפתוח את הגנים הציבוריים.

מחמוד חדיג'ה: בסדר, לפתוח את הגנים.

מחמוד חדיג'ה: עדיין לא קיבלנו את הפרוטוקול.

מחמוד חדיג'ה: אבל, ישנו כאן דבר נוסף והוא שלא רק שלרשות המקומית אין כל סמכות לאשר או לא לאשר גנים - - -

אלכס מילר: אנחנו לא דנים על אישור אותם גנים, אנחנו דנים כרגע על ההחלטה שלך לסגור.

מחמוד חדיג'ה: ההחלטה לסגור גנים התקבלה בישיבה בין הרשות לבין משרד הפנים כי ישנם גנים שיש בהם 0 ילדים.

אלכס מילר: למה משרד החינוך לא היה מעורב בהחלטה הזאת?

מחמוד חדיג'ה: אנחנו שלחנו מכתב לפני ה-30 במאי למשרד החינוך שאנחנו הולכים לסגור גנים בגין מספר ילדים נמוך שנרשמו.

אלכס מילר: האם גם למשרד הפנים שלחת מכתב שאתה הולך לסגור גנים?

אלכס מילר: אמרת שהיתה ישיבה, נכון?

מחמוד חדיג'ה: אני אומר - לפני ה-30 במאי 2010 שלחנו מכתב למשרד החינוך שאנחנו הולכים לסגור מספר גנים מאחר ומחלקת החינוך בעירייה ראתה כי מספר הילדים שנרשמו הוא נמוך.

מחמוד חדיג'ה: יש גנים שנרשמו בהם 4 ילדים או 9 ילדים.

עפו אגבאריה: אולי זה בגלל ההכוונה של העירייה לא להירשם לשם, אלא להירשם לשם.

עפו אגבאריה: אולי גם זה היה.

מחמוד חדיג'ה: אולי אתה היית שם ושמעת.

עפו אגבאריה: אני שואל אותך, אולי זה גם בגלל זה?

עפו אגבאריה: האם יכול להיות כזה דבר או לא?

מחמוד חדיג'ה: אני לא יודע.

מחמוד חדיג'ה: כשאתה תדבר אני לא אקטע אותך.

מחמוד חדיג'ה: אל תקטע אותי.

אלכס מילר: לו מותר, לך לא.

מחמוד חדיג'ה: אני רוצה להעביר את המסר.

מחמוד חדיג'ה: אנחנו פנינו למשרד החינוך בהתכתבויות נגד הפרטת גנים.

מחמוד חדיג'ה: אני אקרא כדי שחבר הכנסת מר עפו אגבאריה יבין.

עינת וילף: אגב, האם משרד החינוך אישר את הסגירה?

סולי נתן: לא, לא הסכמנו.

אלכס מילר: אבל, זה לא העניין.

אלכס מילר: זה לא בעיה לעשות מהלך ברגע שיש מדיניות – פשוט לבוא ולהעביר כתהליך טבעי כביכול לגנים אחרים.

אלכס מילר: מכירים את זה, זוהי בעיה שקיימת לא רק אצלם.

אלכס מילר: זה קיים בעוד מקומות.

מחמוד חדיג'ה: זה לא רק בעיה אצלנו.

מחמוד חדיג'ה: מרבית הגנים בנצרת מוחזקים על-ידי עמותות.

מחמוד חדיג'ה: באום אל-פאחם, היכן שחבר הכנסת עפו אגבאריה – חלק מהגנים בעמותות - - -, בסכנין חלק מהגנים הם בעמותות, בעין מאהל, בדיר אלאסאד וב- - -

עפו אגבאריה: הוא אמר לך שבכל המגזר הערבי וגם היהודי יש דברים כאלו.

עפו אגבאריה: אבל, עכשיו דנים ספציפית.

מחמוד חדיג'ה: ברשותך, אני רוצה לקרוא מכתב בתשובה למכתב שאני הפניתי לגברת לבנה.

סולי נתן: הגברת לבנה שהיתה פעם במוכר שאינו רשמי.

מחמוד חדיג'ה: כן, היא כותבת לי בתשובה כך על רצוננו להתנגד לפתיחת גנים פרטיים: "ברצוני להבהיר כי גני ילדים במעמד מוכר שאינו רשמי נפתחים מכוח חוקי החינוך" - והתרבות  נדמה לי קצת מחוק - חוקי החינוך מאפשרים להורים לשלוח ילדיהם גם לגנים שאינם רשמיים, ובלבד שיהיו להם רישיונות בתוקף, ויוכרו על-ידי משרדנו.

מחמוד חדיג'ה: לאור הנאמר לעיל - - -

אלכס מילר: אותם גנים שהחלטת לסגור והחלטת להעביר - - -

מחמוד חדיג'ה: אני לא החלטתי לסגור גנים.

מחמוד חדיג'ה: היתה ישיבה עם משרד הפנים, הממונה על המחוז - - -

עפו אגבאריה: אז מי החליט?

עפו אגבאריה: משרד הפנים או משרד החינוך או אתה?

אלכס מילר: חבר הכנסת אגבאריה, למה אתה עוזר לי?

אלכס מילר: רק שנייה.

אלכס מילר: החלטתם להעביר אותם לשני גנים של שתי עמותות.

אלכס מילר: האם יש להם רישיונות?

מחמוד חדיג'ה: קודם כל, אני לא מעביר, אני לא מכיר.

מחמוד חדיג'ה: תשאלו גם את המפקחת הודה ג'אבר, אני אף פעם לא הייתי באף גן, לא של אלאעתסאם ולא של ראמי, ואני לא יודע איפה הם ממוקמים בדיוק.

מחמוד חדיג'ה: בדרך כלל, אני לא עובד במחלקת החינוך, ואני לא מפנה אנשים.

מחמוד חדיג'ה: אבל, אני מדבר גם בשם עובדי מחלקת החינוך.

מחמוד חדיג'ה: אני אומר לך שאף אחד, אף אחד מהמחלקה שלי בעירייה, לא הפנה אף אדם ל- - -

אלכס מילר: רגע, כשהתקבלה החלטה לסגור כמה גנים - - -

מחמוד חדיג'ה: - - - הוא אומר: אנחנו לא יכולים להכריח הורים לרשום את הילדים שלהם לגן זה או אחר – זה כל העניין.

מחמוד חדיג'ה: אני חושב שיש פה מלכודת פוליטית.

מחמוד חדיג'ה: יש ניגוחים פוליטיים בקלאנסווה.

מחמוד חדיג'ה: אני אומר לך שאפילו המכתבים שהגיעו לחברי הכנסת או למשרד החינוך או למשרד הפנים מטעם אותם אנשים מסומנים, לא קיבלתי מהם העתק על מנת שאוכל להתייחס אליהם.

מחמוד חדיג'ה: אפילו לא ביקשו את התייחסותי.

מחמוד חדיג'ה: מישהו אמר כאן - אני חושב שעו"ד עזאווי - שביקשו מסמכים.

מחמוד חדיג'ה: אולי ביקשו מ- - - מסמכים, אבל לא הגיעו למחלקת החינוך, ולא אליי.

קריאה: עזאווי ביקש ממנהל מחלקת החינוך.

מחמוד חדיג'ה: אל תתווכח עכשיו.

מחמוד חדיג'ה: אף אחד לא פנה באופן מסודר לבקש מסמכים.

מחמוד חדיג'ה: ד"ר סולי נתן, אני ראיתי את הפרוטוקול של הישיבה.

מחמוד חדיג'ה: הם ציינו שאף אחד לא ---.

מחמוד חדיג'ה: נמצא כאן החשב המלווה שהוא נציג משרד הפנים, נמצא כאן גם ששי דקל שגם הוא ממשרד הפנים.

מחמוד חדיג'ה: הדברים לא נעשו על דעת ראש העיר, ולא מנהל אגף החינוך, ולא אף אחד בעיריית קלאנסווה.

מחמוד חדיג'ה: אנחנו לא עושים את זה.

מחמוד חדיג'ה: אנחנו מתייחסים לזה כעירייה ולא כעסק פרטי על אף שאנשים מסוימים מנסים לצייר את המצב כך.

מחמוד חדיג'ה: אבל, זה לא נכון, זה לא כך.

מחמוד חדיג'ה: אנחנו לא פועלים בניגוד למשרד הפנים.

מחמוד חדיג'ה: מי שאחראי עליי כראש עיר הוא משרד הפנים, ולא משרד החינוך.

מחמוד חדיג'ה: אבל, עם כל הכבוד, ביקשתי ישיבה עם הגברת ד"ר סולי נתן.

מחמוד חדיג'ה: אני הגזבר ומנהל מחלקת החינוך הגענו לשם.

מחמוד חדיג'ה: ישבנו והגענו להסכמות.

מחמוד חדיג'ה: אני מאמין שהדברים יתבררו.

סולי נתן: אני סיפרתי שאכן הגנים קיבלו כבר תלמידים חדשים, ושחזרו התלמידים לגנים לפי הדיווח שקיבלתי.

סולי נתן: אנחנו עוד מצפים במהלך השבוע שנמלא את הגנים בתפוסה מלאה.

מחמוד חדיג'ה: כדי למשוך את הילדים לגנים של העירייה, עשו יום הפנינג במתנ"ס העיר על חשבון העירייה.

מחמוד חדיג'ה: אנחנו זימנו את כל הגננות ואת כל ההורים, ושמתי כרוז שיבואו וירשמו בגני העירייה.

מחמוד חדיג'ה: יש גננות שאצלן נרשמו 40 ילדים.

קריאה: זה ועד הורים שעשה את זה.

מחמוד חדיג'ה: יש גננות שנרשמו אצלן 40 ילדים, ויש גננות שנרשמו אצלן רק 4 ילדים.

מחמוד חדיג'ה: אני חושב שזה טמון באישיות של - - -

אלכס מילר: אשאל אותך שאלה.

אלכס מילר: כראש העיר האם אתה  מוביל אצלך מדיניות של חינוך ממלכתי או חינוך פרטי?

מחמוד חדיג'ה: אני כל הזמן הובלתי, והבהרתי את העמדה שלי.

מחמוד חדיג'ה: המדיניות שלי היא חינוך ממלכתי.

מחמוד חדיג'ה: אף פעם לא פניתי לפרטי, ולא כיוונתי כפי שמנסים - - -     	אבל, אני אומר שיש משרד פנים.

מחמוד חדיג'ה: יש נתונים מספריים ויש נתונים כספיים, ולכן החשב המלווה הגיע, והוא יענה.

מחמוד חדיג'ה: אני לא יכול להוציא שקל אחד מבלי החתימה שלו.

אלכס מילר: אבל, אתה מסכים איתי ש-2 זה יותר גדול מ-1?

מחמוד חדיג'ה: נכון.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: אז יש את משרד החינוך, ויש את אותך מול משרד הפנים.

אלכס מילר: תיכף נגיע למשרד הפנים.

מחמוד חדיג'ה: ביקשתי ישיבה משולשת עם משרד הפנים, עם ד"ר סולי נתן.

אלכס מילר: אדוני, משרד החינוך הודיע על כך שבעקבות הפגישה שהיתה איתכם, ובעקבות החלטות שהתקבלו, הם יבחנו שוב את הבעיות שיש עם הגנים, וינסו לסייע בכל מה שקשור לפיתוח ולחיזוק.

אלכס מילר: תקרא את הדברים בפרוטוקול, כי לא היית פה - זה נאמר.

אלכס מילר: נציג משרד הפנים, שמך בבקשה.

ששי דקל: שמי ששי דקל, ואני מהמינהל לשלטון מקומי במשרד הפנים.

ששי דקל: אנחנו מטפלים בעיריית קלאנסווה שעומדת בהכנה של תוכנית הבראה.

ששי דקל: אנחנו בדקנו את מכלול הנתונים שלה, גם בנוגע לגני ילדים.

ששי דקל: כאשר הגענו לנושא הזה התברר לנו שיש גנים שעובדים עם מספר ילדים שהוא מתחת לתקן, ולעיתים מאוד מאוד נמוך.

ששי דקל: גנים עם 2, 3 , ועם 14 ילדים כשהתקן הוא 31 ילדים.

קריאה: זה המקסימום.

יהודית גידלי: האם אלו גנים ממלכתיים או פרטיים?

ששי דקל: ממלכתיים.

ששי דקל: החשיבות של התקן היא בתקצוב, ולכן יש לזה משמעות.

ששי דקל: נכון שזה המקסימום, אבל יש לו משמעות.

אלכס מילר: האם התקצוב הוא שלכם או של משרד החינוך?

ששי דקל: של משרד החינוך.

אלכס מילר: אני רוצה להבין, איך אתה אחראי על התקצוב של משרד החינוך?

ששי דקל: אני לא אחראי על התקצוב.

ששי דקל: אני אסביר בדיוק.

ששי דקל: אם גן פועל עם שני ילדים, אז משרד החינוך מתקצב אותו לפי שני ילדים, והתקצוב הזה לא מכסה את ההוצאות לתחזוק הגן.

אלכס מילר: אבל, משרד החינוך מחליט על זה.

גזאווי גאנם: אבל, אין גן עם שני ילדים.

גזאווי גאנם: זה מטעה.

אלכס מילר: זה לא מטעה, אני יודע בדיוק מה אני שואל.

ששי דקל: כאמור, אם יש גן עם שני ילדים אז הוא מקבל תקצוב לפי שני ילדים, וההכנסה הזאת שמקבלים ממשרד החינוך לא מכסה את ההוצאות של הגן, וההוצאה הזאת נופלת על הרשות.

ששי דקל: אנחנו רואים שיש כאן מקום להתייעלות של הרשות כי לא נראה לי הגיוני שיהיה גן עם - - -

אלכס מילר: ואז אתה נותן לו אישור.

ששי דקל: אני לא נותן לו אישור.

ששי דקל: אנחנו נתנו לו הנחיה לסדר את נושא הגנים כדי שהם יופעלו בהתאם לתקן, ושלא יהיו גנים שפועלים שלא בהתאם לתקן ושהם גורמים לרשות להוצאה מיותרת.

עפו אגבאריה: האם לא שאלת  את עצמך שאלה מדוע הפרטי כל כך משגשג ופתאום הוא מקבל את התמיכה הזאת, והממלכתי דועך?

ששי דקל: בגלל שאני לא כל כך מבין בחינוך אז אני לא שואל את עצמי שאלות על גני ילדים.

ששי דקל: אני מנסה להבין ברשויות מקומיות, ואני שואל שאלות - - -

עפו אגבאריה: לא, זה מינהל תקין, לא חינוך.

עפו אגבאריה: זה עדיין לא חינוך.

אלכס מילר: אבל, הוא עובד לפי הקריטריונים שלפיהם הוא צריך לעבוד.

אלכס מילר: הוא לא האחראי.

ששי דקל: אנחנו ביקשנו מהרשות, וגם הוצאנו לה הנחיה מפורשת, שהיא תפעל לסגירת הגנים שהם לא עובדים בהתאם לתקן.

ששי דקל: כמובן שהכוונה היתה בתיאום עם משרד החינוך, ובהתאם לכל הכללים ולכל הנהלים.

ששי דקל: לכן, אם היה צריך, למשל, לפעול עם הגברת - - -

סולי נתן: לא היה שום תיאום איתי, אדוני.

ששי דקל: אם היה צריך לפעול איתך, והרשות לא פעלה, זה באמת לא תקין.

סולי נתן: משרד הפנים, עם כל הכבוד לו, לא מנהל את החינוך.

ששי דקל: אני לא מנהל את החינוך.

סולי נתן: אתה כן, אתה מחליט -  - -

אלכס מילר: אני אספר לך, ותמצא את עצמך בסיפור הזה.

אלכס מילר: יש מדיניות לא רק בראשות העיר הזאת אלא בכל מיני מקומות לפעול בצורה יזומה כדי לעשות רגולציה על-ידי ניווט של ילדים לגנים כאלו או אחרים, או בתי ספר כאלה או אחרים.

אלכס מילר: עושים את זה בצורה מאוד פשוטה.

אלכס מילר: יש מישהו שהוא אחראי בעירייה על החינוך, ואלו הם האנשים שמקבלים את פני ההורים והם ממליצים להם ללכת למקום כזה או אחר.

אלכס מילר: שם מתחילה הבעיה.

אלכס מילר: מנווטים ילדים למקום מסוים, והם יוצאים ממקום א' למקום ב'.

אלכס מילר: באים אליך ואומרים: במקום א' אין מספיק ילדים, אנחנו לא יכולים לממן את זה, ואז אתה נכנס לפה.

אלכס מילר: אומרים: ברור שלא ניתן לכם לממן את זה.

אלכס מילר: אני נותן לך אז את הכוח לעשות את הרגולציה שאתה רוצה.

אלכס מילר: הבעיה היא שאתה לא מודע לפעילות היזומה הזאת של ראש עיר זו או אחרת.

אלכס מילר: לכן, אני מבקש ואני פונה אליך ואל שר הפנים לעשות הוראה מסודרת במשרד הפנים מול משרד החינוך שכל דבר מסוג זה כאשר אתם מקבלים בקשה, ולא משנה מאיזה עיר - אנחנו לא מדברים כרגע על עיר ספציפית אלא מדברים על כל הארץ –ואם אתם רואים שיש איזשהו בעיה ברשות מקומית כזאת או אחרת, באותו רגע צריכה להידלק נורית אדומה.

אלכס מילר: תבדקו עם משרד החינוך אם יש בעיה כי לא יעלה על הדעת שישתמשו בפרצה הזאת ברשויות המקומיות כדי לפגוע בחינוך הממלכתי, וכדי לחזק את החינוך הפרטי.

אלכס מילר: אני כרגע לא נכנס לשאלה מי הן העמותות, מאיפה הכסף, מי מנהל את זה, ומה הן השלכות הרוחב של הדבר הזה.

אלכס מילר: אבל, זו הפרצה, ולזה אתם צריכים לשים לב.

מחמוד חדיג'ה: תפנה לכנסת ותשנה את החוק שהתיכונים לא - - -

אלכס מילר: קודם כל, אני מזכיר לך איפה אתה נמצא.

אלכס מילר: אתה נמצא בכנסת, ואנחנו כרגע עושים את המהלך עם הבקשה למשרד הפנים להיות עם יד על הדופק, ולעשות סנכרון עם משרד החינוך בכל הליך קבלת ההחלטות שיש מאחוריהן סגירת גוף ממלכתי, והעברת ילדים לטובת גופים פרטיים.

מחמוד חדיג'ה: ששי, תרשה לי עוד משפט אחד.

אלכס מילר: אתה לא יכול לקחת זכות דיבור בלי שאתן לך.

מחמוד חדיג'ה: מי שעשה את זה זה לא משרד הפנים.

מחמוד חדיג'ה: מי שחותם על אישורים זה משרד הפנים?

מחמוד חדיג'ה: זה לא משרד הפנים - - -

אלכס מילר: אני יודע.

ששי דקל: אנחנו מתייחסים למצב נתון.

ששי דקל: אם אנחנו רואים גן עם שני ילדים, אני לא חושב שיש- - -

אלכס מילר: האם הבנת את הבעיה או לא?

אלכס מילר: האם שמעת את הסיפור שלי?

ששי דקל: הבנתי את הסיפור שלך, אבל כרגע זה מצב נתון.

ששי דקל: אם משרד החינוך מוכן לתקצב את הגן הזה במלואו, אדרבה.

אלכס מילר: אבל, משרד הפנים לא יכול להיות יד למצב אבסורדי שנוצר.

אלכס מילר: אני לא מאשים פה אף אחד.

אלכס מילר: מי שיבדוק – יבדוק.

אלכס מילר: אבל, אם קורה מצב שברשות מקומית, בעירייה כזאת או אחרת, יש פעילות יזומה כדי לרוקן בית ספר או גן שהם ממלכתיים לטובת גופים פרטיים, אתם צריכים להיות עם יד על הדופק.

מחמוד חדיג'ה: מה פירוש "יזומה"?

מחמוד חדיג'ה: זה לא מקובל עליי.

מחמוד חדיג'ה: מי יזם את זה?

מחמוד חדיג'ה: אדוני, האם היית בקלאנסווה וראית מי יזם את זה?

מחמוד חדיג'ה: אם אתה ממשיך לחיות משמועות אז חבל על - - -. בוא תבדוק.

אלכס מילר: אני באתי והבהרתי למשרד הפנים את עמדתי.

מחמוד חדיג'ה: מתוך 10 יש  8 כיתות שקיימות מלפני 10 שנים.

לילי פוקמינסקי: לא מדברים על אלה.

ששי דקל: משפט אחרון – היות והתקצוב גם של משרד החינוך נעשה פר תלמיד, ולא פר גן, אז אם משרד החינוך מאוד מאוד רוצה להשאיר את הגנים האלה, אז אדרבה – שיתקצב אותם באופן מלא, ולא בהתאם למספר התלמידים.

אלכס מילר: קודם כל, אני מברך את משרד החינוך שיש לכם אב דואג בדמות משרד הפנים שדואג לכם לתקצוב – זה מאוד חשוב.

אלכס מילר: אני רק מקווה שלאב דואג יהיה גם קצת רציונאל לערב את משרד החינוך באותן ישיבות שאתם עושים עם רשויות או עם עיריות כאלו או אחרות כאשר יש החלטות שהן נוגעות לחינוך ממלכתי בעיר כזאת או אחרת, ופשוט שהם יהיו חלק מאותן החלטות - לבדוק איתם, להתייעץ איתם, ולהבין איפה הדברים עומדים.

אלכס מילר: לא יכול להיות שהם יקבלו מכתב, ומשרד הפנים ישבו עם רשות מקומית בישיבות מסודרות ויחליטו.

ששי דקל: לגבי הדרך – כבר אמרתי שצריכים לעבוד בהתאם לנהלים.

ששי דקל: משרד הפנים לא התכוון שהם לא יעבדו בהתאם לנהלים.

ששי דקל: הכוונה היא שהם יעבדו בתיאום וכמו שצריך.

אלכס מילר: אפשר גם להגדיל ראש, ואם יש צורך אז יש כזה דבר שנקרא הצעת ייעול.

אלכס מילר: תגישו הצעת ייעול, ותשנו את הקריטריונים של צורת העבודה שלכם, כי מבחינתי לא מקובל שמשרד הפנים מקבל החלטה עם הרשות המקומית שבה לא מעורב משרד החינוך.

אלכס מילר: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, תודה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לחברי הכנסת שיזמו את הדיון הזה.

דב חנין: לצערי לא יכולתי להשתתף בו בדיון מראשיתו כי הייתי בדיון אחר.

דב חנין: אבל, שמעתי את הדברים של נציג משרד הפנים, ואני חייב להגיד שהם מאוד מאוד מוזרים בעיניי.

דב חנין: הרי משרד הפנים הוא לא איזשהו משקיף מהאו"ם שמסתכל על המצב הקיים, ורואה שפה יש שני ילדים, ופה יש שלושה ילדים, ואז אנחנו נסגור ונייבש כי פשוט אין ילדים.

דב חנין: הרי זו בדיוק הדרך הלא נכונה להסתכל על העניין.

דב חנין: אנחנו צריכים להתחיל משאלה של מדיניות.

דב חנין: שאלת המדיניות שצריכה להיות היא איך אנחנו רוצים לראות את מערכת החינוך בעיר קלאנסווה, איך אנחנו רוצים לראות את המערכת הזאת, איזה סוג פתרונות אנחנו רוצים להציע לאוכלוסייה שם, איזה מנגנונים אנחנו רוצים לקדם, מה הן הבעיות שקיימות היום?

דב חנין: אתה שומע פה פנייה שהיא, בסופו של דבר, פנייה של אנשים מהשטח שבאים ואומרים: אנחנו נמצאים במציאות שבה המערכת הציבורית הולכת ונעלמת, והולכים ומתפתחים פתרונות פרטיים לא מכיוון שאנשים כל כך אוהבים את הרעיון של פתרונות פרטיים אלא מכיוון שהמערכת הציבורית בעצם נסוגה או מתקפלת מתחומים שונים ומגוונים של טיפול בילדים.

דב חנין: השאלה היא לא כמה ילדים נותרו למערכת הציבורית, כי אם תמשיכו ללכת בדרך הזאת לא תהיה בכלל מערכת ציבורית, ולא יהיו בה בכלל ילדים, ואז אולי תוכלו גם לסגור את משרד החינוך כי לא יהיה לו במה לטפל.

דב חנין: השאלה צריכה להיות בדיוק הפוכה, איך אנחנו יחד עם הרשות המקומית, יחד עם ועדי ההורים בישוב, יחד עם משרד החינוך, יוצרים מצב שבו הפתרונות הציבוריים הם הפתרונות.

דב חנין: זה מחייב תקציבים, זה מחייב התגייסות, וזה מחייב הבנת הצרכים שקיימים בשטח.

דב חנין: כמו כן, לאיזה צרכים המערכת הציבורית היום לא נותנת תשובות, ולתת לצרכים האלה תשובה – זה מה שצריך לעשות.

דב חנין: לכן, פשוט צריך להסתכל על כל השאלה הזאת ממש מהכיוון ההפוך לכיוון שבו אתם מסתכלים היום, לפי דעתי.

דב חנין: תודה.

אלכס מילר: לפני שאני מסכם, חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל, זה שגנים קמים ללא אישור וללא פיקוח הוא דבר חמור.

ג'מאל זחאלקה: עד עכשיו אני לא יודע מאיפה מגיע התקציב שלהם, ואיך הם מתוקצבים, ומאיפה המורים מקבלים כסף.

ג'מאל זחאלקה: אין על כך תשובה, לא קיבלתי.

ג'מאל זחאלקה: שנית, אני חושב שמשרד החינוך כשל בכך שלא דאג לכך שגני הילדים בקלאנסווה ובמקומות אחרים יהיו אטרקטיביים, כי בסופו של דבר ההורים לא ישלחו את הילדים שלהם לגנים שהם בעייתיים.

ג'מאל זחאלקה: יהיו אפילו הורים רבים שיהיו מוכנים לשלם כסף, ובלבד שהילדים שלהם ילמדו במקום טוב, ובקלאנסווה לא צריך לשלם כסף.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהפתרון שצריך להיות הוא פתרון משולב.

ג'מאל זחאלקה: אני הבנתי מכם שראש העיר, וגם הבנתי ממנו עכשיו, מוכן להתגייס לחיזוק הגנים הציבוריים.

מחמוד חדיג'ה: אני לא מוכן להתגייס.

מחמוד חדיג'ה: אני אמרתי כמדיניות שלי – אמרתי את זה למשרד החינוך, אני לא יודע אם אתם - - -

ג'מאל זחאלקה: לא, לא.

ג'מאל זחאלקה: אני דווקא תומך, אני מחזק את מה שאמרת.

אלכס מילר: סליחה, בלי ויכוח.

אלכס מילר: אני מבקש לא להפריע לחבר הכנסת בדבריו.

סולי נתן: זה נמצא בפרוטוקול.

סולי נתן: אני אמרתי שאתה אמרת שאתה תומך ב- - -

ג'מאל זחאלקה: כן, היא אמרה את זה לפני שבאת, ואני חוזר על מה שאמרת.

סולי נתן: זה מה שאמרת, הכול רשום בפרוטוקול.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שחיזוק המערכת הממלכתית הוא הפתרון, ואז הילדים יזרמו לשם, ואנשים יבואו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהדבר החשוב ביותר - ראש העיר לא היה כאן כשאת אמרת את ההבטחה שלך בפני הוועדה - שמשרד החינוך ישקיע בגנים הציבוריים בעיר כדי שהם יהיו ברמה גבוהה מאוד וכדי שהם יהיו אטרקטיביים לכלל האוכלוסייה.

ג'מאל זחאלקה: זה הפתרון היחיד.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לדחוף אנשים בכוח לחינוך הממלכתי אם הוא לא תחרותי, וזה העניין.

ג'מאל זחאלקה: פה מקור הבעיה הזאת, ואני חושב שוב ושוב שאם לא יהיה דבר כזה אז מערכת החינוך הממלכתי תקרוס, ואנשים ילכו לפתרונות אחרים.

ג'מאל זחאלקה: זה העניין פה.

ג'מאל זחאלקה: כפי ששמענו, לעירייה אין כסף להשקיע.

ג'מאל זחאלקה: היא צריכה את הכסף של משרד החינוך.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חברים, מיצינו.

אלכס מילר: אני לא הופך את זה לוויכוח.

מחמוד עאסי: אני ראש מועצת כפר ברא, והגעתי במיוחד.

מחמוד עאסי: אני מבקש לומר כמה משפטים.

אלכס מילר: אדוני, רק בקצרה.

מחמוד עאסי: האבסורד הוא שאני הולך לדבר דווקא מהכיוון השני שהוא מחזק דווקא את הגרסה הזאת לא להפריט גנים.

אלכס מילר: אדוני, אנחנו לא בבית משפט.

קריאה: אבל, הוא עורך דין.

מחמוד עאסי: אני באתי מהפורום ליישום חוק לימוד חובה לגני ילדים בני 3 ו-4.

מחמוד עאסי: הבעיה היא שאני באשכול 3. החוק הזה כבר קיים, אלא שהוא פשוט לא מיושם.

מחמוד עאסי: מה קורה היום?

מחמוד עאסי: אני דווקא נאלץ לפתוח היום גנים תחת פיקוח של עמותות כי אחרת לא תהיה לי אפשרות לאכלס - - -

אלכס מילר: כן, אבל אתה לא סוגר גנים ממלכתיים לטובת גנים פרטיים.

מחמוד עאסי: בשום אופן, אין לי את הפריווילגיה הזאת.

אלכס מילר: אבל, על זה דיברנו כאן.

מחמוד עאסי: אני רוצה לדבר על זה שאין לי גנים מוכרים של גיל חובה, והיום אני נמצא במצב שאין לי את הפריווילגיה שעליה אתם דנים, ואני נאלץ לפתוח גנים פרטיים על חשבון ההורים שמשלמים את זה באופן פרטי.

מחמוד עאסי: מה שקורה פה הוא זה שמי שיש לו משלם, ומי שאין לו אז פשוט אין לו את ההזדמנות הזאת, ודווקא פה יש פערים.

מחמוד עאסי: אותם ילדים שנכנסים לשנתון 3 – 4, אנחנו נצטרך לרדוף אחריהם כל השנים עם כל מיני תוכניות לימוד כשהעלות אולי תהיה גבוהה פי 10 לעומת מצב שבו היתה תמיכה בגני טרום חובה שהם מוכרים ונתמכים על-ידי משרד החינוך.

מחמוד עאסי: אני רוצה לדעת מה קורה עם יישום החוק.

מחמוד עאסי: בסך הכול, מדובר בחוק שהוא קיים אלא שצריך ליישם אותו.

מחמוד עאסי: הוא לא מיושם בכל מיני יישובים ללא שום הסבר משכנע.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: אני פונה פה לכולם, ובמיוחד לראש העירייה, אנחנו מכבדים את כולם.

מסעוד גנאים: כחברי כנסת ואני כמורה לשעבר, מה שעומד לנגד עינינו זה רק טובת החינוך, טובת ילדי קלאנסווה וטובת כל הילדים במגזר הערבי בישראל.

מסעוד גנאים: לא באנו לפה על מנת לשפוט פלוני או אלמוני.

מסעוד גנאים: אני מתפלא על משרד הפנים שהעצות שלו לרשויות המקומיות ולעיריות זה סגירה, חורבן.

מסעוד גנאים: מי אתם שתייעצו?

מסעוד גנאים: אני יודע שיעצתם כך גם לראש עיר אחר.

מסעוד גנאים: אני מכיר אותו.

מסעוד גנאים: הוא לא נכנע לזה, והוא השאיר את הגנים.

מסעוד גנאים: אני יודע על גנים שבהם יש 21, 22, ו-25 ילדים, ולא שמעתי על כך ש- 31 שזה התקן.

מסעוד גנאים: הוספנו גם לידע כללי.

מסעוד גנאים: אני מכיר לא רשמי מוכר.

מסעוד גנאים: אבל, זו פעם ראשונה שאני מכיר לא רשמי, לא מוכר ולא ממומן.

מסעוד גנאים: אני גם יודע שהבעיה היא בחוק.

מסעוד גנאים: צריך לשנות את החוק.

מסעוד גנאים: בהפרטה יש מסר לא חינוך שהכסף והרווח משתלם יותר מחינוך, לצערי הרב.

מסעוד גנאים: לכן, אני חושב שצריך לשנות בחוק.

מסעוד גנאים: אני חושב שצריך שהחינוך יישאר הציבורי משום שלא ייתכן שראש עיר או ראש מועצה ינושלו מכל הסמכויות שלהם.

מסעוד גנאים: אין מים וביוב, יש חברות גבייה.

מסעוד גנאים: וגם החינוך מופרט והוא יהיה לאלה שיש להם כסף, או מרוויחים או משלמים.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: גברתי, בבקשה.

סמייה חאג יחיא: שלום לכולם.

סמייה חאג יחיא: אתם מדברים על שינוי החוק, ואני אומרת שיש חוק שלא מיושם בהרבה ישובים במשולש.

סמייה חאג יחיא: המזל הוא שלעיריית קלאנסווה יש חינוך חינם שמיושם מגיל 3. אבל, במשולש הדרומי - - -

ג'מאל זחאלקה: זה לא למזלה.

ג'מאל זחאלקה: הם אשכול 2 – מצב חברתי.

ג'מאל זחאלקה: זה לא מזל, זה מזל רע.

סמייה חאג' יחיא: כן, אנחנו באשכול 3 ו-4 במצב סוציו-אקונומי נמוך.

סמייה חאג' יחיא: אנחנו לא בפריפריה, אבל אנחנו ממש פריפריה.

סמייה חאג' יחיא: אנחנו צועקים מפה למשרד החינוך וגם לממשלה.

סמייה חאג' יחיא: יש פורום של רשויות מקומיות, ואנחנו נלחמים שהחוק יהיה מיושם ביישובים שלנו.

סמייה חאג' יחיא: אתם לא מודעים, לא ראית שיש גנים שהם לא מפוקחים – יש בטייבה הרבה.

סמייה חאג' יחיא: תבואו ותבקרו בטייבה, בכפר ברא, בטירה, ותראו כמה גנים לא מפוקחים יש.

סמייה חאג' יחיא: משרד החינוך לא מודע להם.

סמייה חאג' יחיא: אפילו אין מספרים במשרד החינוך לגבי מספר הילדים שיש בגנים הפרטיים שהם אפילו לא מאושרים על-ידי עמותות.

סמייה חאג' יחיא: זה מצב באמת מדאיג, איזה חברה אנחנו בונים.

סמייה חאג' יחיא: עוד 10 - 20 שנה נסתכל על הילדים האלה.

סמייה חאג' יחיא: אני חושבת שעדיף להשקיע ביישום החוק בגיל הרך ביישובים האלה במקום לבנות בעתיד בתי סוהר.

סמייה חאג' יחיא: העיריות הן אחראיות, והן הראשונות שצריכות לדאוג לזה.

סמייה חאג' יחיא: זה צריך להיות תחת פיקוח הרשויות – זה הדבר הכי חשוב.

סמייה חאג' יחיא: אני מקווה שזה יקבל את המשקל הראוי.

אלכס מילר: תודה.

מחמוד חדיג'ה: אני חושב שראוי לעשות ישיבה לגיוס הכספים למגזר הערבי ולשיפור החינוך, ולא ל- - -

אלכס מילר: אדוני, סליחה.

אלכס מילר: אני כרגע לא אצלך בישיבת המועצה.

אלכס מילר: שם אתה רשאי לתת זכות דיבור, תן לי לנהל פה את הוועדה שלי כפי שאני רואה לנכון.

אלכס מילר: רבותי, אני מסכם.

אלכס מילר: קודם כל, הוועדה רושמת לפניה את הודעת משרד החינוך לפיה המשרד יחזק את מערכת גני הילדים הממלכתיים בקלאנסווה, וכי הוא תדאג להחזיר את הילדים מהגנים הפרטיים - - -

סולי נתן: אני לא יכולה, הרשות צריכה לדאוג להחזיר את הילדים.

אלכס מילר: כמובן, אבל זאת החלטה שאתם נתתם.

סולי נתן: אנחנו לא ניתן אישורים.

קריאה: את נותנת אישורים ברגע ש- - -

אלכס מילר: רגע, לא להפריע לי.

אלכס מילר: סליחה, אדוני, אתה עכשיו תצא החוצה.

אלכס מילר: אם כן, להחזיר את הילדים מהגנים הפרטיים לגנים הציבוריים.

אלכס מילר: אני גם כן חוזר ואומר  לגבי נושא משרד הפנים – כל אותן החלטות שיהיו בנושא סגירת מוסדות חינוך ממלכתיים לטובת מוסדות פרטיים, יהיו בשיתוף  פעולה עם משרד החינוך.

ששי דקל: זה לא לטובת מוסדות פרטיים.

ששי דקל: זה סגירת מוסדות חינוך שלא עומדים ב- - -

אלכס מילר: רגע, רגע.

אלכס מילר: אתה יכול לקבל החלטה לתת אוקיי לסגור גן או לסגור בית ספר, האם אתה שואל את עצמך במשרד לאן ילכו הילדים?

ששי דקל: אין פה ילדים.

גזאווי גאנם: אבל, זה לא נכון שאין ילדים.

אלכס מילר: אני מבקש שכל אותן החלטות יהיו מתואמות עם משרד החינוך.

אלכס מילר: אני גם רוצה שאנחנו נעשה ישיבה עם משרד החינוך על אותן תופעות שקורות ברחבי הארץ לגבי פעילות יזומה של רשויות מקומיות כאלו ואחרות בריקון גנים או בתי ספר ממלכתיים לטובת עמותות או לטובת גופים פרטיים.

אלכס מילר: זה דבר פסול, ואם יש צורך בשילוב של מבקר המדינה בכל הנושא הזה אין לנו שום בעיה.

אלכס מילר: אנחנו גם נפנה למבקר המדינה שיבדוק את התופעות האלה.

אלכס מילר: לא יעלה על הדעת שקורה דבר כזה בישראל.

חנא סוייד: ותממשו את תוכנית ההשקעה שעליה דיברתם בצורה ממוקדת.

אלכס מילר: כן, אני מוסיף.

אלכס מילר: היתה הודעה כאן על כך שיהיה חיזוק למערכת החינוך הממלכתית.

אלכס מילר: אגב, ציינתי את זה בהודעה המסכמת.

אלכס מילר: שיהיה בהצלחה לכולם, הישיבה הזאת נעולה.

קריאות: תודה.