ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 353, 2010-11-15 10:00

אופיר אקוניס: אני פותח את הישיבה.

אופיר אקוניס: אנחנו נמשיך היום בהצעת חוק הרשות השנייה לטלויזה ורדיו (תיקון מס' 33) (מעבר מזיכיונות לרישיונות בשידורי טלוויזיה).

אופיר אקוניס: אני מבקש להודיע כבר מעכשיו שכיון שהחוק הזה מתמשך ומתמשך, אני מתכוון לכנס את ועדת הכלכלה ביום חמישי בתל-אביב משעה מוקדמת בבוקר ועד שעות הצהריים הבינוניות, כדי להמשיך ולקיים את החוק הזה ובעצם להתחיל לסגור ולסכם אותו.

אופיר אקוניס: לאחר מכן, הדבר צריך לעבור למחלקה המשפטית של הכנסת.

אופיר אקוניס: זה אחד החוקים הגדולים ביותר, אם לא הגדול ביותר, בכנסת ה-18, ולכן אנחנו רוצים לסיים את החקיקה.

אתי בנדלר: אין ספק שהוא המורכב ביותר.

אופיר אקוניס: ללא ספק, הוא המורכב ביותר.

אופיר אקוניס: דרך אגב, אני שואל את משרד התקשורת: מכיון שביום חמישי אנחנו רוצים לסגור, האם עד יום רביעי אנחנו נראה איזו שהיא הצעת החלטה או רעיון להצעת החלטה בנושא חברת החדשות?

נגה רובינשטיין: כדי לתת תשובה לשאלה הזאת, אני צריכה להיוועץ בשר.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: יש לך כמה ימים להיוועץ בשר.

לאה ורון: השר אמור להגיע בכל רגע.

לאה ורון: אולי תוכלו לקיים את ההיוועצות.

אופיר אקוניס: אני רק מבקש להיוועץ בשר לפני יום חמישי ב-09:30 בבוקר, זמן תחילת הישיבה שעל מיקומה נודיע בנפרד.

אתי בנדלר: אדוני, האם יתכן מצב שייוועצו בשעה 09:00 בבוקר ויביאו לנו הצעה לעניין חברת החדשות?

אתי בנדלר: צריך שזה יהיה ברור.

נגה רובינשטיין: לא.

אופיר אקוניס: לא. נגה, אני מודיע שעד יום רביעי בשעה 09:30 בבוקר, שזה 24 שעות - וגם הדובר נמצא פה והוא יכול גם להעביר את הדברים שאנחנו ביקשנו ממשרד התקשורת - להעביר את העמדה לפחות 24 שעות לפני תחילת הישיבה כמובן לכל הנוגעים בדבר; אנחנו רוצים לדעת שבדבר הזה, שהובטח לנו כבר בישיבת כפר-המכביה הקודמת, אתם  מגבשים איזה שהוא רעיון ואיזה שהוא פתרון.

אופיר אקוניס: אני פותח את הישיבה היום בשורה ארוכה מאד של רביזיות שהוגשו בשבוע האחרון, והבוקר גם הוספה האחרונה בהן לסדר-היום.

לאה ורון: היא נשלחה אתמול בלילה.

לאה ורון: היא טופלה אצלנו בבוקר, כי מטבע הדברים אנחנו לא במשרד בלילה.

אופיר אקוניס: כמי שרואה את עצמו נצר למקימי התנועה הרביזיוניסטית, אני ממש נפעם מתחייתה של תנועת הרביזיה בכנסת הזאת.

אופיר אקוניס: הכל פה רביזיוניזם אחד גדול.

אופיר אקוניס: זה משמח אותי; שנים רבות היינו במיעוט, ומיעוט נרדף חלק מן השנים, והנה תחייתה של תנועת הרביזיה.

אופיר אקוניס: נלך לאט-לאט ונשמע את הרעיונות של חברי הכנסת, את העמדות ואת ההערות.

אופיר אקוניס: לאחר מכן - היועצת המשפטית, אני מאד מקווה שנגיע לזה היום כי כמות הרביזיות פה ארוכה - נגיע להמשיך גם דברים נוספים כפי שדיברנו אתמול.

אופיר אקוניס: איך את מציעה לעשות זאת מבחינה טכנית?

אופיר אקוניס: נא להקשיב ליועצת המשפטית, כי הרביזיות פה רבות.

לאה ורון: קודם כל, תודיע שכל הבקשות מאושרות.

אופיר אקוניס: אני מקבל.

אופיר אקוניס: נפתח את כל הבקשות ברצף.

אתי בנדלר: האם ללא הצבעות?

אופיר אקוניס: לא. הצבעה אחת פותחת.

אופיר אקוניס: למה לעשות הצבעה על כל דבר?

לאה ורון: זה כדי לפתוח את כולם.

אופיר אקוניס: מכיון שאנחנו, כמובן, ניתן לכל לחבר-כנסת שהגיש רביזיה את הזכות להעלות אותה, להציג אותה וגם לדון בה, ולאחר מכן להצביע על הרביזיות, אני מבקש להצביע עכשיו באבחת חרב, ברצף אחד על הבקשות לפתוח את הרביזיות, כלומר שאנחנו נקיים רביזיות על כל מה שכתוב בדף הזה.

אופיר אקוניס: גברתי היועצת המשפטית, האם זה בסדר בהצבעה אחת לפתוח את כל הרביזיות - את כל בקשות חברי-הכנסת?

אתי בנדלר: אין שום בעיה, אלא אם כן מי מחבר-הכנסת מבקש לקיים זאת אחרת.

אתי בנדלר: יתכן שחבר-כנסת מסויים מתכוון להצביע בעד בקשה מסויימת ולהתנגד לבקשה אחרת.

אופיר אקוניס: על הרביזיה עצמה.

אתי בנדלר: על עצם הבקשה לדיון מחדש.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: אני מזכירה שבקשה לדיון מחדש נעשית בשני שלבים: בשלב ראשון מצביעים על עצם הבקשה האם לפתוח או לא לפתוח לדיון מחדש נושא מסויים.

אתי בנדלר: אם הבקשה איננה מתקבלת - זה סוף פסוק.

אתי בנדלר: אם הבקשה מתקבלת - אז פותחים את הנושא לדיון מחדש.

אופיר אקוניס: אני מציע שכולנו נצביע ביחד כדי שיהיה פה קונצנזוס על זה שכל הסעיפים ייפתחו.

אופיר אקוניס: נדון בהם, ואחר כך כל אחד יצביע כאוות נפשו האם הוא בעד תוכנה של הרביזיה או נגדה.

אתי בנדלר: בעד הנושא, ההצעה המוצעת.

אופיר אקוניס: אני מעמיד את הבקשות להצבעה.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד - פה אחד.

אופיר אקוניס: נגד - אין הבקשות לרביזיות נתקבלו.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: כל הסעיפים נפתחו.

אופיר אקוניס: הראשון הוא חבר הכנסת אילטוב, יושב-ראש סיעת ישראל ביתנו - בקשה לדיון מחדש ודיון מחדש בנושא הוספת ערוץ ייעודי בשפה הרוסית למערך השידורים הדיגיטלית.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אתי בנדלר: מייד לאחר מכן בקשה מספר 5 של חבר הכנסת מיכאל בן-ארי להוסיף את ערוץ מורשת ישראל.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: זה באותו נושא.

לאה ורון: הסדר הנכון הוא לפי סדר הסעיפים, ולכן הסדר יהיה אחר ממה שהוא על סדר-היום.

לאה ורון: הסדר שמופיע בסדר-היום הוא הסדר לפיו הגישו חברי-הכנסת את הבקשות.

אופיר אקוניס: לא כך יהיה, אלא נצמיד נושאים.

לאה ורון: לעומת זאת, אנחנו מציעים לך להצביע לפי הנושאים שהם בסדר סעיפי הצעת החוק.

אופיר אקוניס: מצויין.

אופיר אקוניס: לכן, עולים סעיפים א' ו-ה'.

אופיר אקוניס: קודם יציג חבר הכנסת אילטוב, ואחר כך חבר הכנסת בן-ארי.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב מבקש להוסיף ערוץ ייעודי בשפה הרוסי ל-DTT.

יוחנן פלסנר: לפי איזה סדר הדיון?

לאה ורון: לפי סדר הסעיפים שבהצעת החוק שמונחת לפניכם.

אופיר אקוניס: זה לא לפי הסדר שהופץ.

אופיר אקוניס: הסדר שהופץ הוא הסדר בו הגיעו הרביזיות לוועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: בעצה אחת עם מנהלת הוועדה והיועצת המשפטית ובהסכמתי, אנחנו מצמצמים סעיפים שהם יותר הגיוניים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פלסנר, גם לשם מה לחזור אחר כך ל-DTT, אם עכשיו אנחנו עוסקים בו?

אופיר אקוניס: ואז, גם נקבל תשובה של הממשלה ונצביע בעד או נגד.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: אני מבקש להוסיף את ערוץ 9 לחבילת ה-DTT, לחבילת הבסיס, כערוץ ייעודי בנוסף לערוץ הערבי.

רוברט אילטוב: האם אתה צריך את הסעיף לפרוטוקול?

אופיר אקוניס: לא.

לאה ורון: זה סעיף 29(1)(ב).

רוברט אילטוב: נכון.

מיכאל בן-ארי: האם עכשיו אני אומר את הרביזיה, את הבקשה שלי?

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: מה אתה בעצם מבקש?

מיכאל בן-ארי: בנוסף לערוצים הקיימים - כמובן שאין לנו התנגדות להוספת ערוץ 9 - אנחנו מבקשים להוסיף ערוץ ייעודי של מורשת ישראל, שיתן מענה לציבור גדול באוכלוסיה ויהיה ביטוי לפלורליזם שה-DTT אמור לתת כמענה לאוכלוסיות השונות.

לאה ורון: גם פה מדובר על סעיף 29(1)(ב).

אופיר אקוניס: איפה משודר הערוץ הזה עכשיו?

מיכאל בן-ארי: בעקרון, ישנו ערוץ אחד שנקרא "ערוץ הידברות" שיכול לעמוד על הפרק, אבל ישנו ערוץ נוסף שעומד לעלות לאויר בעוד שלושה שבועות דרך אתר האינטרנט Ynet, ערוץ "אורות"; בסופו של דבר, בתוך הציבור הדתי מדובר שני כיוונים שונים: הן הצד החרדי שיש לו את הצרכים שלו ואת התכנים שלו והן את הצד הדתי דתי-לאומי מסורתי שיש לו את התכנים שלו ואת מרחב השיח התרבותי שלו.

מיכאל בן-ארי: בסופו של דבר, אנחנו מדברים על שני הפנים האלה שיבואו לידי ביטוי בתוך ה-DTT.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: גברת רובינשטיין, בבקשה.

אופיר אקוניס: או מר סמירה.

אופיר אקוניס: בעצם, אתה אחראי.

אופיר אקוניס: כדי שאני אבין נכון.

אופיר אקוניס: האם משרד התקשורת הקים וגם מינה או הוציא כתבי מינוי לוועדה שמייעצת בכל עניין המערך הזה של ה-DTT?

אופיר אקוניס: ובעקבות כך, מהי המלצתכם?

נגה רובינשטיין: בימים האלה אנחנו מוציאים את כתבי המינוי בהמשך להחלטת הממשלה מהקיץ.

נגה רובינשטיין: במסגרת הצוות, שכולל את הרשות השנייה, מועצת הכבלים והלוויין, משרד האוצר ומשרד התקשורת, אמור להידון כל נושא ה-DTT, סוגיית הרחבת ה-DTT, מי הם הגורמים המתאימים שיעלו על ה-DTT, תוך ראייה רוחבית ששוקלת את כל השיקולים, כולל השיקולים המסחריים של הטלוויזיה הרב-ערוצית, של כלל הערוצים, של הפלורליזם, כלל הקבוצות שנכון שתהיה להן נגישות ל-DTT, והאם יש צרכים של אוכלוסיות ספציפיות שנכון שה-DTT יסייע להן בעניין הזה.

נגה רובינשטיין: לכן, אנחנו סבורים שככלל נכון שכל הסוגיות שקשורות ל-DTT תידונה במסגרת אותו צוות.

נגה רובינשטיין: --

אופיר אקוניס: אותה ועדה.

נגה רובינשטיין: --ככל שיידרשו תיקוני חקיקה, כמובן שתיקוני החקיקה יובאו לוועדה הזאת על מנת שתדון בהם.

נגה רובינשטיין: בעינינו, זהו הפתרון הנכון שרואה את צרכי כלל הציבור במסגרת הזאת.

אופיר אקוניס: מהי המשמעות לגבי ההצעה שחבר הכנסת אילטוב הזכיר, שיש ערוץ ערבי שהוא בתוך הדבר?

נגה רובינשטיין: הסדרת הערוץ הערבי היא הסדרה שונה שנעשתה כבר בשנת 2001, לפני תשע שנים, למיטב זכרוני.

נגה רובינשטיין: ההסתכלות של ועדת הכלכלה, של המקום הזה, מלכתחילה על הערוץ הערבי היתה שהערוץ הזה אמור להיות ערוץ עם מאפיינים פתוחים, בשונה מערוצים אחרים שמשדרים היום במסגרת הטלוויזיה הרב-ערוצית.

נגה רובינשטיין: לכן, אין הנדון דומה לראיה.

נגה רובינשטיין: לאחר מכן יצא המכרז לבחירת משדר לאוכלוסיה בשפה הרוסית.

נגה רובינשטיין: הדברים היו ידועים מלכתחילה.

נגה רובינשטיין: מלכתחילה היה ידוע שלערוץ יש הסדרה מסוג אחד שדומה יותר להסדרה בחוק הרשות השנייה ולערוץ הדובר בשפה הערבית יש הסדרה מסוג שונה.

נגה רובינשטיין: כאן מדובר בהצעה שמתייחסת לשינוי מצב דברים קיים לגבי ערוץ ספציפי שפועל.

נגה רובינשטיין: לכן, אין הנדון דומה לראיה.

מרינה סולודקין: מה עם מליון איש?

ישראל חסון: אם אני מבין, עמדתכם אומרת: מעבר למה שסוכם עד עכשיו, את כל הדיון בכל הרביזיות צריך לדחות עד אחרי גיבוי עמדות הוועדה.

נגה רובינשטיין: עמדת הצוות.

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: זו עמדת שר התקשורת, עמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: אני לא מבין את זה.

אופיר אקוניס: לגבי הערוץ הערבי, האם הוא יהיה או לא?

אופיר אקוניס: מהו המעמד החוקי כרגע?

אופיר אקוניס: כרגע, יש חמישה ערוצים.

אופיר אקוניס: אם אפשר, אני מבקש היום לשמור קצת יותר על השקט כי הקהל גדול.

נגה רובינשטיין: הערוץ הערבי - מלכתחילה ההסדרה לגביו היתה שברגע שניתן יהיה להפיצו באופן פתוח, כמו בשידורים לווייניים פתוחים, כך נעשה.

נגה רובינשטיין: לכן, נעשה הסדרה לגביו בעניין ה-DTT.

נגה רובינשטיין: כלומר, כבר בשנת 2001 אמרה ועדת הכלכלה שכאשר יעלה ערוץ ערבי, נכון שהוא יהיה משודר באופן פתוח.

נגה רובינשטיין: אז דובר על שידור לוייני דיגיטלי.

נגה רובינשטיין: היום, אנחנו מדברים על שידור של ה-DTT.

נגה רובינשטיין: לכן, אין קשר בין הדברים, כי מלכתחילה כבר קרוב לעשור ההסתכלות של המדינה היתה שנכון שהערוץ בשפה הערבי יופץ לכלל הציבור באופן פתוח.

נגה רובינשטיין: וזאת, בשונה מערוצים ייעודיים אחרים שמלכתחילה במסגרת המכרז שלהם, שגורמים ספציפיים התמודדו במכרז, היה ידוע להם שהשידור יהיה לאוכלוסיה ספציפית.

אופיר אקוניס: מהי המשמעות כרגע?

אופיר אקוניס: אם כך, האם הוא בפנים או בחוץ?

אופיר אקוניס: בפועל, במערך ה-DTT, כאשר קונים ממיר?

אופיר אקוניס: כרגע בלאו הכי אין ערוץ ערבי.

נגה רובינשטיין: כרגע, אין ערוץ.

נגה רובינשטיין: אפשר להקריא את הסעיף המוצע.

אופיר אקוניס: ניצן חן, האם יש לך הערכת זמן?

ניצן חן: ב-24 בחודש, בעוד שבוע, יגישו את ההצעות לספר המכרז, ומגישי ההצעה לספר המכרז יודעים - - -

ישראל חסון: ניצן חן, לא שומעים אותך.

אופיר אקוניס: אני מבקש מהסדרן לסייע לנו ולסדר פה.

אופיר אקוניס: אתם יכולים להתייעץ בחוץ.

רוברט אילטוב: אין צורך להתייעץ.

רוברט אילטוב: אנחנו סגורים על הנושא.

רוברט אילטוב: ועדת הכלכלה סוברנית להחליט גם אחרת.

אופיר אקוניס: זה ברור כשמש.

רוברט אילטוב: אני מבין שהיו הסכמות, ואני מבין שהערוץ הערבי נדון לפני כל הערוצים שקמו בישראל.

רוברט אילטוב: אבל, יש פה קהילות נוספות שיש עניין לנו, כנציגי ציבור, לקדם אותו.

אופיר אקוניס: אין ויכוח.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב, זה בדיוק מה שאנחנו, יחד עם היועצת המשפטית, מנסים להבין.

אופיר אקוניס: נגה, אם הממשלה באה ואומרת את הדבר הבא, שאני מוכרח להגיד לךָ שהוא נשמע מאד הגיוני: "שהמצב הקיים היום על מערך ה-DTT לא ישתנה בשום צורה, גם אם מר חן יביא ב-24 בנובמבר ערוץ ערבי, והערוץ הערבי יתחיל לפעול, כמובן תיאורטית, ב-1 בדצמבר.

אופיר אקוניס: הוא, הערוץ הערבי, לא יהיה שם, כיון שהממשלה הקימה בקיץ ועדה שבודקת מי ייכנס- - -

דובר: לא.

דוברת: לא.

ניצן חן: הוועדה שקמה אמורה לדון בערוץ 9 ובערוץ מורשת.

ניצן חן: כרגע, המצב המשפטי הקיים מ-2001 - זה מה שהסבירה היועצת המשפטית של השר.

אופיר אקוניס: אם אני מבין נכון ואנחנו רוצים לשיטתו של חבר הכנסת אילטוב שכרגע יהיה רעיון של פשרה כלשהי, שלא יהיה את ערוץ 9 אבל גם לא יהיה את הערוץ הערבי - אנחנו צריכים לפתוח את הסעיף של הערוץ הערבי ולמחוק אותו.

אתי בנדלר: אכן, אדוני היושב-ראש.

דנה נויפלד: הסעיף הזה לא הוצבע.

רוברט אילטוב: לא למחוק - לפצל.

אופיר אקוניס: אני מנסה מבחינת החקיקה, ולא מבחינת הרציונל.

אופיר אקוניס: לפצל אותו - אני מקבל את דברו של יושב-ראש הקואליציה.

אופיר אקוניס: האם הדבר הזה מקובל על מגיש הרביזיה?

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אילטוב, האם הדבר הזה יהיה מקובל עליך במצב הזה - שבו אנחנו נפצל?

רוברט אילטוב: פיצול - כן.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: המציע מסכים.

ישראל חסון: האם אפשר לשאול את היועצת המשפטית, נגה רובינשטיין, שאלה?

נגה רובינשטיין: אני רק רוצה להגיד משהו.

אופיר אקוניס: לא. כדי ללכת לשיטתכם שהמצב הקיים נשאר.

נגה רובינשטיין: לא. שיטתנו היא שמלתחילה המדינה כבר אומרת קרוב לעשר שנים: מכיון שערוץ בשפה הערבית לא הצליח לעלות ומכיון שהמדינה ראתה אינטרס חשוב במיוחד שדוברי השפה הערבית יוכלו לזכות בשידור בתוך המדינה ולא רק משידורים מחוץ למדינה - היה אינטרס כללי כזה לא של ציבור זה או אחר.

נגה רובינשטיין: מזה עשר שנים המדינה אומרת: "בכל אמצעי פתוח שניתן להעביר בו שידורים בשפה הערבית - אנחנו רוצים לקדמו".

נגה רובינשטיין: לכן, כאשר הממשלה החליטה על הקמת הצוות להרחבת מערך ה-DTT, היא אמרה כבר במקביל: "אנחנו רוצים שב-DTT כבר היום יהיה את הערוץ הערבי ככל שהוא יעלה".

נגה רובינשטיין: את הערוץ הערבי אי-אפשר היה להעלות במהלך תשע שנים.

נגה רובינשטיין: זה הסיכוי של המדינה - - -

ניצן חן: הגענו לישורת האחרונה.

אופיר אקוניס: מר חן, סלח לי.

אופיר אקוניס: יש רביזיה של חבר כנסת מסיעה מסויימת.

אופיר אקוניס: הוא מייצג סיעה מסויימת.

נגה רובינשטיין: מאה אחוז.

נגה רובינשטיין: אני רוצה לנסות לשכנע את חבר הכנסת או את חברי הכנסת העומדים  מאחורי הרביזיה.

אופיר אקוניס: הוא בא ואומר שקהל דוברי הרוסית לא נחות מקהל דוברי הערבית.

דנה נויפלד: לא. זה לא מה שאמרו.

נגה רובינשטיין: זה ברור  מאליו, אבל הדברים לא קשורים.

נגה רובינשטיין: ברור מאליו שיש צורך לשקול את השיקולים של כלל הציבורים.

נגה רובינשטיין: יחד עם זאת, בעניין הערוץ הערבי לא הצליחו במהלך תשע שנים, משיקולים שונים ומגוונים, גם כלכליים, להעלות ערוץ ערבי.

נגה רובינשטיין: אחד הסיכויים היחידים להעלות ערוץ ערבי הוא להעלותו ל-DTT.

נגה רובינשטיין: יש אינטרס של הממשלה, של המדינה, לעשות זאת.

נגה רובינשטיין: אין קשר בין הצורך לבחון את הצורך של ציבורים מסויימים בהפצה כללית במסגרת ה-DTT לבין הצורך של המדינה והאינטרס להפיץ ערוץ בשפה הערבית.

רוברט אילטוב: זו היתה הצעה לא שלנו.

רוברט אילטוב: זו היתה הצעה של המשרד.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לקדם את הערוץ בשפה הרוסית, כדי שייכנס לחבילה.

רוברט אילטוב: אז אמרו שאם הוא ייכנס, כולם יירדו.

רוברט אילטוב: אם זו ההצעה של המשרד - בסדר גמור.

רוברט אילטוב: אנחנו נגד.

נגה רובינשטיין: מה ההצעה של המשרד?

רוברט אילטוב: זו ההצעה של המשרד.

נגה רובינשטיין: איזו הצעה?

נגה רובינשטיין: ההצעה של המשרד היא הצעת המערך- - -

אופיר אקוניס: אני מודיע לךְ שהשר הסכים לדבר הזה.

רוברט אילטוב: השר הסכים לזה.

רוברט אילטוב: זו הצעה שלכם.

נגה רובינשטיין: בסדר.

נגה רובינשטיין: אני לא יודעת שזו הצעה שלנו.

רוברט אילטוב: זה לא חדש.

אופיר אקוניס: זאב אלקין, בבקשה.

אופיר אקוניס: אני באמת מבקש היום להיות יותר מרוכזים מתמיד.

ישראל חסון: אפשר לשאול שאלה את נגה?

אופיר אקוניס: גם חברת-הכנסת מרינה סולודקין ביקשה.

אופיר אקוניס: תכף אתן לך.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, הרי הויכוח על הוספת ערוץ 9 ל-DTT.

זאב אלקין: הוא היה בזמן שחוקק אותו החוק המקורי של ה-DTT בוועדה הזאת, בקרבות הגדולים שהיו - גם דרך רביזיה וכו'.

אתי בנדלר: נכון.

אופיר אקוניס: נכון.

זאב אלקין: אני הבנתי עד עכשיו, ונדמה לי שזה הסיכום שהגיע אליו יושב-ראש הוועדה, שאומר שר התקשורת - ואני אומר "שר התקשורת" ליתר ביטחון שכן לא תמיד זה מחלחל למטה - "כל הנושא הזה של הוספת ערוצים נוספים ל-DTT - אנחנו מבינים את רצונה של הכנסת להוסיף את ערוץ 9. אנחנו חשבנו להוסיף את הערוץ הערבי.

זאב אלקין: אנחנו צריכים זמן נוסף להתמודד עם זה".

זאב אלקין: לכן, עד כמה שאני הבנתי, הציע שר התקשורת: יש ברפורמה הזאת את המרכיב של ה-DTT ויש את כל השאר, והם לא קשורים באופן אינטגרלי אחד לשני.

זאב אלקין: הוועדה תמשיך לדון בסיפור של ה-DTT- - -

אופיר אקוניס: ועדה ממשלתית.

אופיר אקוניס: צריך שלא יהיו אי-הבנות.

זאב אלקין: ועדה ממשלתית.

זאב אלקין: כתוצאה מזה תוכל ועדת הכלכלה,--

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

זאב אלקין: --כי אנחנו מפצלים את החוק ולא מוחקים את הסעיף - נושא הרחבת ה-DTT נשאר כאן בוועדה להכרעה, והממשלה תקבל את הזמן שלה לגבש את עמדתה.

זאב אלקין: כמובן שהכנסת סוברנית להחליט.

זאב אלקין: הרי עמדת הכנסת ברורה.

זאב אלקין: הכנסת תרצה להוסיף את ערוץ 9. תבוא הממשלה ותציע להוסיף כמה ערוצים?

זאב אלקין: - אני חושב שהכנסת תתמוך.

זאב אלקין: אבל, הרי זה ברור לאן נושבות כאן הרוחות.

זאב אלקין: השר אמר "אני צריך זמן נוסף להבין מה אני עושה כאן".

זאב אלקין: אנחנו הלכנו אתו, ולכן יש סיכום בעניין הזה שיהיה פיצול לשני חלקים.

זאב אלקין: אם אתם כן בשלים להכריע בנושא מסויים של DTT ולא בשלים בנושא אחר - זה לא הסיכום שאני מכיר.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: אני מודה לך מאד.

אופיר אקוניס: אני חושב שאני אומר בשם כל חברי הכנסת אבל בעיקר בשם הציבור, שאנחנו מקווים: אני לא יודע מה היו ההסכמות כשאתם דיברתם עליהם, מר מוקדי ומר אלון, בזמן שדיברנו באמת על הרחבת ה-DTT, שפקיד כלשהו במשרד האוצר הבטיח לפני כנסת או שתיים לא להוסיף כלום וזו היתה התחייבות של ממשלה זו אחרת.

דוברת: ראש אגף תקציבים דאז.

אופיר אקוניס: ראש אגף תקציבים שלא נמצא בתפקידו.

אופיר אקוניס: הכנסת התחלפה, והאינטרס הציבורי, גברתי, הוא להוסיף ערוצים ל-DTT.

אופיר אקוניס: אמרתי זאת אלף פעם גםבחדר הזה וגם מחוץ לחדר הזה.

אופיר אקוניס: זה האינטרס הציבורי.

אופיר אקוניס: בלאו הכי הממשלה לא מביאה גם בחוק התקציב החדש חבילה צרה.

אופיר אקוניס: אז, בעיניי, הפתרון הצרכני הטוב ביותר הוא שהציבור יקבל עוד ערוצים ב-DTT.

אופיר אקוניס: יושבת הוועדה המכובדת, שהגברת רובינשטיין סיפרה עליה.

אופיר אקוניס: הגברת רובינשטיין, אני מקווה שאתם תחליטו להוסיף כמה ערוצים שאפשר יהיה באותם הסדרים טכניים, שעליהם גם דיבר פעמים רבות בוועדה מר סמירה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלקין וחבר הכנסת אילטוב, אם זה יהיה ערוץ 9, אני אומר שאני אברך על כך, וכן גם ערוצים נוספים: גם שפה ערבית וגם בשפות נוספות --

זאב אלקין: בוודאי.

זאב אלקין: אף אחד לא מתנגד.

מיכאל בן-ארי: --וגם מורשת ישראל.

אופיר אקוניס: --גם מורשת, וככל שיהיה ניתן.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריו חברת-הכנסת סולודקין.

ניצן חן: גם אחרי מה שאמר כבוד יושב-ראש הקואליציה, אני לא מצליח להבין מהי השורה התחתונה.

ניצן חן: יש מקום שישי פנוי ב"מוקס" הקיים.

ניצן חן: למי הוא - - -?

אופיר אקוניס: הוא ישאר פנוי, עד שהוועדה תסיים את עבודתה.

זאב אלקין: הוא ישאר פנוי.

ניצן חן: אבל, בעוד שבוע נסגר המכרז לערוץ ערבי.

ניצן חן: מה אני אומר לקבוצות?

ניצן חן: שיש להן מקום ב-DTT?

ניצן חן: כרגע, כתוב במכרז שיש להם את המקום השישי, כי כך אמר לא פקיד במשרד - כנסת ישראל אמרה מ-2001.

ניצן חן: עכשיו, אתה בא ואומר משהו.

ניצן חן: זה בסדר גמור, אבל בוא ותגיד את הדברים בצורה ברורה, כדי שנדע איפה אנחנו עומדים.

אופיר אקוניס: קודם כל, לא מחקנו.

אופיר אקוניס: אנחנו מפצלים.

ישראל חסון: מה זאת אומרת "הוא אומר"?

ישראל חסון: הוא אומר את דעתו.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אופיר אקוניס: קודם כל, אתה צודק.

אופיר אקוניס: עכשיו, אתה בזכות הדיבור שלך.

ישראל חסון: אני רוצה לשאול שאלה פשוטה מאד דוקא את חבריי חברי הכנסת ואת היועצות המשפטיות פה.

ישראל חסון: האם יכול להיות מצב שאנחנו גובים מס מהציבור עבור ערוצים ציבוריים, ובסוף בכל הסדר עתידי תובעים  מהם עוד כסף על  מנת לצפות בו?

ישראל חסון: האם זה חוקי?

ישראל חסון: יש לךְ ערוצים שהם ערוצים  ציבוריים, שהם ממומנים מכספי ציבור.

ישראל חסון: אני מביא את זה למין סיטואציה בה אני דורש מהציבור שישקיע עוד כסף כדי לצפות במה שהוא כבר שילם עליו.

ישראל חסון: איך דבר כזה מסתדר בראיית החוק?

אתי בנדלר: זה לא כל כך קשור בחוק, אבל אענה לך במספר מלים.

אתי בנדלר: כשאתה מדבר על ערוצים ציבוריים, אני מניחה שאתה מדבר על רשות השידור, דהיינו ערוצים 1 ו-33, על ערוץ 99 הלוא הוא ערוץ הכנסת, --

ישראל חסון: --ו-23.

אתי בנדלר: --ו-23.

אתי בנדלר: נכון.

אופיר אקוניס: אגב, הגברת רובינשטיין, מכיון שערוץ 23 הוא טלוויזיה ציבורית, אני מניח שאתם עוד תשקלו, כי גם הם ביקשו בעבר להיכנס.

אופיר אקוניס: אני שואל כי שמעתי את המספר "23".

ישראל חסון: לא. אני שואל שאלה עקרונית.

ישראל חסון: מאחר ואנחנו בתכניתנו "פתח כפי יכולתך הפוליטית", אני שואל עכשיו בראייה ציבורית.

ישראל חסון: אני רוצה להבין בראייה ציבורית ובראייה חוקית: האם עולה על הדעת של חבריי חברי הכנסת לגבות כסף פעמיים מהציבור, כדי לראות את אותו ערוץ?

אתי בנדלר: המצב הוא כדלקמן: הערוצים הציבוריים אלה הערוצים שמשודרים בצורה פתוחה - מה שנקרא לציבור הרחב - ומשהונהגה או הוסדרה בחקיקה שיטת הפצה נוספת, לא פלטפורמה נוספת, של שידורים שהיא השיטה המאפשרת הפצת השידורים באמצעות מערך השידור הקרקעי ספרתי או הדיגיטלי קרקעי או הידוע כ-DTT, שיטה המאפשרת קליטת שידורים על-ידי השקעה חד-פעמית בממיר, נשאלה השאלה אלו ערוצים ישודרו במערך הזה.

ישראל חסון: את כל זה אני מבין.

אתי בנדלר: השידורים הציבוריים כלולים בכל מבנה שלא יהיה, בין אם יוסיפו את ערוץ 9 ובין אם יוסיפו את ערוץ 23.

נגה רובינשטיין: זה נכון שצריך לשקול את מה שאתה אומר.

נגה רובינשטיין: גם במסגרת הצוות, הדברים האלה חייבים לבוא לידי ביטוי.

אתי בנדלר: הם לא גובים שום דבר עבור זה.

אופיר אקוניס: אנחנו בסד.

אופיר אקוניס: אנחנו לא פותחים את כל הדיון מחדש.

אתי בנדלר: זה לא משפיע על השידור והקליטה של הערוצים הציבוריים.

אתי בנדלר: זו התשובה.

אתי בנדלר: כל הדיון הזה לא קשור לשאלה הזאת.

ישראל חסון: אתי, מאחר ובסופו של יום הכמות אמורה להיות מוגבלת, אני שואל שאלה עקרונית.

ישראל חסון: נגה, לדעתי, אני שואל שאלה מהותית.

אתי בנדלר: מייד אתייחס לזה.

אתי בנדלר: תן לי להשלים בקצרה את התשובה לכך.

אתי בנדלר: לגבי הערוצים הציבוריים, זה לא אמור להיות מושפע.

אתי בנדלר: אכן מערך ה-DTT כפי שנבנה כרגע מסוגל להעביר בסך-הכל ששה ערוצים.

אתי בנדלר: חמישה ערוצים מתוכם הם: 1, 33, 99, 2 ו-10.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: כך זה יישאר עד שהוועדה- - -

אתי בנדלר: יש עוד מקום לערוץ אחד ללא הקמת מערכת חדשה.

אתי בנדלר: ככל שיוחלט להפיץ ערוצים נוספים, יהיה צורך להקים מערך חדש.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה ששים שניות - קצר וממוקד.

אופיר אקוניס: אחר כך מר מוקדי.

אופיר אקוניס: אני רוצה להצביע על זה.

ישראל חסון: על מה?

אופיר אקוניס: על הבקשה לפצל.

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר מהי משמעות הבקשה לפצל.

נגה רובינשטיין: הולכים לבדוק את העמדה.

אופיר אקוניס: בבקשה, תבדקו.

לאה ורון: זה מה שהוא הציע, לבקשת הממשלה, לבקשת השר.

מרינה סולודקין: אני רק רוצה לומר כמה מלים.

מרינה סולודקין: שמעתי כאן שמהתחלה בחבילה היה ערוץ ערבי.

מרינה סולודקין: זה לא נכון.

מרינה סולודקין: מהתחלה שרת התקשורת דאז, ואני זוכרת כמו היום, אמרה דברי טעם.

מרינה סולודקין: היא אמרה: "אנחנו מקימים את הערוץ הערבי ואת הערוץ הרוסי".

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פרץ, חברת הכנסת סולודקין מדברת.

אופיר אקוניס: אם אתה רוצה להתייעץ עם חבר הכנסת ישראל חסון - אני אומר לכולם - אפשר בחדר ההתייעצויות.

עמיר פרץ: לא לסכסך.

אופיר אקוניס: חלילה.

אופיר אקוניס: נהפוך הוא.

עמיר פרץ: אני מאד מעריך את מרינה סולודקין.

עמיר פרץ: ניתן לה את כל הכבוד הראוי לה.

אופיר אקוניס: טוב מאד.

אופיר אקוניס: גם אני.

אופיר אקוניס: אבל, כל מי שרוצה להתייעץ - החדר פה פנוי והוא לשימוש המבקשים להתייעץ.

אופיר אקוניס: הרעש פה היום נוראי.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת מרינה סולודקין, מה את מציעה?

מרינה סולודקין: אני אומרת שיש ציבור של יותר ממליון איש לערוץ הערבי ויש ציבור של יותר ממליון איש לערוץ הרוסי, ומי שמקשקש עם הסתייגויות ומבלבל את המוח לא יצליח.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: מר מוקדי, בבקשה קצר וממוקד.

אופיר אקוניס: אחרונת הדוברים היא יפה ויגודצקי - בעניין הזה.

ישראל חסון: כמה ילדים יש במדינה?

ישראל חסון: יש ערוץ ילדים?

יורם מוקדי: אהיה ממוקד, כשמי.

יורם מוקדי: כבוד היושב-ראש, אני דוקא רוצה לסייע לרעיון שהועלה פה.

יורם מוקדי: הדיונים, שהיו בעבר בוועדה בנושא ערוץ 9, ובאופן אישי- - -

אופיר אקוניס: מי שרוצה לדבר - שייצא.

אופיר אקוניס: זה מאד פשוט.

אופיר אקוניס: זה רעש נוראי.

אופיר אקוניס: יש לו גם רעיון בכלל - אז זה בכלל טוב.

יורם מוקדי: כמי שכתב את המכרז הזה לערוץ 9 בעבר, והערוץ הזה יקר ללבי ואני מאחל לו רק טוב, היו דיונים בעבר בוועדה הזאת לגבי כמה ערוצים ייכנסו ל-DTT, ולא רק על-ידי נציגי האוצר אלא גם על-ידי חברי הוועדה עצמה ועל-ידי כל הגורמים המקצועיים.

יורם מוקדי: נאמר כל הזמן, שלהוספת ערוצים נוספים יש השלכות.

יורם מוקדי: לכן, אם יש פה צוות שבודק את הדבר הזה, צריך לברך.

יורם מוקדי: אם יש צוות שהולך לבדוק זאת כמו שצריך - צריך רק לברך.

אופיר אקוניס: יש.

אופיר אקוניס: זו החלטת ממשלה.

אופיר אקוניס: אין חברים בצוות, אבל הוא קיים.

יורם מוקדי: אם מישהו בא ואומר "אני רוצה לבדוק את זה", אני לא יכול לטעון נגד זה שום דבר.

אופיר אקוניס: נגה, מי יכול להיות חבר בצוות?

דובר: יש.

אופיר אקוניס: האם יש כבר כתבי מינוי?

נגה רובינשטיין: יש טיוטה של כתבי מינוי.

אופיר אקוניס: יש טיוטה של כתבי מינוי, אבל עדיין אין את הצוות.

ניצן חן: מה?

ניצן חן: הצוות כבר התכנס שלוש ישיבות.

ניצן חן: למה סתם לדבר?

אופיר אקוניס: היא אומרת שעוד לא הוציאו.

יפה ויגודצקי: אם אין כתבי מינוי, איך הצוות התכנס?

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: אני מצטט: זו טיוטה של כתבי מינוי.

דנה נויפלד: זה לא אומר שלא התחילו דיונים.

אופיר אקוניס: מר מוקדי, מה הרעיון שלךָ?

יורם מוקדי: הנושא השני - למען הדיוק ההסטורי, לערוץ ערבי במצבו החוקי כרגע מותר לשדר בצלחת לויינית בלבד.

יורם מוקדי: זה המצב החוקי, ועם זה עכשיו ייצאו לדרך עם המכרז הזה, והאוכלוסיה דוברת הערבית בישראל גם צופה בטלוויזיה.

יורם מוקדי: לכן, אין לו זכות להיות כרגע ב-DTT.

יורם מוקדי: היתה יוזמה להכניסו ל-DTT, אבל הוא יצא לדרך בשני המכרזים שלא צלחו, כערוץ שקולטים אותו באויר, ולכן אם תתקבל הצעת יושב-ראש הוועדה שהנושא הזה יפוצל ובעצם יתקיים דיון כמו שצריך, לא עושים עכשיו עוול למכרז הזה.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: מצויין.

אופיר אקוניס: אני מאד מודה לך.

אופיר אקוניס: יפה ויגודצקי, אחרונת הדוברים, בבקשה.

אופיר אקוניס: לאחר מכן אנחנו נצביע על הפיצול.

יפה ויגודצקי: אין לי שום בעיה עם הפיצול, אבל למען גילוי נאות אני רוצה לומר כמה דברים.

יפה ויגודצקי: אינני חושבת שחבר הכנסת ישראל חסון קיבל את התשובה, כי יש לפחות ערוץ ציבורי אחד שהציבור מממן אותו פעמיים: פעם אחת על זכות קיומו ופעם שנייה כדי לראות אותו.

יפה ויגודצקי: אם אנחנו מדברים על אוכלוסיה, אני בהחלט מכבדת את האוכלוסיה הרוסית שזקוקה להיות בתוך ה-DTT, אבל אסור לשכוח שיש 1.7 מליוני ילדים במערכת החינוך שזכותם לקבל את תכניות הטלוויזיה החינוכית ללא כסף פלוס 120 אלף עובדי הוראה.

אופיר אקוניס: נדמה לי שהייתי ברור; המלצתי לוועדה - אם יותר לי.

אופיר אקוניס: אני לא חבר בה -  להוסיף את ערוץ 9 ואת ערוץ 23.

יפה ויגודצקי: יפה.

יפה ויגודצקי: אני מבקשת לא לשכוח גם את האוכלוסיה הזאת.

יפה ויגודצקי: אני מניחה שגם חברי-הכנסת וגם החברים כאן קראו על נושא העוני שהולך וגדל במיוחד אצל ילדים במדינת ישראל, ולכן אסור לשכוח זאת.

יפה ויגודצקי: אני רק רוצה להודיע במעמד החגיגי הזה, שהחל מה-12 לחודש הטלוויזיה החינוכית תשדר 11 שעות ביום לילדים, כולל שישי-שבת.

אופיר אקוניס: מצויין.

אופיר אקוניס: זה בוודאי ילקח בחשבון אצל חברי הוועדה, והם ימליצו את המלצותיהם ויביאו את זה לפה.

אופיר אקוניס: תודה לךְ.

אופיר אקוניס: אנחנו מבקשים לפצל- - -

נגה רובינשטיין: אני רק אגיד מהי עמדת המשרד, עמדת השר.

נגה רובינשטיין: השר מתנגד לשנות מהצעת החוק שאנחנו הבאנו בעניין הזה.

נגה רובינשטיין: הוא מבקש שלא לפצל- - -

אופיר אקוניס: יושב-ראש הקואליציה, יש פה את עמדת השר או המשרד, או אני כבר לא יודע מה.

נגה רובינשטיין: אנחנו שוחחנו עכשיו עם השר.

רוברט אילטוב: אנחנו מתנגדים לפיצול.

רוברט אילטוב: אנחנו דורשים להכניס זאת ל-DTT.

אופיר אקוניס: למה?

נגה רובינשטיין: שוחחנו אתו עכשיו.

רוברט אילטוב: אנחנו חוזרים מהסכמתנו.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים להכניס את זה ל-DTT.

נגה רובינשטיין: הפיצול זה להוריד את הסעיף של ערוץ הערבי.

לאה ורון: עורכת-הדין רובינשטיין, אולי את מוכנה לחזור בקול רם על העמדה?

אופיר אקוניס: מר שמש, איפה שר התקשורת?

יעקב שמש: אני לא יודע, אבל היא דיברה אתו וזו העמדה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אנחנו חוזרים מהסיכום.

אברהם מיכאלי: רוברט אילטוב, רגע.

אברהם מיכאלי: כנראה שיש כמה שרי תקשורת.

אברהם מיכאלי: יש שר תקשורת שבא לוועדה ואמר דברים מסויימים - - -

ישראל אייכלר: היושב-ראש אופיר, יש הקפאה או אין הקפאה?

ישראל אייכלר: אני לא יודע.

ישראל אייכלר: מה קורה פה עכשיו.

אופיר אקוניס: כרגע, הסעיף פתוח.

אופיר אקוניס: זו המשמעות.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אנחנו חוזרים מההסכמה.

אופיר אקוניס: למה לכם?

ניצן חן: אדוני היושב-ראש, אסביר לך איזו בעיה נוצרת עכשיו.

לאה ורון: מה ביקש השר?

אופיר אקוניס: השר ביקש לא לקבל את הסיכום שהוסכם.

רוברט אילטוב: בסדר גמור.

רוברט אילטוב: אנחנו מקבלים את הבקשה של השר.

אופיר אקוניס: אם אתם מודיעים שאתם עושים סיכום אחר, המציע שקיבל כבר את הסיכום חוזר בו; הוא הודיע.

רוברט אילטוב: אני חוזר, חד-משמעית, מהסיכום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי נעשה הפסקה לאיזה שנתיים?

אופיר אקוניס: לא נעשה שום הפסקה.

דובר: ממש לא.

אופיר אקוניס: אם הוועדה מצביעה על הפיצול בכל זאת, אז אנחנו שמענו את עמדת שר התקשורת אבל אנחנו - - -

רוברט אילטוב: לא. זה - הסכמה.

רוברט אילטוב: אם אין הסכמה, אין טעם - - -

אופיר אקוניס: אבל, הרי אם נפצל את זה, אז זה מה שאתה רוצה.

רוברט אילטוב: זה לא יעזור, כי אם אין הסכמה הוא פשוט יחסל את זה.

רוברט אילטוב: לכן, אני לא מקבל את זה.

רוברט אילטוב: אם הוא חוזר מההסכמה, אנחנו גם חוזרים מההסכמה.

מרינה סולודקין: אז, לא תהיה קואליציה.

רוברט אילטוב: קואליציה תהיה.

רוברט אילטוב: לא על שר התקשורת תיפול הקואליציה.

דוברת: - - -לסעיף הבא.

אופיר אקוניס: לא, אנחנו לא רוצים לדלג.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להכריע.

אופיר אקוניס: האם יש לךָ איזו הצעה?

אופיר אקוניס: אני מציע לא לכם אלא לחברי-הכנסת- - -

זאב אלקין: חבר-הכנסת רוברט אילטוב צודק שאי-אפשר לעמוד בסיכום באופן חד-צדדי.

זאב אלקין: אני ידעתי עד עכשיו שיש סיכום עם שר התקשורת, וכך גם דיווח לי יושב-ראש הוועדה.

אופיר אקוניס: ודאי.

רוברט אילטוב: זו לא הרשות הפלסטינאית.

זאב אלקין: זכותו של שר התקשורת לחזור בו מהסיכום.

זאב אלקין: במצב כזה הייתי ממליץ ליושב-ראש הוועדה להשאיר את זה כמו שזה, ואם אף אחד לא ממהר - אז אף אחד לא ממהר.

יוחנן פלסנר: אולי אפשר ללכת על הקפאה חלקית של ה-DTT.

אופיר אקוניס: היטבת להגדיר, כי זה בדיוק היה הרעיון, ואגב הוא היה מקובל עד לפני ששים שניות, כי השתנתה עמדת שר התקשורת.

דנה נויפלד: יש פה מחלוקת לעניין הזה.

דנה נויפלד: האם אפשר לעשות הפסקה של חמש דקות?

אופיר אקוניס: לא צריך.

אופיר אקוניס: אני מקבל את הצעתו של ראש הקואליציה.

אופיר אקוניס: הסעיף פתוח, ואתם תגבשו עמדה.

זאב אלקין: אפשר לעבור לסעיפים הבאים.

זאב אלקין: כרגע, הצבענו בעד הרביזיה והסעיף נפתח.

זאב אלקין: אם משרד התקשורת לא ממהר - לא ממהר.

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: הסעיף פתוח, ואין בו הכרעה.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: פתחנו.

אופיר אקוניס: הסעיף פתוח.

אופיר אקוניס: מה הדבר הבא?

אתי בנדלר: מכל מקום, היושב-ראש, אני רוצה להפנות את תשומת הלב: אם הוועדה תחליט בכל זאת בהמשך - - -

אופיר אקוניס: אתי בנדלר נמצאת בזכות דיבור.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת טיבייב, רגע.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות תשומת הלב לכך, שבכל מקרה אם הוועדה תעמיד להצבעה את ההצעה לפצל את הסעיף הזה מהצעת החוק -  כך וכך ההצעה הזאת טעונה אישור המליאה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, יש שלב נוסף שצריכים לעבור אותו כדי שבאמת החלטת הפיצול תאושר.

לאה ורון: טוב.

לאה ורון: מדובר בסעיפים (א) ו-(ה) בסדר-היום.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הסעיף ישאר פתוח.

רוברט טיבייב: כמו שאני מבין נכון להיום, אין אפשרות טכנית להכניס את כל הערוצים הייעודיים ל-DTT.

אופיר אקוניס: לא שומעים.

נגה רובינשטיין: אין אפשרות טכנית להכניס את כל הערוצים הייעודיים ל-DTT.

רוברט טיבייב: אם תהיה הרחבה של ה-DTT, האם אנחנו יכולים להתחייב שכל הערוצים הייעודים ייכנסו?

אופיר אקוניס: לגבי זה, יש ועדה שעובדת או לא עובדת.

אופיר אקוניס: היא לא עובדת עדיין.

אתי בנדלר: מה השאלה?

דובר: אי-הרחבה של ה-DTT.

יעקב שמש: התשובה היא: לא.

אתי בנדלר: לא.

דנה נויפלד: צריך לתקן את החוק.

אתי בנדלר: ההצעה כרגע איננה מדברת על כך שערוצים ייעודיים ישודרו במערך ה-DTT.

אתי בנדלר: ההצעה מדברת אך ורק על ערוץ 9 - - -

רוברט טיבייב: - - -

אתי בנדלר: אין הצעה כזאת.

אתי בנדלר: אתה רוצה?

אתי בנדלר: - תגיש הצעה להכניס במערך ה-DTT כל ערוץ ייעודי.

יוחנן פלסנר: ההצעה הנוכחית מדברת רק על ועדה נפרדת שתדון בעתיד צירוף - - -

נגה רובינשטיין: זו הצעת ממשלה.

אתי בנדלר: הצעה לתקן את הצעת החוק מדברת על הוספה למערך ה-DTT: הצעתו של חבר-הכנסת אילטוב - של ערוץ 9, והצעתו של חבר-הכנסת בן-ארי - של ערוץ המורשת.

אתי בנדלר: מדובר כרגע על כך שתוקם ועדה, הוקמה ועדה או מוקמת ועדה - אינני יודעת - של מומחים שתדון בהשלכות השונות של מערך ההפצה של ה-DTT: מי ראוי שיהיה בפנים ומי לא ראוי שיהיה בפנים?

אתי בנדלר: מה ההשפעה של זה על השידורים בכבלים ובלויין וכן הלאה?

אתי בנדלר: הצעות מהצעות שונות, כולל נושא הטלוויזיה החינוכית.

אתי בנדלר: זה פתוח.

אתי בנדלר: כרגע, זה מדד פתוח.

אתי בנדלר: זה לא קשור לנוסח הצעת החוק.

דנה נויפלד: אבל, צודק חבר-הכנסת - - -

יוחנן פלסנר: אם לא היה את הפתרון של הקמות ועדה, מה היינו עושים פה?

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת עמיר פרץ, חברת-הכנסת חוטובלי הצביעה לפניך.

אופיר אקוניס: חברת-הכנסת חוטובלי, בבקשה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לחזק את האמירה שאומרת שבתוך הקצאת הערוצים הייעודיים צריך להיות ערוץ למורשת ישראל שישרת טווח רחב מאד של אוכלוסיה מהציבור החרדי עד הציבור המסורתי.

ציפי חוטובלי: אם הציבור הרוסי הוא ציבור גדול במדינת ישראל והציבור הערבי הוא ציבור גדול במדינת ישראל, קל וחומר שהציבור שנע בין מסורתי לבין דתי, דתי-לאומי ולחרדי לא מיוצג על הסקאלה כרגע.

ניצן חן: רק בשביל הפרוטוקול, אני חייב לענות לך.

לאה ורון: אתה עונה לה לא בשביל הפרוטוקול.

לאה ורון: פרוטוקול זה יופי.

אופיר אקוניס: בינתיים, נודע לי שכן היו שלוש ישיבות של הוועדה הזאת.

ניצן חן: היו שלוש ישיבות.

ניצן חן: זה צוות.

אופיר אקוניס: איך יש ישיבות של ועדה, אם אין כתבי מינוי?

דנה נויפלד: זה צוות בין-משרדי.

ניצן חן: זה לא צריך כתבי מינוי, אבל קטונתי.

ניצן חן: זה צוות בין-משרדי מכין שחושב על הנושא.

יפה ויגודצקי: הוקמה ועדה, וגם לא שמענו על לוחות-זמנים.

ניצן חן: אני מבקש לענות לחברת-הכנסת חוטובלי.

ניצן חן: חבל שחבר-הכנסת אורי אורבך יצא.

ציפי חוטובלי: חבל.

אופיר אקוניס: מר חן, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחר כך חבר-הכנסת עמיר פרץ, ואז נעבור לסעיף הבא - בקשה לדיון מחדש של חבר-הכנסת פלסנר.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת פלסנר, אתה עסוק בעוד כמה ועדות, כך שנקדם אותך.

יוחנן פלסנר: לא. אני רק ביקשתי שהוועדה על ה-DTT תדון גם בהקמת ערוץ ליוצאי דנמרק, אם מקימים כל כך- - -

אופיר אקוניס: כמה יש כאלה?

רוברט אילטוב: הוא והמשפחה.

ניצן חן: המדינה לפני מעל עשור שנים שיש חמישה נושאים שיש בהם כשל שוק ולכן צריך להקים ערוצים ייעודיים.

ניצן חן: לצערנו, רק ערוץ 9 ויוצאי חבר מדינות ברית-המועצות לשעבר הרימו את הכפפה והקימו ערוץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה "לצערנו"?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לשמחתנו.

ניצן חן: לצערנו, רק הם.

אופיר אקוניס: לא. הוא אמר "לצערנו, רק הם", ולא "לצערנו, הם".

אופיר אקוניס: את מהמקימות.

אופיר אקוניס: ניצן, אתה יכול לתת קרדיט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד גם למה זה קרה ואיך זה קרה, מי הקים אותו ואיך זה קרה שרק הוא קם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשר שנים.

מיכאל בן-ארי: היא מסרה את נפשה על העניין.

ניצן חן: חברת-הכנסת חוטובלי, למעט ערוץ 9 שהצליח בגדול וערוץ המוזיקה, שלושה ערוצים שהמדינה החליטה שיש בהם כשל שוק לא צלחו.

ניצן חן: הערוץ הערבי נכשל, ערוץ מורשת נכשל, וחבל רק שחבר-הכנסת אורי אורבך יצא רגע מהחדר כי הוא יכול היה להסביר לךְ; הוא היה שותף בחלק מהמיזמים האלה בסביבות 2003-2004.

ניצן חן: הסיבה לכך שהערוצים האלה לא הצליחו לא קשורה ברגולטור או במחוקק שלא רצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ניהול לא נכון.

ניצן חן: הסיבה היחידה היא שבנושאים האלה אין היתכנות כלכלית, וההיתכנות הכלכלית מוטלת בספק.

ניצן חן: הלוואי ויקומו יזמים שמוכנים להפסיד כסף- - -

ציפי חוטובלי: אני חייבת להגדיר.

ציפי חוטובלי: אם אתה מדבר על כשלון "תכלת", בוא ונזכור ש"תכלת" היה ערוץ כבלים שהתבסס על מנויים.

דובר: לא "תכלת".

ציפי חוטובלי: על מה אתה מדבר?

ניצן חן: היה מכרז ערוץ ייעודי ששלמה בנצי זכה במכרז.

ניצן חן: --

אופיר אקוניס: לְמה כל הויכוח?

אופיר אקוניס: אולי הוועדה תחליט להכניס את ערוץ המורשת?

דנה נויפלד: אפשר להגיד משהו קטן?

אופיר אקוניס: דנה, לא עכשיו.

ניצן חן: --הוא החזיר את המפתחות דקה לפני שהוא זכה.

ציפי חוטובלי: אבל, אלה הבעיות של בנצי.

מיכאל בן-ארי: אנחנו מדברים עכשיו על ערוצים קיימים.

מיכאל בן-ארי: לכן, התשובה שלו היא לא תשובה.

מיכאל בן-ארי: יש ערוצים קיימים שרצים, אם זה "מורשת" ואם זה ערוץ "אורות" שהוא כבר בהפקות ועולה לאויר ב-Ynet מחנוכה הקרוב.

ניצן חן: אבל, חבר-הכנסת בן-ארי, איזה ערוצים?

ניצן חן: אתה מדבר על ערוצים של יזמים על מנוי ולא על ערוץ ייעודי.

אופיר אקוניס: ניצן חן, תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להדגיש מספר דברים.

עמיר פרץ: בדיונים שלנו אנחנו באמת משתדלים לרדת לעומקם של דברים, אבל בסך-הכל אסור לשכוח שאנחנו מחוייבים לקבוע איזה שהוא לוח-זמנים, כי אותה אוכלוסיה שחשבנו לשפר את מצבה בנגישות לתקשורת ממתינה וממתינה; עד כמה שאני יודע גם אותן אספקות שהחלו בדרך זו אחרת לא בדיוק מצליחות להגיע לאוכלוסיה רחבה ביותר.

עמיר פרץ: אני בכלל חושב שזו הזדמנות לדון באיחוד נושאים.

עמיר פרץ: למשל, אני לא חושב ש"מורשת" זה עניין פרטי של מישהו.

עמיר פרץ: הייתי מצפה שפלחים מסוג זה יהיו בתוך ערוץ מסויים כדי שכל אחד מאתנו שצופה בערוץ מסויים יפגוש גם נושא מורשת בערוץ שהוא רגיל לצפות בו.

עמיר פרץ: אני אומר זאת כדוגמא, ולא חלילה בגלל הויכוח על מורשת, או כל נושא אחר.

עמיר פרץ: זו הזדמנות.

עמיר פרץ: אבל, אני לא נכנס לעניין.

עמיר פרץ: היושב-ראש, מה שחשוב הוא שהדברים המרכזיים שהחלטנו עליהם - אני מבקש שעניין הטלוויזיה החינוכית, שאני יודע שאין לה הרבה מאד אוהדים באשר לגיבוי הכלכלי שלה אבל יש לה הרבה מאד אוהדים באשר לשאלות המהותיות והערכיות שהיא מייצגת, - - -

אופיר אקוניס: כבר טיפלנו בזה.

אופיר אקוניס: טיפלנו רבות.

אופיר אקוניס: באופן אישי, הודעתי שאני בעד.

אופיר אקוניס: אני מקווה גם שהוועדה תכניס אותה.

עמיר פרץ: לכן, אני מבקש להדגיש שבכל העניין הזה - שבסוף לא יימצא שיש פה דילים כאלה ואחרים שמשאירים את הטלוויזיה החינוכית בחוץ.

עמיר פרץ: תודה.

אופיר אקוניס: ברור.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, נמסר לי עכשיו על-ידי יועץ שר התקשורת שבעוד חודש וחצי...

אופיר אקוניס: האם אתה בטוח במה שאתה אמרת?

יעקב שמש: אנחנו מאמינים, שתוך חודש וחצי הוועדה תגמור את העבודה שלה.

דובר: מהם הם לוחות-הזמנים?

אופיר אקוניס: "אנחנו מאמינים" מקביל ל"אנחנו נעשה כל מאמץ".

אופיר אקוניס: תוצאות שני הביטויים האלה הן אותו דבר.

דוברת: מה עם לוחות-הזמנים?

אופיר אקוניס: אנחנו מיצינו את הדיון הזה.

אופיר אקוניס: לא נצביע.

אופיר אקוניס: הסעיף פתוח.

אופיר אקוניס: איפה חבר-הכנסת אילטוב?

אופיר אקוניס: מנשה סמירה, מה הבעיה?

דוברת: - - -

אופיר אקוניס: די.

אופיר אקוניס: הוא האחרון, ואחריו אנחנו עוברים לחבר-הכנסת פלסנר.

מנשה סמירה: אני חושב שיש הכרח לתת ממש בתמצית איזה הוא מידע, כי יש פה איזו שהיא התלהבות להעלות עוד ועוד ערוצים למערכת "עידן פלוס" -DTT.

אופיר אקוניס: אתה אמרת שיש יכולת טכנית.

מנשה סמירה: יש פה שלושה דברים שצריך לדעת: לוחות-זמנים, יכולת טכנולוגית ועלות.

מנשה סמירה: זה לא בחנם.

מנשה סמירה: אני לא מדבר על אלה שעולים.

מנשה סמירה: מציעים פה ערוצים שאני מכיר פחות או יותר את המודלים העסקיים שלי, ויש לי הרגשה שפה לא מבינים במה מדובר.

מנשה סמירה: ראשית, מבחינת לוחת-הזמנים, נכון לרגע זה יש מערכת שיכולה להכיל שש תכניות כלומר ששה ערוצים.

מנשה סמירה: יש חמישה, והשישי מיועד לערוץ בערבית או אם יעלה לדיון - מה שדיברנו.

מנשה סמירה: זה יכול לקרות במיידי ולאלתר.

מנשה סמירה: שנית, ישנה כוונה להקים מערך נוסף שיקלוט את ערוצי הרישיון לכשהחקיקה תסתיים ויהיו בעלי רישיון נוספים, כדי שהם יוכלו לשדר, כי נכון להיום בעלי רישיון צריכים להיות משודרים באופן חופשי.

מנשה סמירה: אני מזכיר נקודה חשובה מאד לכל הפורום הזה: ההחלטה, שבית-המחוקקים קיבל, שמי שעולה כרגע - - -

ישראל חסון: מנשה, לדעתי, כל מה שאתה מסביר לא רלוונטי פה למציעים.

מנשה סמירה: לא, הוא רלוונטי.

ישראל חסון: הם לא מקשיבים לך.

מנשה סמירה: למה?

מנשה סמירה: יש פה חברי-כנסת...

דובר: יש הידברות ויהיה ערוץ וצריך לשלם 4.5 מליוני שקלים בשנה הפצה.

דובר: האם "הידברות" יכולה לשלם את זה?

עמיר פרץ: כשנגיע לזה וכשייפתח.

עמיר פרץ: למה עכשיו?

עמיר פרץ: עכשיו, זה לא רלוונטי.

מנשה סמירה: כשמציעים הצעות, צריך להבין מה זה.

אופיר אקוניס: את כל ההסברים האלה כבר הסברת.

אופיר אקוניס: כל ההסברים כבר הוסברו.

מנשה סמירה: כן, אבל יש דבר אחד שפה כנראה לא ברור לחברי-הכנסת.

מנשה סמירה: העלות השוטפת השנתית של להיות על המערכת הזאת היא בסביבות 4-5 מיליוני שקל בשנה.

מנשה סמירה: צריך למצוא לזה מקור.

עמיר פרץ: מה?

עמיר פרץ: כל ערוץ שמתחבר יחליט מאיפה הוא מביא.

עמיר פרץ: למה זה עניין שלך?

לאה ורון: זה לא עניינך.

מנשה סמירה: אגיד לך למה.

מנשה סמירה: כשמדברים פה על ערוצים שיעלו - - -

עמיר פרץ: האם אתה יודע מה הם רוכשים כדי לשדר היום?

עמיר פרץ: אתה מתערב להם בניהול.

מנשה סמירה: לא.

עמיר פרץ: מה זה משנה?

עמיר פרץ: הם יחליטו אם הם מתחברים או לא.

מנשה סמירה: אבל, אדוני חבר-הכנסת, מעלים פה הצעה של ערוצים, שאני מכיר את התכנית העסקית שלהם, שכל המחזור שלהם הוא מליון שקל.

עמיר פרץ: אז, הם לא יתחברו.

מנשה סמירה: אז, כדאי שיידעו את זה.

מנשה סמירה: כדאי לדעת את זה.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: זה לא הויכוח כרגע.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

ניצן חן: ערוץ שיש לו מודל עסקי של מליון שקל בשנה רוצה להיכנס - - -

אופיר אקוניס: הסעיף הזה פתוח.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אילטוב, חבר-הכנסת בן-ארי, הסעיף פתוח, ואנחנו נגיע להסכמות או לא נגיע להסכמות.

דובר: זה מה שצריך להגיד פה.

עמיר פרץ: זה עניין שלהם.

עמיר פרץ: למה להיכנס למתווה הזה?

רוברט אילטוב: אנחנו נמשיך דיון עם שר התקשורת.

מיכאל בן-ארי: חלק מהרביזיות עלו בגלל זה שהם חושבים שהם יכולים.

ניצן חן: - - -ב-DTT, כשכל התפעול שלהם הוא מליון שקל בשנה.

מיכאל בן-ארי: הם לא יעמדו במבחן הסף, אבל תן להם לעמוד במבחן הסף.

דובר: אפשר לדבר?

אופיר אקוניס: בעניין הזה?

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לרביזיה של חברך לסיעה, רביזיה אחרת.

מיכאל בן-ארי: תן להם לנסות לעמוד במבחן הסף.

מנשה סמירה: אין לי בעיה.

מנשה סמירה: רק צריך לדעת.

מנשה סמירה: אמרתי את האינפורמציה.

מנשה סמירה: מי שחושב שהוא יכול להתמודד עם זה - בבקשה, אבל צריך לדעת את זה.

מיכאל בן-ארי: אני חושב שבכזה מצב אם יחליטו להתחלק ביניהם, יכולים להתחלק בימים.

מיכאל בן-ארי: להפך, זה יגרום להם להתאחד.

מיכאל בן-ארי: כל אלה שרוצים כל אחד בנפרד - זה יגרום להם להתאחד.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אפללו, בבקשה.

ישראל חסון: היושב-ראש אופיר אקוניס, על הרביזיה הזאת יהיה דיון נפרד - נכון?

ישראל חסון: האם יהיה דיון נפרד על הרביזיה?

אופיר אקוניס: לא. יהיה סיכום בין שר התקשורת לבין חבר-הכנסת אילטוב, ויביאו את הסיכום לכאן ונכריע.

אופיר אקוניס: זה מה שרציתי לעשות היום.

אלי אפללו: האם זה אומר שלא נדון בה היום?

אופיר אקוניס: אנחנו דנו.

אלי אפללו: לא דנו.

אלי אפללו: לא אמרתי את דבריי.

אופיר אקוניס: תגיד את דבריך.

ישראל חסון: מה זאת אומרת "יהיה סיכום בין רוברט אילטוב לבין..."?

אופיר אקוניס: בין המציע לשר, והסיכום יובא לכאן.

אופיר אקוניס: וכאן תהיה הצבעה.

אלי אפללו: לא הצבעה.

אלי אפללו: יהיה דיון וממשיכים.

אופיר אקוניס: כמה אפשר לעשות את הדיון?

אופיר אקוניס: שנה שלמה אנחנו בדיון.

אלי אפללו: אם אנחנו לא יודעים מה הסיכום- - -

אופיר אקוניס: ודאי שאתה תדע.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, סלח לי.

אלי אפללו: איך אני אדע?

אופיר אקוניס: האםאתה לא תדע?!

אופיר אקוניס: האם אלה הסכמים חשאיים?!

אלי אפללו: לא. אני אומר שנדון על הסיכום הזה.

אופיר אקוניס: בישיבה הבאה.

אופיר אקוניס: מה זאת אומרת?

אלי אפללו: לא נצביע.

אלי אפללו: אתה אומר: "להצביע בלבד", כלומר אין מה לדון.

אתי בנדלר: הצבעה בסיכום הדיון.

אלי אפללו: אני רוצה להעלות את דבריי.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

ישראל חסון: נגה רובינשטיין, אם כך, אני רוצה לשמוע את התשובה שלכם, ותקשיבו טוב לשאלתי: האם לשר התקשורת יש סמכות בחוק להסכים לצירוף ערוץ 9 ל-DTT בשלב הזה של חיינו ולכפות עלי לשלם עבור צפיה בערוץ ציבורי אחר?

ישראל חסון: זו כל השאלה שלי.

אתי בנדלר: לא.

נגה רובינשטיין: בלא תיקון חקיקה שמסדיר הוספת ערוץ זה או אחר, גורם משדר כזה או אחר, אין לשר סמכות לקבוע.

ישראל חסון: כלומר, אנחנו חוזרים חזרה ל-square one.

ישראל חסון: אז, בשביל מה אנחנו מקיימים את הדיון פה?

נגה רובינשטיין: הדיון כאן עלה, מכיון שעלתה הצעה, מצד אחד מחברי-הכנסת, להוסיף ערוץ מסויים.

נגה רובינשטיין: מכאן התחיל הדיון.

נגה רובינשטיין: אני רוצה שתשאל שוב.

אופיר אקוניס: זה פשוט מאד.

אופיר אקוניס: הדיון הזה מתקיים כי חבר-הכנסת אילטוב ביקש.

אופיר אקוניס: מה כל כך קשה?

אופיר אקוניס: בשעה 10:03 פתחתי את הישיבה.

אופיר אקוניס: האם היית פה בהתחלה?

ישראל חסון: הייתי פה מהתחלה.

אופיר אקוניס: הודענו שפותחים את כל הסעיפים.

אופיר אקוניס: הסעיף הזה פתוח.

אופיר אקוניס: אין בו הכרעה, מכיון - זו עובדה - שהודיעו נציגי שר התקשורת שהוא חוזר בו מסיכום שדנו בו.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אפללו, אנחנו לא יכולים להתחיל את הדיון מהתחלה.

אופיר אקוניס: היה סיכום שאמר שהערוץ הערבי יפוצל.

אלי אפללו: איך הוא יהיה מפוצל?

אופיר אקוניס: על-ידי זה שהיינו מצביעים על פיצול שלו, ואחר כך מביאים למליאה אישור, כפי שאמרה היועצת המשפטית, של הפיצול שלו.

אופיר אקוניס: הדבר הזה לא קורה כרגע, מכיון ששר התקשורת הודיע, בעזרת היועצת המשפטית שלו, שהוא חזר בו מהסיכום.

נגה רובינשטיין: הוא לא הודיע.

נגה רובינשטיין: אני רק רוצה - - -

אופיר אקוניס: מה "לא הודיע"?

אופיר אקוניס: זה מה הוא הודיע.

נגה רובינשטיין: אני רק רוצה לדייק.

נגה רובינשטיין: כרגע, עמדת השר היא שלא לשנות מהצעת החוק.

נגה רובינשטיין: אני לא יודעת על סיכום ועל חזרה מסיכום.

נגה רובינשטיין: יכול להיות שיש ביניכם סיכום.

נגה רובינשטיין: אני לא יודעת מזה.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: מה אני יכול לעשות?

נגה רובינשטיין: מאה אחוז.

נגה רובינשטיין: רק כדי שהדברים יהיו מדוייקים ונמצאים בפרוטוקול, אפרופו סיכום וחזרה מסיכום.

אופיר אקוניס: אני מודיע לפרוטוקול, שהיה סיכום עם שר התקשורת.

אופיר אקוניס: יושב-ראש סיעת הליכוד ויושב-ראש סיעת ישראל ביתנו- - -

אברהם מיכאלי: אתה תתאם עם היועצים המשפטיים.

אברהם מיכאלי: תלמד.

אופיר אקוניס: נכון, יש לי עוד מה ללמוד.

אופיר אקוניס: אני לומד כל יום.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הדיון הזה מוצה.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף ב' בסדר-היום: רביזיה של חבר-הכנסת פלסנר - בקשה לדיון מחדש ודיון מחדש בנושא קבלת אישור להחלטת המועצה לשנות מיקום האפיקים של שידורי רשות השידור וערוץ הכנסת.

אלי אפללו: הוא לא נותן לי אפילו להגיד- - -

אופיר אקוניס: אתה בכל זאת רוצה?

אופיר אקוניס: אני חושב שזה לא כדאי.

אופיר אקוניס: אם אתה רוצה, אנחנו לא נמנע ממך.

אופיר אקוניס: יהיה עוד דיון.

אלי אפללו: בדיון הבא --

אופיר אקוניס: --אתה מבקש זכות דיבור לעניין הזה.

אלי אפללו: אם אתה מרשה לי.

אלי אפללו: --

אופיר אקוניס: ודאי.

אופיר אקוניס: אני מרשה לך גם עכשיו.

אלי אפללו: --אם לא - אני אחשוב עוד פעם.

אלי אפללו: בכל זאת, גם אם אתה לא מרשה לי.

אופיר אקוניס: נא לרשום את חבר-הכנסת אלי אפללו ראשון הדוברים בסעיף הזה בפעם הבאה.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת פלסנר, בבקשה.

יוחנן פלסנר: לעניות דעתי, הרביזיה שלי נגעה גם לגבי סמכות השר לקבוע לאשר שינויים באפיקים גם לערוצים המסחריים ולא רק לגבי סמכויות השר הממונה - - -

אופיר אקוניס: האם את יכולה להגיד לנו מה הוא הגיש?

אופיר אקוניס: בדרך-כלל, מנהלת הוועדה מדוייקת מאד בבקשה.

יוחנן פלסנר: לא. הנושא נדון ביחד.

יוחנן פלסנר: אציג את הסוגיה העקרונית, ואחר כך ניגע בנושא הטכני.

לאה ורון: בשביל זה יש יועצת משפטית.

לאה ורון: זה אישור להחלטת המועצה לשנות מיקום האפיקים של שידורי רשות השידור וערוץ הכנסת.

יוחנן פלסנר: לא. יש כאן כמה סוגיות.

יוחנן פלסנר: סוגיה אחת היא מה שנקבע באותו דיון שבא אחרי הדיון המפורסם בכפר המכביה, שלא נטלתי בו חלק.

אופיר אקוניס: ההפסד כולו שלך.

יוחנן פלסנר: נכון, אני מודה.

לאה ורון: יכול להיות שאנחנו נתקן את המעוות ביום חמישי.

אופיר אקוניס: עוד לא ידוע איפה זה יהיה, אבל זה יהיה.

יוחנן פלסנר: מעבר לכל החיוכים, לגבי הנושא העקרוני, ראיתי שיש עמדת קואליציה נגד, והאמת היא שזה לא לגמרי ברור לי כי גם משיחות שקיימתי עם גורמים שונים בממשלה, כולל המוסמכים ביותר, הם אמרו: "האמת היא שלא רצינו כלל את הסמכות הזאת.

יוחנן פלסנר: זה כבר עלה בוועדה - אז לקחנו".

יוחנן פלסנר: לכן, אין כאן סיבה להתייחס בצורה גורפת ושרירותית למשהו שהוא בסך-הכל הגיוני.

יוחנן פלסנר: מדובר כאן על סמכות - במקרה של ערוץ השידור הציבורי - של השר הממונה לקבוע או לאשר את השינויים באפיק.

אופיר אקוניס: אני לא מבין מה זה מפריע לך.

אופיר אקוניס: אם אתה תמונה בעוד זמן לא מוגדר כשר הממונה על רשות השידור או ליושב-ראש הכנסת, אתה תתחרט שביטלת את הסעיף הזה.

דנה נויפלד: מה?

אופיר אקוניס: כן, מה שאת שומעת.

אופיר אקוניס: תאמיני לי שאני יודע.

יוחנן פלסנר: לא. אדוני היושב-ראש, מה שעומד כאן בבסיס זה בדיוק החשיבות של ההפרדה בין הדרג הפוליטי...

יוחנן פלסנר: למה נוצר רגולטור?

יוחנן פלסנר: כי אתה רוצה בניהול השוטף של קביעת איזה אפיק נמצא איפה בממיר בדיוק - אתה לא צריך לשם כך דרג פוליטי.

יוחנן פלסנר: הרי המצב אבסורדי.

יוחנן פלסנר: יכול להיות מצב שאם בערוץ הראשון ישדרו תכנים שלא כל כך אהודים על לשכת ראש הממשלה - לא שאני טוען שזה המצב היום - אבל אם יגיע מצב כזה, אפשר להגלות אותם מחר מ-11 ל-534.

יוחנן פלסנר: ואז, מי ימצא את הערוץ הזה?

יוחנן פלסנר: בדיוק בשביל זה נוצר רגולטור, בין אם זה מועצת הכבלים והלוויין או הרשות השנייה לרדיו וטלוויזיה.

יוחנן פלסנר: לגבי הערוץ הציבורי, אני אפילו לא יודע בדיוק מי הרגולטור.

ניצן חן: מליאת רשות השידור.

יוחנן פלסנר: מליאת רשות השידור לכאורה היא הרגולטור שם.

יוחנן פלסנר: אבל, בדיוק לשם כך נוצר רגולטור שהוא מפריד בין הדרג הפוליטי, ובדיוק הוא אמור לדון בשאלות העקרוניות של אפיק, ולקחת בחשבון שיקולים מסחריים ושיקולים ציבוריים.

יוחנן פלסנר: אבל, לא שיש בידי הדרג הפוליטי את השוט הזה.

יוחנן פלסנר: זה גם, כמובן, רלוונטי לערוץ הכנסת כאן - אני פחות חושש, אבל הטענה העקרונית היא עדיין אותה טענה - וכמובן לגבי הערוצים המסחריים.

יוחנן פלסנר: כשאני הגשתי את הרביזיה, הגשתי גם לגבי הערוצים המסחריים.

יוחנן פלסנר: אם ערוץ 10 או ערוץ 2 מחר מגישים בעתיד תחקיר שלא אהוב על שר כזה או אחר - ואני לא מדבר על שר התקשורת הנוכחי - ו על מי ממקורביו, אז מחר יגלו אותם מ-22 ל-622.

יוחנן פלסנר: יש לו את השוט הזה.

יוחנן פלסנר: האם עם זה אפשר לעשות שידור ציבורי ראוי?!

יוחנן פלסנר: זה לא היה בעמדה המקורית של הממשלה.

יוחנן פלסנר: אני לא חושב שעכשיו נציגי הממשלה גם יעמדו על הרגליים האחוריות.

יוחנן פלסנר: אני לא מבין למה זו עמדה של הקואליציה כל כך גורפת נגד הדבר הזה.

יוחנן פלסנר: אני מבקש שיהיה דיון גם בעניין הסמכות של השר - לא לגבי ההסדרה הראשונית, שעל זה קיימנו דיון ארוך בחודשיים הראשונים והעיצוב, אלא כל מה שקורה והשינויים אחר כך.

יוחנן פלסנר: לתת את הסמכות לרגולטור.

יוחנן פלסנר: אם אחר כך גם יהיה איחוד של הרגולציה, מה טוב.

דנה נויפלד: חבר-הכנסת פלסנר, זה מה שהוחלט לגבי הערוצים - - -

אתי בנדלר: זה מה שהוחלט לגבי הערוצים המסחריים.

יוחנן פלסנר: אני לא יודע מה היה בדיון.

יוחנן פלסנר: בדיון שמענו משהו אחר.

אתי בנדלר: לא, לא.

יוחנן פלסנר: אני אשמח לקבל הבהרות בעניין הזה.

יוחנן פלסנר: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: עורך-הדין אציל מבקש להעיר הערה אחת.

אופיר אקוניס: האם מנכ"ל הכנסת רוצה?

אופיר אקוניס: ולא - נעבור להצבעה.

אופיר אקוניס: קובי, חבר-הכנסת בן-ארי שואל אותך משהו - תסביר לו בחדר ההתייעצויות.

עמיר פרץ: אני ביקשתי לדבר.

אופיר אקוניס: סליחה, מייד.

אופיר אקוניס: נשמע קודם את עידו.

עידו אציל: אין חשש, כפי שמציג פה חבר-הכנסת הנכבד, מאחר והקביעה בשינוי באפיק היא של המועצה.

יוחנן פלסנר: אם כך, למה יש פה את השר הממונה?

עידו אציל: צריך אישור של השר הממונה.

דובר: למה צריך אישור של השר הממונה?

דובר: למה שר צריך להתעסק בְּאפיק?

אופיר אקוניס: נא לא להפריע לו.

עידו אציל: למה?

עידו אציל: שר שממונה על השידור הציבורי לא הגיוני שיעשו שינוי באפיק של השידור הציבורי ושר שהוא ממונה על זה --

אופיר אקוניס: ללא הסכמתו.

עידו אציל: --לא יידרש לתת את אישורו לשינוי שכזה.

עידו אציל: מעבר לכך, נאמרו גם על-ידי היועצת המשפטית של הוועדה נימוקים בישיבות הקודמות לכך שראוי שערוץ שידור ציבורי יהיה במקום מרכזי ושהוא יהיה בולט לציבור, ויש שר כאמור שהוא אחראי.

יוחנן פלסנר: היושב-ראש, השר ממונה שכבר אמרו עליו שהוא קובע את ה-line-ups של- - -

אופיר אקוניס: די.

אופיר אקוניס: נו, באמת.

יוחנן פלסנר: אמרו את זה - שדר מאד בכיר.

יוחנן פלסנר: האם עכשיו הוא צריך לשבת ולתקתק בשלט.

יוחנן פלסנר: היום, זה במקרה ראש הממשלה.

יוחנן פלסנר: האם הוא צריך לשבת על השלט ולהחליט באיזה מספר הערוץ הציבורי?!

עידו אציל: הוא לא יישב ויחליט.

יוחנן פלסנר: אז, למה צריך אותו בכלל?

עידו אציל: להסב את תשומת לבו - - -

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

אופיר אקוניס: ואנחנו עוברים להצבעה.

עמיר פרץ: חבר-הכנסת אלקין, עוד לא מחזירים כלום.

עמיר פרץ: מה הלחץ?

עמיר פרץ: לאט-לאט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא. אולי שר התקשורת החליט אחרת עכשיו.

עמיר פרץ: היושב-ראש, אני חושב שנקלענו לאיזו סוגיה שלכאורה - - -

אופיר אקוניס: בקצב הזה ב-2012 יהיו רישיונות בהונולולו ולא בישראל.

אופיר אקוניס: אי-אפשר להגיע פה - - -

יוחנן פלסנר: כמו שהחוק הזה נראה, אולי זה עדיף.

אופיר אקוניס: לא יודע.

עמיר פרץ: האם אתה רוצה להגן עלי מפני היושב-ראש?

אופיר אקוניס: מפני ממלא מקום יו"ר סיעת קדימה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

עמיר פרץ: היושב-ראש, נראה לי שגם אם הדיון בסעיף הזה הוא נראה בשולי דיון, אני חושב שאנחנו מתגלגלים לאיזו שהיא סוגיה עקרונית שלא אחת מגיעה לפתחה של הוועדה, כי הרי ההתפתחות של מעמד הרגולציה מול השלטון היא התפתחות מאד מבורכת בכל התחומים.

עמיר פרץ: בכל התחומים מקפידים שלא תהיה סמכות שהיא מעל לרגולטור שביכולתה לשנות, לאשר ולמנוע.

עמיר פרץ: אחרת, במידה מסויימת, אנחנו מעקרים את הסמכות הזאת.

עמיר פרץ: אחת משתיים: אם רוצים לתת את סמכות לשר, שיתנו לשר.

עמיר פרץ: אבל, נחזור למתכונת המקובלת של סמכות שר באישור הוועדה המוסמכת ולא לבד.

עמיר פרץ: אין מצב כזה.

עמיר פרץ: אנחנו בדמוקרטיה.

עמיר פרץ: אם רוצים לתת לרגולציה - בבקשה שהרגולציה תחליט, ואם יש למישהו טענה יפנה לבית-המשפט.

עמיר פרץ: זה ההליך.

עמיר פרץ: אי-אפשר לעשות שעטנז מהסוג הזה.

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: נתנו לרגולציה, ורק צריך אישור של השר.

עמיר פרץ: אז, באישור הוועדה.

עמיר פרץ: אין בעיה, אבל שיהיה הליך שיש בו הגיון דמוקרטי.

עמיר פרץ: או-או.

אופיר אקוניס: איזה אישור?

אופיר אקוניס: בוועדת הכלכלה?

עמיר פרץ: ודאי.

דנה נויפלד: מה פתאום?

עמיר פרץ: ודאי.

עמיר פרץ: ועדה כלשהי.

עמיר פרץ: מה זה "מה פתאום?"

עמיר פרץ: ?

אופיר אקוניס: האם אנחנו נתחיל לקבוע פה באיזה ערוצים?

עמיר פרץ: בוודאי.

עמיר פרץ: מדובר פה באמת בשוט משמעותי.

אופיר אקוניס: אגב, הוא לא קובע.

אופיר אקוניס: הוא רק לא יחתום על מעבר.

אופיר אקוניס: הוא ישאיר את זה במקום.

אופיר אקוניס: הוא לא יקבע את המיקום.

דנה נויפלד: זה אותו דבר.

עמיר פרץ: זה נראה דבר שולי ביותר.

עמיר פרץ: אתה אומר: מי יקבע אם זה 22 או 32?

עמיר פרץ: האם אתה יודע כמה זמן לוקח להחדיר לתודעת הציבור מהו המספר של ערוץ מסויים?!

עמיר פרץ: אתה יודע.

עמיר פרץ: אתה עסקת בהסברה.

אופיר אקוניס: על זה כל החוק הזה.

אופיר אקוניס: זה הויכוח הגדול.

עמיר פרץ: מה פתאום לתת שוט כזה לשר?

עמיר פרץ: כמה שהוא נראה שולי, זה שוט מאד-מאד משמעותי.

עמיר פרץ: היושב-ראש, אל תסטה מהעקרון שבו כשיש סמכות מוחלטת של שר, היא באה לוועדה.

עמיר פרץ: אם יש רגולציה, הרגולציה תפעל איך שהיא רוצה, ומי שלא מוצא לנכון יפנה לבית-המשפט וזה בסדר גמור.

עמיר פרץ: אבל, אי-אפשר לעשות שעטנז.

עמיר פרץ: או זה או זה.

עמיר פרץ: זו הצעתי.

יוחנן פלסנר: האם שר האוצר או ראש הממשלה מתערבים בשיקולים של ביקורת של הממונה על הבנקים על הבנקים?!

יוחנן פלסנר: יש דברים מקצועיים.

עמיר פרץ: אין דבר כזה.

עמיר פרץ: או-או.

יוחנן פלסנר: שראש הממשלה יישב ויחליט על השלט מה המספר?!

יוחנן פלסנר: זה הזוי לגמרי.

נסים זאב: היושב-ראש, עוד לא ראיתי את החמור שהשר יכול להשתמש בשוט בשבילו.

נסים זאב: הוא כל הזמן מדבר על השוט, כאילו השר כל הזמן מכה.

עמיר פרץ: הוא התכוון לחמור לבן.

אופיר אקוניס: גם אני לא ראיתי.

אופיר אקוניס: דנה נויפלד, בבקשה, וזהו.

אופיר אקוניס: שמענו.

אופיר אקוניס: מיצינו את הדיון הזה.

דנה נויפלד: אעיר ביחס לרביזיה של חבר-הכנסת פלסנר.

דנה נויפלד: ההצעה של הממשלה דיברה רק על רשות השידור, ובוועדה הוסיפו בזמנו את ערוץ 99.

דנה נויפלד: אף על-פי שיש לי כבוד רב מאד ליושב-ראש הכנסת, אני חושבת שיש מקום להבחין בין תפקיד יושב-ראש הכנסת לבין תפקיד השר הממונה על רשות השידור.

דנה נויפלד: למיטב הבנתי, יושב-ראש הכנסת איננו ממונה על השידורים, איננו אחראי לשידורים של ערוץ הכנסת, והוא לא הרגולטור של ערוץ הכנסת.

דנה נויפלד: הרגולטור של השידורים, ככל שיש כזה, הוא מועצת הכבלים והלוויין.

דנה נויפלד: לכן, אני חושבת שיש טעם להבחין בין הסמכות שהוענקה לְשר ממונה על רשות השידור להבדיל מהסמכות שהוענקה ליושב-ראש הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך הגעת לזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

אופיר אקוניס: אנחנו מודים לך.

אופיר אקוניס: את אמרת את זה גם בישיבה הקודמת, ועמדתך לא התקבלה.

אתי בנדלר: אני הצגתי עמדה אחרת, ואחרי מנכ"ל הכנסת אולי יהיה לי עוד משהו להגיד.

אופיר אקוניס: מנכ"ל הכנסת הוא אחרון הדוברים, ואנחנו מצביעים.

אופיר אקוניס: מנכ"ל הכנסת, בבקשה.

אתי בנדלר: אולי יורשה גם לי, אם אני ארצה.

אופיר אקוניס: אם תבקשי, בוודאי.

דן לנדאו: במסגרת פינתנו הקבועה "העכבר ששאג", אני קודם כל אמליץ ללשכה--

דנה נויפלד: מי העכבר?

אתי בנדלר: אנחנו.

דן לנדאו: --להכניס שאלות לחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת שזכיתי, יחד עם היועצת המשפטית, להיות ממנסחיו, ואני מקריא לךְ מסעיף 20, "ביצוע ותקנות": "יושב-ראש הכנסת ממונה על ביצוע חוק זה.

דן לנדאו: הוא רשאי בהתייעצות עם שר התקשורת ובאישור ועדת הכנסת להתקין תקנות לביצועו, למעט בעניינים שנקבעה בחוק זה" - בחוק זה - "דרך אחרת לקביעתם".

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: נגמר הויכוח.

אופיר אקוניס: יוצא מן הכלל.

דנה נויפלד: לא רגולטור.

דן לנדאו: שנית, אני, כמובן, מצטרף לדעתךְ על ההבדל התהומי שבין יושב-ראש הכנסת לבין ראש הממשלה בכל מיני עניינים אבל גם בעניין הזה.

דן לנדאו: אני אומר, שלשיטתךְ, בקל וחומר, אם ראש הממשלה יקבל את הסמכות לגבי ערוץ 11--

דנה נויפלד: השר הממונה.

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: השר הממונה.

דן לנדאו: --כשר הממונה, או השר הממונה אם הוא לא יהיה ראש הממשלה, וזה ממש לא מעניינה של הכנסת - קל וחומר שיושב-ראש הכנסת צריך להחזיק בסמכות הזאת.

דן לנדאו: אבל, גם בלי קל וחומר וגם אם הממשלה תשכנע את הוועדה שלשר הממונה אסור שתהיינה הסמכויות הללו, הרי שלגבי ערוץ הכנסת מאחר ויש לו מבנה רגולטורי ייחודי שמשתף גם רגולטור של הממשלה, וניצן חן הוא רגולטור של הממשלה והוא עובד בממשלה, ומאחר שראינו את גישתו של האוצר, את גישתו של משרד המשפטים ואת גישתו של הרגולטור הנוכחי כלפי הערוץ, לאמור סיכומים שבאו לידי ביטוי בְּחקיקה של הוועדה הזאת בחוק הרשות השנייה אינם סיכומים, לגבי העלויות, לגבי ההשתתפות בעלויות ההקמה במערך הדיגיטלי, ראינו שהסיכומים האלה אינם שווים אלא לתקופה מסויימת - חשוב שהוועדה הזאת, ואם זו לא תהיה הוועדה הזאת זו תהיה גם ועדת הכנסת שהיא הרגולטור והיא מחוקק המשנה של חוק שידורי ערוץ הכנסת, חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, צריכים לעשות אבחנה, הוועדה הזאת והוועדה השנייה והממשלה אם צריך, ברורה בין ערוץ הכנסת, שהוא ערוץ שנתון לא לרגולציה של שר מסויים ולא לרגולציה של יושב-ראש הכנסת פר-סה אלא למבנה רגולטורי מאד-מאד מורכב שכולל צוות תיאום רגולטורי- - -

דנה נויפלד: זה לא רגולטורי.

דן לנדאו: הוא רגולטורי.

דן לנדאו: חבל שנתחיל ללמד אותךְ את החוק הזה סעיף-סעיף.

דן לנדאו: הוא על-פי חוק.

דן לנדאו: יש ועדת הכנסת.

דנה נויפלד: על-פי חוק.

דן לנדאו: הדברים הללו לא דומים בכלל לשר ממונה.

אופיר אקוניס: אני מאד מודה לך.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית היא אחרונה הדוברים.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצבעה.

מנשה סמירה: - - -

אופיר אקוניס: לְמה?

אופיר אקוניס: האם יש עוד משהו שלא למדנו פה בשנה האחרונה?

אופיר אקוניס: אני באמת שואל.

אופיר אקוניס: אני מבקש מכולם: אם יש דברים חדשים לומר - לומר אותם.

אופיר אקוניס: אם יש דברים שכבר שמענו אותם אלף פעם - בבקשה תחזרו על זה ואין בעיה.

אופיר אקוניס: אני מרשה, אלא שחבל.

יוחנן פלסנר: - - -

דנה נויפלד: אבל, זו רביזיה.

אופיר אקוניס: תאמין לי שאני יודע.

אופיר אקוניס: בינתיים, אני היחיד שיושב פה כל הזמן,  שנה שלמה.

אופיר אקוניס: לא צריך לשמוע כל פעם את אותם דברים.

מנשה סמירה: אבל, ראשית, לא כל חברי-הכנסת נמצאים.

מנשה סמירה: לא כולם שמעו את הדברים.

מנשה סמירה: שנית, לא תהיה חזרה.

אופיר אקוניס: סליחה, זו בעיה של מי שלא היה.

אופיר אקוניס: זו לא בעיה של מי שהיה.

דנה נויפלד: אבל, זו רביזיה.

מנשה סמירה: מאחר והדיון נפתח, יש פה נקודה חשובה.

עמיר פרץ: הוא עוד לא נפתח.

עמיר פרץ: אחרי שתהיה הצבעה ותאושר הרביזיה, זה ייפתח.

עמיר פרץ: זה ההליך.

אופיר אקוניס: אני יושב פה לאורך כל הדיונים.

אופיר אקוניס: זה גם חוק חשוב, אבל אי-אפשר.

דובר: אבל, היא הנותנת.

דובר: - - -

מנשה סמירה: צריך לפתוח אותו.

עמיר פרץ: תן לנו להצביע.

עמיר פרץ: יש לנו רוב.

עמיר פרץ: אם אין רוב, תשכנע מישהו?

דובר: הוא לא יעבור.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת פרץ, תודה.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, בבקשה.

מנשה סמירה: כדאי שיידעו את המשמעות.

אתי בנדלר: אני רוצה רק לדייק בעקבות דברי עורך-הדין אציל מהלשכה המשפטית של משרד ראש הממשלה.

אתי בנדלר: לא נאמתי שום נאום בישיבה הקודמת בזכות התערבות שרים בעבודת המועצה או בהחלטות  המועצה.

אתי בנדלר: לא הסברתי מדוע צריך, מדוע דרושה התערבות השרים הממונים, ראש הממשלה במקרה של רשות השידור או יושב-ראש הכנסת במקרה של ערוץ הכנסת.

אתי בנדלר: מה שאמרתי הוא, שככל שנדרש אישורו של השר הממונה על רשות השידור להחלטת המועצה לשנות את המיקום של רשות השידור על הסקאלה של הערוץ - באותה מידה נדרש אישור של יושב-ראש הכנסת, כי אין שום מקום לאבחנה; אם דנים בנימוקים שהביאו את הממשלה או את משרד ראש הממשלה לדרוש את אישור ראש הממשלה או השר הממונה על חוק רשות השידור להחלטת המועצה לשנות את מיקום הערוץ, באותה מידה נדרש אישורו של יושב-ראש הכנסת לשינוי המיקום של ערוץ הכנסת.

אתי בנדלר: לו היתה הצעת הממשלה כפי שהיתה במקור, לפני התיקון לאחרונה, לפני השינוי בעמדת הממשלה לעניין הזה, שלא נדרש אישור: לא לזה - לא הייתי מבקשת ש- - -

יוחנן פלסנר: היה מספיק הרגולטור.

אתי בנדלר: בניגוד לעמדת מנכ"ל הכנסת, אני מוכרחה לומר שלא הייתי מבקשת את אישור יושב-ראש הכנסת לשינוי המיקום של ערוץ הכנסת, הערוץ.

ניצן חן: אם כך, מה עמדתךְ בסוגיה המשפטית?

אתי בנדלר: ההחלטה היא החלטה ערכית.

אתי בנדלר: ככל שהוועדה מחליטה לקבל את עמדת הממשלה בעניין הזה, אין ספק שאין מקום לעשות אבחנה בין רשות השידור--

דובר: לא זה ולא זה.

אתי בנדלר: --לבין ערוץ הכנסת לנושא של הצורך באישור של הממונים על כל אחד על החוק הרלוונטי.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מנשה סמירה, בבקשה.

מנשה סמירה: אדוני היושב-ראש, תודה על האפשרות.

מנשה סמירה: הדברים חייבים להיאמר.

מנשה סמירה: בהמשך לדברי היועצת המשפטית של הוועדה, ניתן ללמוד שאין זה רצוי שתהיה מעורבות של שרים, למעט שר התקשורת שעליו תכף אדבר כי הוא בשם הממשלה מייצג ומוביל את המדיניות בתחום התקשורת בהתייעצות עם הרגולטורים.

מנשה סמירה: זה מוסדר.

מנשה סמירה: לכן, מעמדו שונה, וצריך להשאיר את זה.

מנשה סמירה: שר התקשורת הוא הממונה מטעם הממשלה למדיניות הזאת, והוא יעשה את זה בהתייעצות עם המועצות.

מנשה סמירה: יחד עם זאת, אדוני היושב-ראש, לגבי השרים האחרים, מה שאנחנו למדים הוא שהכנסה של שרים נוספים, ולא משנה מי הם ברמה האישית, בתהליכים רגולטוריים, בתהליכים של הסדרה, אינה במקומה.

מנשה סמירה: אנחנו למדים כאן שיושב-ראש הכנסת נכנס כי נמצא שם השר של רשות השידור כדי להגן ולאזן.

מנשה סמירה: אני מזכיר שתכף אנחנו נשמע עוד רביזיה נוספת משר החינוך,כי גם לו יש ערוץ.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: עוד מעט משרד התקשורת עומד להציע לבטל בכלל את המשרה של שר התקשורת, ואז אתם תעשו מה שאתם מבינים.

אופיר אקוניס: שלטון הפקידות יהיה מושלם.

אופיר אקוניס: תעשו לבד מה שאתם מבינים.

מנשה סמירה: לא, לא.

אופיר אקוניס: אחר כך נציע לבטל את משרד הבריאות ואת המשרד להגנת הסביבה.

אופיר אקוניס: לא צריך שרים, ולא צריך כלום - רק פקידים.

אופיר אקוניס: באמת...

אופיר אקוניס: לא צריך שום דבר, אין בעיה.

מנשה סמירה: לא. אדוני היושב-ראש, לפי ההצעה, יהיה שר שיהיה ממונה על הרשות, על החוק של הרשות.

מנשה סמירה: בכל מקרה, הממשלה תמיד תוביל את המדיניות.

מנשה סמירה: אני חושב שבעניין הזה כדאי לשקול פעם נוספת, וחברי הכנסת, להבין את הנקודה- - -

אופיר אקוניס: לפי התפישה שלכם, לא צריך ממשלה.

מנשה סמירה: הרי זה יכול להיות פעם שר זה ופעם שר אחר והשר ההוא.

אופיר אקוניס: נכון.

מנשה סמירה: מעורבות הפוליטיקה לא בריאה לתהליכים הרגולטוריים.

אופיר אקוניס: אין פה התערבות פוליטית.

אתי בנדלר: אגב, זו לא התערבות פוליטית.

אופיר אקוניס: זו לא התערבות פוליטית בשום צורה, למרות רמיזותיו של חבר-הכנסת פלסנר.

אופיר אקוניס: אני מעמיד זאת להצבעה.

אופיר אקוניס: מספיק.

אופיר אקוניס: הדיון הזה מוצה.

יוחנן פלסנר: אני חושב, שהיועצת המשפטית אמרה את המלים הנכונות.

יוחנן פלסנר: זו החלטה ערכית.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: מנהלת הוועדה, מי מצביע במקום מי?

לאה ורון: חבר-הכנסת זאב אלקין מצביע במקום חבר-הכנסת דני דנון, חברת-הכנסת אנסטסיה מיכאלי - במקום חבר-הכנסת חמד עמאר, חבר-הכנסת אברהם מיכאלי - במקום חבר-הכנסת אמנון כהן, חבר-הכנסת נסים זאב - במקום חבר-הכנסת יצחק וקנין, חברת-הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ - במקום חבר-הכנסת ישראל חסון, וחבר-הכנסת יוחנן פלסנר - במקום חבר-הכנסת נחמן שי.

אופיר אקוניס: מי בעד הרביזיה של חבר-הכנסת יוחנן פלסנר?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: כמה יש?

אופיר אקוניס: נא לספור.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד - 5 נגד - 7 נמנעים - אין הרביזיה של חה"כ יוחנן פלסנר לא נתקבלה.

לאה ורון: בעד - 5, נגד - 7.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף הבא - חבר-הכנסת נחמן שי הציע רביזיה לגבי אפיקים 22 ו-10.

אופיר אקוניס: גם פה יהיה דיון של שעה.

אופיר אקוניס: דיברתי אתו אתמול.

אופיר אקוניס: הוא בשליחות כלשהי, וחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ מייצגת אותו והיא תציג את הרביזיה.

נסים זאב: השתגעו אנשים.

נסים זאב: האם משעמם להם?!

נסים זאב: האם תוצאה תשתנה, חוץ מהזמן שמאבדים פה?!

אופיר אקוניס: חברת-הכנסת שמאלוב, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משהו קצת מוזר לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמנם אני מייצגת את חבר-הכנסת נחמן שי, אבל כשהוא ביקש ממני להציג את הרביזיה שלו התפלאתי כי לא הבנתי מאיפה זה בא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התברר לי שבמידה ואפיקים 22 ו-10 יזוזו מהמקום - ואני מקווה שבסוף הם לא יזוזו כי אנחנו רואים לאיזה בלאגן זה גורם - אז בעצם ניתן יהיה לכבלים וללוויין לשדר שם חדשות מקומיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני זוכרת שאני התנגדתי לזה, ואני לא יודעת איך זה התפלח מעל פני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, בהחלט, מתנגדת לנושא הזה, כי - - -

אלי אפללו: האם את מציגה את מה שאת מתנגדת לו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא. אני לא חשבתי שבפעם שעברה - - -

אופיר אקוניס: אז, את התנגדת בזמנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני התנגדתי, ועכשיו אני שמחה שאני מציגה את הרביזיה של חבר-הכנסת נחמן שי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רק לא יודעת שזה עבר.

אופיר אקוניס: מעולה.

אופיר אקוניס: האם יש הערות?

אופיר אקוניס: האם כולם הבינו?

אופיר אקוניס: אנחנו התרנו חדשות, ועכשיו חבר-הכנסת נחמן שי מבקש שלא להתיר גם חדשות מקומיות על האפיק שמספרו גם 10, דרך-אגב.

אלי אפללו: לא.

אופיר אקוניס: כן.

נגה רובינשטיין: 22 ו-10.

אופיר אקוניס: אנחנו היתרנו, וחבר-הכנסת שי מבקש לא להתיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאנחנו מודעים יפה מה מה כוח העיתונות המקומית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין שום סיבה לחשוב שחדשות מקומיות, שיהיו מקומיות אבל בכל הארץ, לא יהיו מתחרים רציניים לחדשות ערוץ 2 או 10.

דובר: האם את רצינית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי שאני רצינית.

מיכל רפאלי-כדורי: למה הממשלה החליטה לתת כסף לחדשות האלה ולקיים אותן?

מיכל רפאלי-כדורי: היא חשבה הן חשובות - קידום הפריפריה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תקיימו, ורק לא באפיקים 2 ו-10.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היושב-ראש, אנחנו באמת כבר ארבע ישיבות יושבים על איזו שהיא החלטה מוזרה של הזזת אפיקים 2 ו-10 ממקומם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ארבע ישיבות אנחנו דנים בנושא הזה, ושים לב שהלכנו אחורה 50 שנה, במקום לשים אותם במקום, להוציא אותם למכרז, ולא להזיז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי יש לנו בעיה גם עם ערוץ החדשות עכשיו, כי הוא אמור להיות קשור ל-2 ו-10 ולאפיקים 2 ו-10.

אופיר אקוניס: עם חברת החדשות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה, חברת החדשות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אומר שאנחנו נשב ונדון בנושא הזה עוד חמש ישיבות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר'ה, יש בעיה לגבי מי שהוא מתחת לקו העוני וכאלה, וזה יותר חשוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בואו נגמור עם זה כבר.

אופיר אקוניס: אני מאד מודה לך.

אופיר אקוניס: האם הערות?

אופיר אקוניס: - אין.

ניצן חן: אומר משפט אחד קצר.

ניצן חן: אני מבקש להזכיר לחברי-הכנסת את הרציונל שהיה בישיבה הקודמת להחריג את השידור הקהילתי ואת החדשות המקומיות.

ניצן חן: חברת-הכנסת ברקוביץ, מכיון שמדובר ב-local news ובשש מהדורות שמתעסקות בפריפריה, באיכות חיים - דברים שאין בחדשות הארציות - יש חשיבות.

ניצן חן: אם הם ירוויחו קצת בחצי השנה הראשונה מהמותג שנקרא 22 ו-10, ויש אופציה לכבלים וללוויין ליהנות מהדיבידנד הזה למספר חודשים, לא רק שאסור להתנגד אלא צריך לברך על הדבר הזה כי נותן חיזוק ורוח גבית לחדשות מקומיות.

אלי אפללו: מברכים.

דובר: צריכים לשלם על המותג.

ניצן חן: לא. היא מתנגדת.

אלי אפללו: לא. היא אמרה שהיא תומכת.

אלי אפללו: אתה לא שמעת טוב.

אלי אפללו: אדוני, תצביע.

רוברט טיבייב: אתה לא הבנת.

אופיר אקוניס: נגה רובינשטיין ביקשה לדבר, וגם מר וייס שהיה לפניה.

אבי וייס: אדוני היושב-ראש, אנחנו, כמובן, מתנגדים לשידור חדשות מקומיות באפיקים 22 ו-10.

אופיר אקוניס: זו הרביזיה.

אבי וייס: אני מתנגד למה שניצן חן אומר.

אבי וייס: אני חושב שזה עלול להיות הטעיה.

אבי וייס: אני חושב שזה בעייתי.

אבי וייס: כל הדיון לפני שבועיים היה שלא יהיו שם חדשות, כדי שלא תהיה שם הטעיה, ולכן צריך לפסול את העניין הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהובנתי לא נכון, כי עשיתי איזו שהיא הקדמה ואנשים חושבים שהייתי נגד כשאני בעד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבהיר את עצמי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בישיבה ההיא, בה דנו לגבי חדשות מקומיות, התנגדתי לחדשות המקומיות בערוצים 2 ו-10.

דובר: הבנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פשוט לא הבנתי איך זה עבר, כי חשבתי שכולם התנגדו.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: את זה אמרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן, אני מציגה את הרביזיה של חבר-הכנסת נחמן שי, ואני תומכת ברביזיה של חבר-הכנסת נחמן שי.

אופיר אקוניס: ודאי.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח.

אופיר אקוניס: הכל מובן לחלוטין.

אופיר אקוניס: הגברת רובינשטיין, מהי עמדת הממשלה?

אופיר אקוניס: לאחר מכן אנחנו מעלים זאת להצבעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אמר שר התקשורת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הוא שלח ב-SMS?

נגה רובינשטיין: אנחנו נותנים חופש הצבעה.

נגה רובינשטיין: תחליטו מה שתחליטו.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד - פה אחד הרביזיה של חבר-הכנסת נחמן שי נתקבלה.

לאה ורון: בעד - פה אחד.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הרביזיה התקבלה.

אתי בנדלר: המשמעות היא שבערוצים 10 ו-22 לא ישודרו חדשות מקומיות.

אתי בנדלר: אסור יהיה לשדר חדשות מקומיות.

אופיר אקוניס: גם חדשות מקומיות.

אתי בנדלר: גם חדשות מקומיות.

אופיר אקוניס: כלומר, החדשות המקומיות הן כמובן תוספת לכל הדברים האחרים שייאסרו לשידור באפיקים הללו, שזה ערוצי broadcast כולל חדשות כמובן.

אופיר אקוניס: עכשיו, גם החדשות המקומיות יהיו אסורות בשידור בשני הערוצים הללו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אני יכולה לעשות רביזיה ולהחזיר את ערוצים 22 ו-10 למקומם?

אופיר אקוניס: עקרונית, כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להעלות את זה.

אופיר אקוניס: לא כרגע.

אופיר אקוניס: היא שאלה במישור העקרוני, והתשובה היא: כן.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, עד מתי אפשר להגיש רביזיה?

אתי בנדלר: עד סיום הדיונים, אבל אני אבהיר זאת.

אופיר אקוניס: עד סיום הדיונים פה?

אתי בנדלר: עד סיום הדיונים פה.

אתי בנדלר: אני רוצה להגדיר.

אתי בנדלר: עד סיום הדיונים אפשר להגיש בקשות לדיון מחדש, ואולם ניתן להגיש בקשה לדיון מחדש רק בנושא שבו לא היתה בקשה לדיון חדש.

אופיר אקוניס: האם בעניין הזה היתה רביזיה?

אתי בנדלר: בעניין הזה לא היתה בקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההצעה שלי היא שדיברתי עליה, --

אופיר אקוניס: לא כרגע.

אופיר אקוניס: תגישי אותה בכתב, אם את רוצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: --של רצף ערוצים מ-1 עד 10, שבעצם ערוצים 2 ו-10 לא יזוזו - אני עדיין עומדת על הצעתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אם זה לא יתקבל, אני חושבת שעדיף ש-2 ו-10 לא יזוזו ממקומם.

אופיר אקוניס: את שמעת את עמדת היועצת המשפטית ואת תהליך החקיקה.

אופיר אקוניס: תגישי את זה בכתב בהקדם, אם את רוצה.

אופיר אקוניס: אם כן, נדון בזה ביום חמישי.

אופיר אקוניס: אני מודיע שביום חמישי בשעה 09:30 בבוקר יש ישיבה בתל-אביב, שעל מיקומה אני מקווה שתצא הודעה עד סוף היום.

אתי בנדלר: עקרונית, בקשה לרביזיה אפשר להגיש גם בעל-פה במהלך ישיבה.

אתי בנדלר: כדי שתוכלי למקד את ההצעות שלך, אני מציע שהן באמת יוגדרו בצורה יותר טובה בכתב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מודיעה שאני לא באה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אפשר לא לעשות ישיבה ביום חמישי?

אופיר אקוניס: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אם אני לא באה, מי יטפל בי?

אופיר אקוניס: לא הוגדרתי בינתיים כשירותי שמרטפות.

אלי אפללו: זו לא תשובה.

אופיר אקוניס: סלח לי.

אופיר אקוניס: אנחנו שנה שלמה עובדים על החוק הזה.

אלי אפללו: לעצם העניין, אני חושב שזו לא אמירה נכונה.

אופיר אקוניס: אני חוזר בי מאמירתי על שירותי השמרטפות.

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, בבקשה.

אתי בנדלר: חבר-הכנסת אילטוב - הבקשה מוגדרת כמספר ז' בסדר-היום.

אתי בנדלר: אם תואיל להציג את הבקשה לדיון מחדש בסעיף 6כא1(א) בנושא הוספה של בעל רישיון מיוחד לשידורי כבלים לרשימת הערוצים שהמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין תהיה מוסמכת לקבוע את מיקומם.

זאב אלקין: מה שנקרא: ערוץ הקניות.

רוברט אילטוב: נוסח החוק לא הסמיך את המועצה לשידורי כבלים ולוויין לקבוע את  מיקום האפיק בו ישודרו ערוצי הקניות, הערוץ המיוחד.

רוברט אילטוב: לכן, אני מבקש מניצן חן להתייחס לנושא הזה.

נגה רובינשטיין: האם אתה אומר שניצן יציג את הרביזיה?

רוברט אילטוב: לא.

אתי בנדלר: השאלה היא מדוע להסמיך את המועצה לקבוע את המיקום של הערוץ הזה.

ניצן חן: גברתי היועצת המשפטית, השאלה היא למה להחריג את בעל הרישיון המיוחד משאר המודלים.

נגה רובינשטיין: ניצן, האם אתה מציג את הרביזיה?

ניצן חן: לא.

לאה ורון: לא. בתוקף תפקידו כיו"ר המועצה הוא מסביר את הנושא.

נגה רובינשטיין: מכיון שהמועצה עד היום סברה שיש לה סמכות בעניין הזה, השאלה היא האם העמדה של המועצה היא שאין לה סמכות בעניין הזה.

דובר: אני אשמח לשמוע.

מיכל רפאי-כדורי: עד היום קבעו לנו.

מיכל רפאי-כדורי: את אומרת שעשו משהו בלי סמכות?

רוברט אילטוב: אני רוצה שהנושא יהיה מובהר בחוק וברור למי יש הסמכות.

ניצן חן: אני מנסה להסביר לאדוני.

ניצן חן: אני לא מציג את הרביזיה.

ניצן חן: אני מסביר לך את עמדת מועצת הכבלים והלוויין.

ניצן חן: (יו"ר הוועדה, חה"כ אופיר אקוניס, יוצא מחדר הישיבות.

ניצן חן: )     	אדוני היושב-ראש, ועכשיו גם מגיש הרביזיה, אני חושב שהסעיף הזה נותן בסך-הכל סמכות לרגולטור הישיר אופציה להשתמש בסמכות או לא להשתמש בסמכות.

ניצן חן: הרציונל שעומד בסעיף הזה לאפשר שיקול דעת לרגולטור בערוצים ייעודיים, בערוצי ה-Must Carry, ה-broadcasters, ברשות השידור, הכנסת, עיינו ערך הקודם: אין שום סיבה להגיד שבעל רישיון מיוחד, שזה בעצם מודל שעד היום הצליח במעט מאד של ערוצים - והיום יש רק את ערוץ הקניות והיה עד לא מזמן עוד בעל רישיון מיוחד ואולי יהיו בעוד חודשיים ערוצים נוספים סביב המודל הזה - אין שום סיבה להחריג אותו משאר המודלים ולהגיד שבעל רישיון מיוחד לא תהיה סמכות למועצה, כי זה סוג של אפליה שהיא לא ראויה בעיניי.

אתי בנדלר: אולי תסביר לוועדה מה מאפיין בעל רישיון מיוחד?

ניצן חן: בעל רישיון מיוחד - בא זכיין לכבלים וללוויין ורוצה להעלות.

ניצן חן: כל עוד הוא עומד במחוייבויות, קרי משלם דמי מעבר כדת וכדין, בעל הרישיון לשידורי כבלים ולוויין חייב להעלותו על התשתיות והברזלים שלו בתמורה לדמי מעבר ולשאר מחוייבויות ציבוריות.

ניצן חן: כרגע, יש לנו במודל הזה, בגלל שהיתכנותו הכלכלית לא מי-יודע-מה, ערוץ קניות.

ניצן חן: ערוץ הקניות משודר בכבלים ובלוויין; פה ושם מתקוטטים על עלותו, אבל בסך-הכל זה ערוץ נורמטיבי ופרודוקטיבי שמייצר ומשדר גם לפריפריה.

ניצן חן: אין שום סיבה להחריג את ערוץ הקניות משאר המודלים.

ניצן חן: בעיניי, זה סוג של עקרון שוויון שחל על כל המודלים הרגולטוריים בלי לעשות איפה ואיפה בין המודלים.

רוברט אילטוב: נשמע את עורך-הדין דב אברמוביץ, ואחר כך את מר מוקדי.

דב אברמוביץ: אני רוצה אולי להסביר ולעשות סדר בדברים וגם לענות על שאלת היועצת המשפטית.

דב אברמוביץ: צריך להבחין - ופה נעשה קצת בלבול - בין שאלת עצם הסמכות לבין שאלת שיקול הדעת, היקף שיקול הדעת של הרשות המוסמכת שהיא בוחנת האם להפעיל את הסמכות או לא.

אתי בנדלר: זה תמיד נכון.

דב אברמוביץ: לגבי שאלת הסמכות, ההסדר הרצוי, וזה גם ההסדר שקיים בלוויין - בעצם אותו סעיף שהוא מקביל בלוויין - לגבי כל ערוץ שהוא must carry, ולכן הוא "נכפה" על הפלטפורמה הרב-ערוצית צריך שתהיה סמכות, כיון שלפלטפורמה עצמה אין הסדר מסחרי וממילא אין אינטרס לפלטפורמה לתת לו מספר אפיק טוב והגיוני.

דב אברמוביץ: הרבה פעמים יהיה לו גם אינטרס נגדי, כיון שאולי אותו ערוץ בעל רישיון מיוחד יהיה דומה לערוץ אחר בבעלות הפלטפורמה, ולכן לא רק שהוא לא ירצה לתת לו אפיק נורמלי אלא הוא יגלה אותו למקום נידח.

דב אברמוביץ: לכן, עצם הסמכות - כמו שיש פה לגבי רשות השידור ובעלי רישיונות לפי חוק הרשות השנייה ולגבי ערוצים ייעודיים ולגבי ערוץ הכנסת ולגבי כל ערוץ שהוא must carry, אותו הסדר צריך להיות, מבחינת הסמכות, לגבי בעל רישיון מיוחד לשידורי כבלים כשבעצם אין הבדל מהותי בינו לבין הערוצים האלה.

דב אברמוביץ: הראיה - באותו סעיף 6נ"ה שמדבר על אותו הסדר לגבי מפיק ערוץ עצמאי בלוויין, שהוא אחיו התאום של בעל הרישיון המיוחד לשידורי כבלים, כתוב שהשר רשאי לקבוע גם את מיקום האפיק.

דב אברמוביץ: זה לא אומר שהוא יעשה את זה בכל מקרה.

דב אברמוביץ: הוא יקח מגוון של שיקולים בחשבון.

דב אברמוביץ: אבל, אם אין את עצם הסמכות לפי החוק, אז בעצם אותו הסדר הוא לא הסדר מלא.

דב אברמוביץ: אני רוצה גם להזכיר את אותו פסק-דין שנתן בג"ץ בנושא ה-DBS ומספר אפיק 9. אמנם אותו פסק-דין נגע לאפיק ייעודי, אבל הרציונל שלו אמר בעצם את אותו הדבר: הסמכות לקבוע את  מיקום האפיק היא בעצם סמכות נילווית, כיון שאם נתת רישיון ולא נתת לאותה רשות מוסמכת לקבוע גם את מספר האפיק, בעצם לא עשית כלום; --     (יו"ר הוועדה, חה"כ אופיר אקוניס, חוזר לחדר הישיבות.

דב אברמוביץ: )   	--את הרישיון הזה יוכל למסגר ולתלותו על הקיר.

דב אברמוביץ: אתה חייב לתת את עצם הסמכות, להבדיל משיקול הדעת שאותו רגולטור יפעיל בכל מקרה ומקרה.

דב אברמוביץ: אתה חייב לתת את עצם הסמכות לרשות.

דב אברמוביץ: אני לא חושב שיש למשרד התקשורת תשובה לדבר הזה.

דב אברמוביץ: עוד פעם, והראיה - שהם בעצמם תומכים באותו הסדר במה שקשור ללוויין.

אופיר אקוניס: אני מבין שנתנו פה רשות דיבור ליורם מוקדי ואחר כך למיכל רפאלי.

יורם מוקדי: יש לי סעיף ברישיון שאומר שלבעל רישיון מיוחד אני צריך להציע מיקום הולם.

יורם מוקדי: אם המועצה בגדול סבורה שהוא לא הולם, היא מתערבת.

יורם מוקדי: זה ההסדר שקיים.

יורם מוקדי: אני עכשיו שומע שאין לו סמכות או שיש לו סמכות.

יורם מוקדי: ערוץ הקניות קיבל את החיבוק הכי גדול שהוא יכול היה לקבל בעבר ממועצת הכבלים.

יורם מוקדי: אני לא מבין למה צריך עכשיו בחקיקה פרטנית לטפל במשהו שכבר מטופל ברישיון שלי ופעלו על פיו.

יורם מוקדי: זו פעם שנייה.

יורם מוקדי: זה כבר כמו התיקון שנעשה לגבי סעיף הבעלויות בערוצים שכמה שנים כבר הסעיף לא קיים ובכל זאת המועצה פועלת וטוענת שיש לה סמכות, ואז היא באה לוועדה הזאת ואומרת: "תנו לי בבקשה את הסמכות".

יורם מוקדי: אז, אחת מהשתיים: או שעד עכשיו לא היתה סמכות, כמו שאני מבין עכשיו, או שיש סמכות.

יורם מוקדי: אני לא כופר בסעיף שכתוב ברישיון, ואני חושב שהוא סעיף סביר.

יורם מוקדי: כתוב שאני צריך להציע מיקום הולם, ואם לא - מתערבים.

יורם מוקדי: אני חושב שזה הגיוני מאד, ובדיוק בלוגיקה שצריכה להיות שלא פקידות, עם כל הכבוד לה, קובעת את המספר הספציפי של ערוץ.

יורם מוקדי: זה רע לנו.

יורם מוקדי: זה רע לצופים.

מיכל רפאלי-כדורי: אני רק מבקשת בכל זאת לתת לנגה לדבר לפני, ואז אולי דבריי ייוּתרו.

נגה רובינשטיין: אני חוזרת למה שאמרנו גם בדיון הקודם.

נגה רובינשטיין: כבר היום, לעמדתנו, יש סמכות למועצה לאשר בעל רישיון.

נגה רובינשטיין: אני חולקת לחלוטין על הדברים שהציג עורך-הדין אברמוביץ.

נגה רובינשטיין: מבחינה משפטית, עמדתנו שונה.

נגה רובינשטיין: אבל, אין טעם להיכנס לזה, כי בכלל אני חושבת שנכון שהוועדה תקבל כאן החלטה עקרונית.

נגה רובינשטיין: נכון שהנושא הזה עלה אגב סכסוך ספציפי שיש עכשיו בין בעל רישיון כללי לשידורים לבין ערוץ ספציפי.

נגה רובינשטיין: אבל, מטבע הדברים, כשאנחנו באים להסדרה כללית, הרי ההסתכלות צריכה להיות הסתכלות כללית ולא אגב עניין מסויים.

נגה רובינשטיין: לכן, אני לא אתייחס לפרשנות המשפטית שהיא בעינינו שגויה לחלוטין.

נגה רובינשטיין: לדעתנו, היום, ממילא למועצה יש סמכות לדבר הזה.

נגה רובינשטיין: גם השר וגם המועצה בעבר הפעילו את הסמכות הזאת.

נגה רובינשטיין: לכן, הוספה של הסעיף, באופן שבו מוצע על ידךָ, היא לא נכונה, היא מיותרת, והיא גם עלולה לשבש מהלכים שמתנהלים היום בהתאם לאותה סמכות שנמצאת ברישיונות.

מיכל רפאלי-כדורי: אני רוצה שחברי-הכנסת יהיו מודעים, משום שאנחנו פועלים על-פי הוראות המועצה וזאת גם במקרה הספציפי של ערוץ הקניות.

מיכל רפאלי-כדורי: זה מוזר שצריך לתקן את זה בחוק.

מיכל רפאלי-כדורי: זה אומר או שזה שם סימן-שאלה - אני חוזרת על מה שאמר חברי יורם מוקדי - שהמועצה עד היום פועלת ללא סמכות.

מיכל רפאלי-כדורי: דבר נוסף שחשוב שחברי-הכנסת יידעו: החקיקה הזאת או הרביזיה הזאת שוב הופכת את פעילות הוועדה הזאת לחקיקה פרטית.

מיכל רפאלי-כדורי: יש סכסוך קטן בין הפלטפורמה לבין ערוץ הקניות, והכנסת מתגייסת לטפל בחקיקה פרטית של ערוץ.

מיכל רפאלי-כדורי: אין שום בעיה, אין שום כשל.

מיכל רפאלי-כדורי: ערוצים מיוחדים, אם יקומו או לא יקומו, אין להם את אותו ערך שהמדינה ראתה בערוצים ייעודים, ולכן הם לא נבחרים במכרז.

מיכל רפאלי-כדורי: הם לא מקבלים פרסומת.

מיכל רפאלי-כדורי: הם לא זקוקים להגנת הרגולטור.

מיכל רפאלי-כדורי: ירצו - יקומו, לא ירצו - לא יקומו.

מיכל רפאלי-כדורי: יכולים לעלות בפלטפורמות בכל מיני מנגנונים.

מיכל רפאלי-כדורי: הכנסת פה מתגייסת, סליחה, ומבזבזת את זמנה לטעמי, להתעסק בדיון שנמצא בין פלטפורמה וערוץ.

מיכל רפאלי-כדורי: אגב, יכול להיות שהדיון הזה ייפתר בקרוב.

מיכל רפאלי-כדורי: אני לא מבינה בשביל מה הכנסת צריכה להתגייס לדבר הזה.

מיכל רפאלי-כדורי: זה פשוט מביך.

רוברט אילטוב: אנחנו גם מבזבזים זמן לטובת חברה שהיא מייצגת לפעמים.

רוברט אילטוב: אני מאד מצטער שאני מבזבז את זמנה של הכנסת שאני לפעמים תומך בהצעות שהם מבקשים לקבל.

רוברט אילטוב: מה שהיא אומרת לא הוגן, כי חברי-כנסת יכולים להעלות כל דבר וכל נושא בהתאם להחלטה של הכנסת.

רוברט אילטוב: אנחנו לא מוכנים לקבל את ההערות כאלה, כי זה לא לעניין.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח.

אופיר אקוניס: זה ברור.

אופיר אקוניס: אני מודה לךָ.

נגה רובינשטיין: הסמכות נמצאת כבר היום.

נגה רובינשטיין: הסמכות קיימת.

נגה רובינשטיין: את זה צריך לדעת.

רוברט אילטוב: מה לעשות?

רוברט אילטוב: הוועדה הזאת, ועדת הכלכלה, היא ועדת אינטרסים.

רוברט אילטוב: יש גבול לתעלול הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכבלים והלוויין, לבי לבי אתכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא קל לכם בזמן האחרון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אני חושבת שאם לא היתה לכם בעיה עם הצעת הרביזיה הזאת, ובאמת למועצה יש סמכות, אולי אפילו לא הייתם מדברים על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנושא של ערוץ הקניות, שהיה באיזה שהוא מקום צמוד לערוץ 2 - הם יודעים את זה, ונפגשתי ואמרתי להם את זה, שבעיניי זה לא איזה ערוץ חשוב מאד במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד שני, אם אפיק 2 זז ואין סמכות ממש כתובה בחוק למועצה, אני מניחה שאתם תרצו להזיז אותו משם, אלא אם כן תשבו עכשיו ותגידו: "לא, אנחנו לא נזיז".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אתם תרצו להזיז, נכון?

מיכל רפאלי-כדורי: דווקא בגלל שערוץ 2 זז?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, את ערוץ 21.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש לו שתי אפשרויות: לבוא ולהגיד שהוא רוצה להיות צמוד לערוץ 2 ואז לא משנה איפה ילך ערוץ 2 הוא ילך, או לבחור שיש לו מותג שהוא מותר 21 והוא לא רוצה לזוז מהמקום הזה.

מיכל רפאלי-כדורי: אני לא חושבת שאנחנו צריכות לקיים פה דיון על 21.

מיכל רפאלי-כדורי: יש שאלה עקרונית.

מיכל רפאלי-כדורי: שר התקשורת אמר שהוא רוצה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זו סוגיה - - -

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: מיכל, הדיון הזה - למציע יש רעיון חדש.

אופיר אקוניס: אולי נשמע.

אופיר אקוניס: חברת-הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, תסיימי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק אסיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כרגע אני לא מדברת רק על ערוץ 21.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם זאת, אני רוצה לענות דווקא לדב אברמוביץ לטובתכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאתה בא ואומר "ומה עם כבלים יכינו ערוץ שהוא דומה לערוץ הרישיון המיוחד?"

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - אז מעולה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז, לא צריך את הרישיון המיוחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הטיעון שלךָ היה לא נכון.

רוברט אילטוב: אני מציע, כיון שיש ויכוח אם יש סמכות או אין סמכות, שאנחנו נפתח את הרביזיה - - -

אופיר אקוניס: הרביזיה פתוחה.

אופיר אקוניס: הסעיף פתוח.

רוברט אילטוב: הרביזיה פתוחה, ואני אדון עם משרד התקשורת.

רוברט אילטוב: אם אני אשתכנע - - -

אופיר אקוניס: יש לך כבר שני דברים לדון אתם.

אופיר אקוניס: תרשום לך, כדי שלא תשכח.

אופיר אקוניס: אני אומר לך שביום חמישי אנחנו נדון בזה.

אופיר אקוניס: אנחנו פשוט נסגור את העניינים האלה.

רוברט אילטוב: בבקשה.

אופיר אקוניס: אם כך, לא נצביע עכשיו.

אופיר אקוניס: תסכם את סיכומיך, תציג אותם לוועדה ביום חמישי, ונצביע ביום חמישי.

אופיר אקוניס: אני מאד מודה לך.

אלי אפללו: על כל הסעיפים?

אתי בנדלר: לא. בינתיים, רק על א' ו-ז'.

אופיר אקוניס: לא. יש שני סעיפים שהם פתוחים - א' ו-ז'.

לאה ורון: האם ה' לא?

נגה רובינשטיין: בעצם, ה' זה אותו דבר כמו א'.

אלי אפללו: לא נתת לי לדבר בכלל.

אופיר אקוניס: לא, אבל לא דנים.

אלי אפללו: ביום חמישי אני רוצה לדבר.

אופיר אקוניס: אנחנו לא מצביעים עכשיו.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לדבר הבא.

אתי בנדלר: סליחה, נכון.

אתי בנדלר: זה א', ז' ו-ה'.

אלי אפללו: אתה תיתן לי?

אופיר אקוניס: בהמשך.

אופיר אקוניס: לא סיימנו את הישיבה.

אלי אפללו: ביום חמישי אתם רוצים לסיים.

אלי אפללו: אפשר להציג את העמדה היום?

אופיר אקוניס: ביום חמישי אנחנו רוצים רק להצביע.

אופיר אקוניס: האם אתה רוצה להציג את העמדה היום?

אלי אפללו: אני מאד אשמח.

אופיר אקוניס: בוא ונסיים, כי אנחנו בסוף.

אופיר אקוניס: מה הדבר הבא?

אתי בנדלר: יש בקשות של משרד התקשורת.

אופיר אקוניס: אנחנו סיימנו עם ההצעות של הח"כים.

לאה ורון: יש בקשה נוספת של חבר הכנסת אילטוב - סעיף י"ב בסדר-היום שהפצנו - בנושא הגבלת סמכות המועצה להפחית את שיעור הערוצים המשותפים הקבוע בסעיף.

אופיר אקוניס: מה אתה מציע ברביזיה החדשה שלך?

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אלי אפללו, מה שאתה רוצה זה רביזיה?

אלי אפללו: לא. אני רוצה לדבר לפני הרביזיה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב, חבר הכנסת אפללו מבקש לדבר לפניך.

אלי אפללו: לא בקשר לרביזיה.

אלי אפללו: אני מדבר בקשר למשהו שלא דיברתי, והוא לא נתן לי, וביום חמישי לא אוכל להיות.

אופיר אקוניס: בוא ונחכה.

אופיר אקוניס: זה מה שהצעתי.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אפללו, זה בדיוק מה שאמרתי לך.

אופיר אקוניס: אנשים רוצים לעזוב לנשיאות ולהצבעות - - -

אלי אפללו: זה מה שאני אומר.

אלי אפללו: אני לא אציג את זה אחרי שכולם הולכים.

אלי אפללו: לכן, רציתי לדבר לפני הרביזיה.

אופיר אקוניס: מי לא יהיה?

אלי אפללו: כולם הולכים.

אלי אפללו: זה כמה רגעים.

זאב אלקין: לא. אנחנו פה.

אופיר אקוניס: אתה רוצה לדבר?

זאב אלקין: בוא ונגמור רק את זה.

אופיר אקוניס: בוא ונגמור.

רוברט אילטוב: יש עוד שתי רביזיות.

אופיר אקוניס: אין.

אופיר אקוניס: יש אחת.

זאב אלקין: שתיים.

דוברת: יש את סעיף 6כ1.

זאב אלקין: יש את סעיף ו' שנדמה לי שהוא זהה ל-ג' ממשלתי, ויש את סעיף י"ב.

דוברת: לנו אין י"ב בסדר-היום.

אופיר אקוניס: יש סדר-יום.

אופיר אקוניס: סעיף ו' בסדר-היום - בקשה לדיון מחדש ודיון מחדש בסעיף 71ד(ג)(1)(א) בנושא קביעת התקופה של דחיית קיום מחוייבויות העבר של בעלי הזיכיון הקיימים.

אופיר אקוניס: יש גם הצעה כזו לממשלה.

דוברת: עכשיו, זה 6כ1, נכון?

זאב אלקין: לכן, אני אומר: זו רביזיה דומה גם של חבר-הכנסת רוברט אילטוב - - -

אתי בנדלר: היא תואמת.

אתי בנדלר: הממשלה כבר הביאה הצעה חדשה.

אופיר אקוניס: נו, אז לְמה?

אופיר אקוניס: לא צריך להציג אותה.

אופיר אקוניס: נציג אותה בבלוק של הצעות הממשלה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב, מה עוד?

אופיר אקוניס: סעיף י"ב בסדר-היום.

רוברט אילטוב: סעיף י"ב בסדר-היום - יש את סעיף 6כ1(א)(2).

רוברט אילטוב: בזמנו, הרשות הורידה את כמות הערוצים בחברת "יס" מ-40% שבבעלותם ל-20%.

רוברט אילטוב: היום יש בחברת- - - 40%.

רוברט אילטוב: אני מבקש להשוות את התנאים של שתי החברות.

נגה רובינשטיין: האם אתה יכול לחזור ולהסביר עוד פעם?

נגה רובינשטיין: זהו סעיף כללי שחל באופן אחיד גם על חברת "הוט" וגם על חברת "יס".

נגה רובינשטיין: ההסדרה של המועצה יכולה להיות הסדרה פרטנית .

נגה רובינשטיין: אני לא מכירה את הפרטים של ההסדרה של המועצה, ואולי מר חן יוכל להציג זאת, אבל הסעיף הוא סעיף אחיד.

אופיר אקוניס: אני לא הבנתי את הבקשה.

נגה רובינשטיין: לא. גם הוא עובד במשרד התקשורת.

דנה נויפלד: אתה מדבר על החלטות מועצה, וזה לא מופיע בתוך החוק.

דנה נויפלד: הנושא שאתה מדבר עליו הוא החלטות פרטניות שהיו בהחלטות מועצה ספציפיות.

דנה נויפלד: ההתייחסות הזאת לא מופיעה בתוך החוק עצמו.

דנה נויפלד: לכן, הרביזיה היא לא לחוק אלא להחלטות המועצה.

דנה נויפלד: האבחנה בין "יס" ל"הוט" - - -

נגה רובינשטיין: זה לא רלוונטי.

נגה רובינשטיין: זה לא בפני הוועדה.

דנה נויפלד: נכון.

זאב אלקין: היושב-ראש, אני מציע שניתן זמן לברר את זה.

אופיר אקוניס: אם כך, יש לו עוד הבהרה לברר.

נגה רובינשטיין: אפשר ביום רביעי.

אופיר אקוניס: לא. ביום רביעי אנחנו לא בעניין הזה.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אילטוב, מה עוד?

רוברט אילטוב: יש עוד רביזיה.

אופיר אקוניס: לא. את הרביזיה הזאת נאחד- - -

רוברט אילטוב: מדובר בסעיף 71ד.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: הממשלה ביקשה דיון מחודש.

רוברט אילטוב: זה דיון מחודש.

נגה רובינשטיין: כן.

אופיר אקוניס: נאחד את זה.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, היות שאתה עושה המשך דיון ביום חמישי וביקשתי לדון ואמרת לי "אני עושה את הדיון ביום חמישי בתחילת העניין", הייתי רוצה לדבר, אבל לצערי הרב אני לא אוכל להגיע ביום חמישי בגלל התחייבויות קודמות.

אלי אפללו: אגיד מה עמדתי לגבי הנושא הראשון לגבי DTT - הערוצים שאנחנו מדברים עליהם.

אלי אפללו: אני זוכר שכשהייתי יושב-ראש הקואליציה, ידידי היה יחד אתי ואנחנו ביקשנו להוסיף שני ערוצים: ערוץ 9 והטלוויזיה החינוכית שזה ערוץ 23.

אלי אפללו: החוק שהגשנו פה עומד לפנינו.

אלי אפללו: בכל אופן, זו היתה עמדתי.

אלי אפללו: אני לא חושב לא להוסיף טלוויזיה ממלכתית שהיא ללא תשלום והיא על חשבון מדינת ישראל ולא להעלותה לעומת ערוצים אחרים כאלו או אחרים.

אלי אפללו: לא עולה על הדעת שארצה לקבל שירותים ולראות טלוויזיה ממלכתית ובשביל זה אני צריך להתחבר ל"יס" או ל"הוט" ולשלם כדי לקבל שירות, כשבעצם המדינה משלמת אותו.

אלי אפללו: זה לא עולה על הדעת.

אלי אפללו: אני מבקש --

אופיר אקוניס: --להוסיף.

אופיר אקוניס: בעצם, הוא ממליץ לוועדה.

אלי אפללו: אני ממליץ לוועדה.

אלי אפללו: יש פה הגיון.

אלי אפללו: זה לא הגיון להגיד "זו טלוויזיה שממומנת על-ידי מדינת ישראל ומשלמים הכל והיא צריכה לעלות חנם, ולהגיד להם 'לא.

אלי אפללו: אתם צריכים להתחבר דרך 'הוט' או 'יס' או לשלם כדי לקבל את השירות הזה".

אלי אפללו: זה לא הגיוני.

אלי אפללו: אני  מבקש שבראש ובראשונה תתנו את הדעת בעניין הזה.

אלי אפללו: רבותי, תסתכלו על טובת הציבור.

אלי אפללו: זה ממומן על-ידי המסים שלנו, ואתם רוצים שנשלם מס שני?!

אלי אפללו: אתם באים לתת את חבילת ה-DTT בחנם, כדי להגיד "אנחנו נותנים שירותים כדי שאנשים ייהנו מהשירות חנם" - תתנו לנו את השירות הזה, שאנחנו מממנים את זה.

אלי אפללו: רבותי, זה לא עולה על הדעת.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אין לי ספק בהגיון וביושר שלך, אני מבקש  שהדבר הזה, הטלוויזיה החינוכית, שבאה באמת לחנך ונותנת שירותים לאזרח, לא תעלה בחבילת ה-DTT בראש ובראשונה בכל מקרה.

אלי אפללו: תודה רבה.

אתי בנדלר: אתה מבקש דיון מחדש בסעיף הזה כדי להכליל את ערוץ 23.

אלי אפללו: כן.

אופיר אקוניס: הסעיף פתוח.

אתי בנדלר: אבל, לא היתה בקשה לדיון מחדש על ערוץ 23.

אלי אפללו: לגבי 23, לא היה.

אתי בנדלר: היה עכשיו לגבי ערוץ 9 וערוץ מורשת, וכאן יש בקשה נוספת.

אלי אפללו: אני מבקש בעניין הזה.

אופיר אקוניס: הוא צריך להגיש.

אתי בנדלר: אז, זו הבקשה.

לאה ורון: הוא יכול להודיע שהוא מבקש בקשה לדיון מחדש.

אלי אפללו: אני לא צריך להגיש.

אלי אפללו: אני מודיע.

אלי אפללו: עכשיו, אני מבקש בקשה לדיון לגבי ערוץ--

אתי בנדלר: --23 על הטלוויזיה החינוכית.

אלי אפללו: אם זה עולה ביום חמישי, חבל לי שלא אוכל להיות.

אופיר אקוניס: האם הוא יכול להשאיר פתק להצבעה?

אופיר אקוניס: האם הוא ממלא מקום?

אלי אפללו: אי-אפשר להשאיר פתק.

לאה ורון: לא. הוא יכול לבקש ממישהו - - -

אלי אפללו: הרי לא נגמור.

אלי אפללו: אני מבקש: אולי את הדיון הזה נדחה לא ליום חמישי אלא יהיה דיון נוסף.

אופיר אקוניס: לא. את הסעיף הזה אנחנו לא דוחים.

אופיר אקוניס: דחינו מהיום ליום חמישי.

אופיר אקוניס: זה מה שהודענו.

אלי אפללו: רק את הסעיף הזה.

אופיר אקוניס: את זה ויש עוד.

אופיר אקוניס: יש את הסעיף של בן-ארי שגם מבקש להכליל ערוץ.

אופיר אקוניס: את ההכרעות בעניין הזה כן נקבל ביום חמישי.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אם אני אהיה או לא, אני מצפה שהאחריות שלך כמו שעד עכשיו --

אופיר אקוניס: להוסיף את ערוץ 23.

אלי אפללו: --שאתה רואה את טובת הציבור ולא איך לעשות מחטף, כי לא ראיתי אותך עושה מחטפים- - -

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: תודה.

אלי אפללו: באמת.

אלי אפללו: אני אומר את זה לשבחך.

אלי אפללו: באמת אני מבקש: תראה את כלל טובת הציבור.

אופיר אקוניס: בוודאי.

אלי אפללו: זו טלוויזיה שממומנת על-ידי מדינת ישראל.

אלי אפללו: לא עולה על הדעת שזה יעבור דרך כבלים שאני חייב לשלם עליהם כדי לראות ערוצים אלה.

אלי אפללו: זה לא עולה על הדעת.

אלי אפללו: תודה רבה.

אופיר אקוניס: ברור.

אופיר אקוניס: זה לא עולה על הדעת.

אופיר אקוניס: אני מאד מודה לך.

אופיר אקוניס: האם חבר הכנסת אילטוב יצא?

אופיר אקוניס: - הוא פה.

אופיר אקוניס: הממשלה ביקשה מספר בקשות חדשות.

אופיר אקוניס: האם אנחנו צריכים לפתוח או שאלה סעיפים שלא היו פתוחים - הבקשות מחדש של הממשלה?

אתי בנדלר: ההצבעה על כל הבקשות לדיון מחדש נעשתה בפתח הישיבה לגבי כולן.

אתי בנדלר: לכן, הבקשות התקבלו--

אופיר אקוניס: --ואפשר לדון.

אתי בנדלר: --ועורכים עכשיו דיון מחדש בסעיפים ג', ו', ח' ו-ט', אם אינני טועה?

נגה רובינשטיין: ו-י' ו-י"א.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להבהיר משהו.

רוברט אילטוב: האם בסעיף ו' הדיון גם נפתח מחדש?

רוברט אילטוב: האם יהיה דיון היום?

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: יהיה דיון עכשיו.

אופיר אקוניס: הממשלה מציגה.

אופיר אקוניס: אתה יכול גם להציג.

לאה ורון: מאחר והממשלה ביקשה גם היא בקשות לדיון מחדש במספר נושאים, אנחנו כוללים את הנושא שלך ביחד עם הבקשות של הממשלה מאחר ומדובר באותם סעיפים.

דוברת: זו אפילו אותה עמדה.

אתי בנדלר: זו אותה הצעה.

אופיר אקוניס: זו אותה הצעה בדיוק.

רוברט אילטוב: זו לא בדיוק אותה הצעה.

אתי בנדלר: לא?

אופיר אקוניס: האם אתה רוצה קודם להציג את שלך או שאתה רוצה לשמוע את הממשלה שזה עדיף?

נגה רובינשטיין: אנחנו נקרא את הנוסח, ואם זה שונה ממה שאתה הצגת, נשמע.

אופיר אקוניס: תזכירי לנו בלי המספרים מה הנושא.

טל רוזנפלד: פרישת המחוייבויות של בעלי הזיכיון בעת המעבר לרישיון.

טל רוזנפלד: זה נושא שכבר נדון בוועדה, ואנחנו מציעים עכשיו נוסח עדכני.

טל רוזנפלד: מדובר בסעיף 71ד(ג) שזה הועבר לוועדה.

אתי בנדלר: זה מופיע בנוסח החדש בעמוד 2 סעיף (ג).

טל רוזנפלד: [קוראת סעיף 71ד(ג) בהצעת החוק.

טל רוזנפלד: ] 	           	מה שעשינו בסעיף הזה הוא שבעצם אנחנו מדברים על שני סוגי מחויבויות: סוג מחוייבות אחד הוא מחוייבויות התוכן השוטפות, כל התכניות שהם אמורים היו לשדר למעט שידורי חדשות; הסוג השני הן בעצם מחוייבויות שנוצרו בדיעבד.

טל רוזנפלד: אלה מחוייבויות שנוצרו בגלל ההפרש בין ההכנסה החזויה, כפי שקבעה אותה הרשות השנייה, לבין ההכנסה שהיתה בפועל.

טל רוזנפלד: ההבדל בין המחוייבויות לעניין ערוץ 2, ואנחנו מדברים כרגע רק על הסעיף לעניין ערוץ 2: ההתחייבות הראשונה, ונקרא לזה ההתחייבויות השוטפות, לצורך העניין - הם צריכים להגיש תכנית להשלמת ה-30 חודשים מתחילת תוקף הרישיון, שזה בעצם מה שביקשתָ, כלומר זה ממועד המעבר וזה חופף.

טל רוזנפלד: מדובר בהפרות של מחוייבויות שהתקיימו עד לתחילת תוקף התיקון, תיקון מספר 33,  שזה התיקון הזה שאנחנו כרגע עוסקים בו.

טל רוזנפלד: הסוג השני, שזה ההתחייבויות בדיעבד - מדובר על הפרות שהתקיימו בכל תקופת הזיכיון ולא רק עד תחילת התיקון לתוקף, מן הסתם כי אנחנו לא יכולים לחזות את ההפרשים האלה.

מנשה סמירה: אבל, אלה לא הפרות, אלא פערים.

טל גורן: אלה ממש לא הפרות.

טל רוזנפלד: פערים.

טל רוזנפלד: לא משנה.

דוברת: לא משנה איך נקרא לזה.

דוברת: צריך לדעת את זה בזמן אמת.

דוברת: הפרשים.

אתי בנדלר: פערים.

מנשה סמירה: אבל, זו הסיבה שמתייחסים אליהם אחרת.

מנשה סמירה: אלה פערים.

טל רוזנפלד: הסיבה היא בעיקרה גם כי אי-אפשר לדעת עד תום התקופה מה הפער, מהי ההכנסה הצפויה, מטבע הדברים.

מנשה סמירה: לא. אבל, היא הנותנת.

מנשה סמירה: לא ניתן לטעון עליהם הפרה.

מנשה סמירה: זו לא הפרה.

מנשה סמירה: לכן, זו לא הפרה.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: זו לא הפרה.

טל רוזנפלד: גם פה מדובר ב-30 חודשים ממועד תחילת תוקף הרישיון, כלומר ממועד המעבר.

טל רוזנפלד: לעניין הסוג השני של ההפרשים האלה, זה יחול גם ב-2015, כלומר כרגע דיברנו על שני סוגי תכניות שהם לגבי מי שיבקש לקבל רישיון במועד המעבר.

טל רוזנפלד: הסוג השני יחול גם למי שיבקש לקבל רישיון בשנת 2015 כשייגמר הזיכיון.

אופיר אקוניס: האם יש הערות?

מנשה סמירה: אנחנו אמנם נדברנו עם משרד התקשורת, אבל התבקשנו להעלות זאת כאן משום שחלק מהעקרונות כבר דוברו בוועדה.

מנשה סמירה: יש מספר תיקונים טכניים.

מנשה סמירה: באופן כללי, הרשות השנייה עומדת מאחורי מה שנאמר כאן, וזה בהחלט הסדר סביר ונכון.

מנשה סמירה: אנחנו רק מבקשים לתקן כמה דברים.

מנשה סמירה: אני לא יודע אם זה הוצבע כנוסח או רק כעקרון.

מנשה סמירה: ראשית, אנחנו מבקשים שזה יתוקן ל-36 חודשים ולא 30 חודשים.

אופיר אקוניס: לעגל את זה.

מנשה סמירה: לא סתם לעגל.

מנשה סמירה: המכסה היא מכסה שנתית, והבחינה היא בחינה שנתית.

מנשה סמירה: באמצע שנה זה יהפוך להיות סיפור מורכב מאד מבחינת היכולת לאמוד ולקבוע.

מנשה סמירה: לכן, אנחנו סבורים שבעניין הזה, בגלל שגם בשלוש שנים נמצא בתוך המתחם של המועמדים שנקבעו--

אופיר אקוניס: של המעבר.

מנשה סמירה: --וזה בהחלט סביר.

מנשה סמירה: אני מזכיר לכם שהדיון היה בין שנתיים לשלוש שנים, וכאילו עשו מעין פשרה בלחץ, בכפר המכביה, של שנתיים וחצי.

מנשה סמירה: אנחנו כבר אמרנו, וקולנו לא נשמע כמו שצריך, ששנתיים וחצי זה בלתי אפשרי טכנית.

מנשה סמירה: זו נקודה ראשונה - להרחיב זאת ל-36 חודשים.

אילן אבישר: זה: עד 36 חודשים.

אילן אבישר: המועצה צריכה שיהיה לה - - -

מנשה סמירה: לקבוע.

נגה רובינשטיין: לא. אין לכם.

נגה רובינשטיין: זה לא עניין של מנדט בעניין הזה.

אילן אבישר: אני יודע.

אילן אבישר: אני יכול לזהות עניין של הפרות לא גדולות - אני יכול לתבוע את ההחזר שלהם בתוך שנה.

אילן אבישר: אני יכול לראות מצב שאני יכול לפרוש את זה שלוש שנים, ויש עוד מצב שאני אפרוש את זה לשנתיים.

אילן אבישר: אני חושב שצריך שיהיה למועצה את המנדט להחליט שהיא גובה פחות- - -

נגה רובינשטיין: זה פשוט הסדר שונה מההסדר שהוצע עד עכשיו.

נגה רובינשטיין: מעבר לזה, שגם לפי ההצעה של מנשה סמירה, גם אם מקבלים אותה, צריכים לעשות התאמות ולתחום זאת במילה "עד תום תקופת הזיכיון", עד 2015.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, קודם כל, צריך לחשוב על הסיפור הזה של שיקול הדעת ולראות מה המשמעות של זה.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, האם זה לא נמצא במסגרת הסעיף שמקנה אישור לתכנית הפרישה?

נגה רובינשטיין: האם שם לא נמצא שיקול דעת?

מנשה סמירה: זה קיים.

מנשה סמירה: אני חושב שכן.

נגה רובינשטיין: אם כך, מה השינוי שמתבקש כאן?

מנשה סמירה: אילן אבישר, יושב-ראש המועצה שלנו, מחדד שהעניין של שלוש שנים הוא בכל מקרה עד שלוש שנים.

מנשה סמירה: זה מופיע כבר מההיתר שניתן בסעיפים קודמים לעניין הזה.

דנה נויפלד: זה כתוב בחוק.

נגה רובינשטיין: זה ממילא לא דורש שום שינוי, מכיון שכתוב כאן: "המועצה אישרה את תכנית ההשלמה".

מנשה סמירה: אוקיי.

נגה רובינשטיין: לכן, בעניין הזה לא נדרש שינוי.

מנשה סמירה: יש את המנדט.

מנשה סמירה: בוודאות.

מנשה סמירה: הנה, זה נאמר עכשיו.

מנשה סמירה: יש מקום להוסיף את מה שאת אמרת: "ולא יחרוג מתום תקופת הזיכיון".

נגה רובינשטיין: יש כאן הבדל בין 2 לבין 10.

נגה רובינשטיין: אני רק רוצה לחדד את זה.

מנשה סמירה: רק על 10.

מנשה סמירה: ל-10 מגיע.

נגה רובינשטיין: לא. מכיון שמצביעים כאן סעיף-סעיף, צריכים לראות כאן את התמונה כולה.

נגה רובינשטיין: אתי בנדלר, תקשיבי לקטע הזה.

אתי בנדלר: לא שמעתי, כי היה כאן איזה שהוא דיון.

אתי בנדלר: אני מתנצלת.

אופיר אקוניס: היתה התייעצות בנושא אחר.

נגה רובינשטיין: אחזור על מה שאמרנו.

נגה רובינשטיין: במסגרת התכנית, תאשר הרשות, המועצה, מה שייקבע, את האופן בו יוסדרו המחוייבויות, ולכן לדעתנו אין מקום לשינויים מהנוסח שהוצע.

נגה רובינשטיין: לעניין השלוש שנים, אנחנו לא מתכוונים להתנגד כאן לשינוי מ-30 חודשים ל-36 חודשים, אבל צריך לעשות כאן התאמות שהן מעבר לשינוי המספר.

נגה רובינשטיין: למה?

נגה רובינשטיין: מכיון שההנחה היתה שכל החזר המחוייבויות יהיה עד תום תקופת הזיכיון ההסטורית - או הארכה או עד תום תקופת הזיכיון המקורית.

נגה רובינשטיין: לכן, אם אנחנו מדברים על "קשת" ו"רשת" - אנחנו מדברים עד אוקטובר 2015, ואם אנחנו מדברים על "ישראל 10" - אנחנו מדברים על ינואר 2014.

נגה רובינשטיין: ככל שיידחה מועד המעבר, כלומר השר יכריז על דחייה של החוק לתוקף, זה יקצר את התקופה שבמסגרתה מוחזרות המחוייבויות.

מנשה סמירה: ההפרות.

מנשה סמירה: מחוייבויות שהן בתחום ההפרה.

נגה רובינשטיין: אבל, גם לגבי ההפרות אנחנו צריכים רגע לחשוב.

נגה רובינשטיין: אם יש דחייה, נניח, של הכניסה לתוקף של החוק עד 2013, האם הכוונה שלכם היא שתהיה דחייה של מחוייבויות שנוצרו בדיעבד עד 2016?

נגה רובינשטיין: - לא.

נגה רובינשטיין: הכל צריך להיות עד 2015.

מנשה סמירה: למעט ההפרשים, כי לזה יש סעיף נפרד שמאפשר אפילו שלוש שנים מ-2015.

מנשה סמירה: האבחנה הזאת שרירה וקיימת.

נגה רובינשטיין: בסדר.

נגה רובינשטיין: זה בהנחה שהסעיף הבא שאנחנו מציעים מתקבל.

נגה רובינשטיין: זה רק תחת ההנחה הזאת.

מנשה סמירה: נכון.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

אתי בנדלר: אם כך, מה שמוצע כרגע זה להשלמה בתוך 36 חודשים ובלבד --

מנשה סמירה: --לא יאוחר מתום תקופת הזיכיון.

אתי בנדלר: --שהמועד לא יהיה מאוחר מהמועד שבו הזיכיון אמור היה להסתיים לפי החוק כנוסחו ערב התיקון.

דוברת: צריך להגיד מועד ספציפי: "ובלבד שזה לא יעבור את אוקטובר 2015".

אתי בנדלר: לא. לגבי כולם?

דנה נויפלד: אבל, זה לא יכול להיות 36 חודשים.

דנה נויפלד: זה כמו להגיד: 10 שנים.

טלי רוזנפלד: לא. אבל, אלה שני סעיפים שונים.

מנשה סמירה: לגבי ערוץ 2, מדובר על סוף אוקטובר 2015.

מנשה סמירה: לגבי ערוץ 10, זה סוף ינואר 2014.

נגה רובינשטיין: נבחין בין המחוייבויות, המחוייבויות השוטפות, אלה שנוצרו בזמן אמת.

נגה רובינשטיין: אתה מאפשר להן להיווצר רק למועד מעבר החוק.

מנשה סמירה: זה כתוב.

מנשה סמירה: יש סעיף.

דנה נויפלד: זה לא יכול להגיע ל-36 חודשים.

דנה נויפלד: 36 חודשים - כבר ברור שזה יהיה מעבר לתקופת הזיכיון.

אתי בנדלר: אם כך, אין טעם לנקוב במספר הזה בכלל.

אופיר אקוניס: אם כך, מה אתם מעדיפים?

אופיר אקוניס: את התאריכים?

אתי בנדלר: ואם אתה אומר שאתה מדבר על בחינה שנתית, אולי אנחנו יורדים ל-24 חודשים.

אתי בנדלר: אינני יודעת.

מנשה סמירה: הסיבה שיש מקום לנקוב פה מספר היא, שאנחנו ברגע זה לא יודעים מהו מועד המעבר כי זה נתון לשיקולו של השר.

דוברת: זה צריך להיות 24 או 36.

דוברת: הוועדה תחליט.

נגה רובינשטיין: לא. כרגע, ברירת המחדל היא 1/1/2012.

מנשה סמירה: אז, שלוש שנים מתקיים.

אילן אבישר: אם זה ה-1/1/2012, שלוש שנים זה סוף 2015.

נגה רובינשטיין: אבל, אם זה ה-1/1/2013, זה לא מתקיים.

דנה נויפלד: אפשר: ובלבד שזה לא- - -

מנשה סמירה: אם זה יידחה, צריך לרשום: "ולא יותר מ-".

שאול מגנזי: מה זה בכלל משנה לכם עד מתי?

שאול מגנזי: אני לא מבין.

שאול מגנזי: אנחנו מתכוונים לעבור בסוף 2015.

שאול מגנזי: אני לא מבין מה הבעיה.

נגה רובינשטיין: אם כך, בכלל הסעיף לא רלוונטי.

טלי גורן: ועוד איך הוא איך רלוונטי.

נגה רובינשטיין: אז, הסעיף לא אקטואלי.

נגה רובינשטיין: אז, זה לא משנה מה ננסח.

דובר: בדיוק.

אופיר אקוניס: מה?

אופיר אקוניס: מה אתה אומר?

אופיר אקוניס: אתה אמרת דבר דרמטי מאד.

אופיר אקוניס: האם אתה אומר שאתם עוברים רק ב-2015?

שאול מגנזי: כמו שזה נראה עכשיו, המצב הוא- - -

אופיר אקוניס: האם זו הודעת חברת "רשת"?

אופיר אקוניס: זו אמירה דרמטית מאד.

אתי בנדלר: אבל, הוא אמר: "כמו שזה נראה עכשיו".

אתי בנדלר: יכול להיות שמחר זה ייראה אחרת.

אתי בנדלר: יש סייג להצהרה.

דובר: עד מתי צריכים להודיע?

נגה רובינשטיין: עד ה-1/4/2011.

אופיר אקוניס: עד ה-1/4/2011 אתה חייב לקבל החלטה.

אופיר אקוניס: זה לא הרבה זמן.

שאול מגנזי: אני אומר לכם אותה עכשיו.

שאול מגנזי: כמו שזה נראה עכשיו, --

אופיר אקוניס: --אתם נשארים בשיטת הזיכיון.

שאול מגנזי: --כדאי לדון במה קורה אחרי 2015 עם הרישיונות.

אופיר אקוניס: האם גם חברת "קשת" מצטרפת?

דוברת: לא. יש הסדר.

טלי גורן: אני רק רוצה להגיד כזה דבר: אם העקרון הוסכם לגבי 2012,--

אופיר אקוניס: את לא ענית לי.

טלי גורן: --הוא יכול להיות תקף גם ל-2015.

נגה רובינשטיין: ממש לחלוטין לא משלושה טעמים.

טלי גורן: בוודאות, כן.

טלי גורן: נגה, אם הסכמתם לעקרון שב-2012 אפשר לפרוש ל-30 חודשים או ל-36 חודשים, איזו סיבה תהיה להגיע למצב שבו אחרי שאנחנו נסיים את תקופת הזיכיון שלנו ב-2015 המשמעות של זה כרגע, לפי איך שנראה החוק, שבעצם אתם סוגרים אותנו?

טלי גורן: אני רק רוצה להבהיר את זה לפרוטוקול.

דובר: לא.

נגה רובינשטיין: אם הכוונה שלכם היא לא למלא את מחוייבויות עבר עד 2015, באמת יש לכם בעיה.

טלי גורן: הפוך.

טלי גורן: אני אומרת: לא.

טלי גורן: אני מתייחסת רק לעניין ההפרה הזניחה.

דובר: לא. היא לא מדברת על זניחה.

נגה רובינשטיין: יש הסדר להפרה זניחה; תוך שנה אתם אמורים למלא אותה.

טלי גורן: ודאי.

דוברת: יש לכם גם ב-2015.

דוברת: את מדברת על חובות עבר.

טלי גורן: נכון.

טלי גורן: אבל, אני לא מדברת על זה.

טלי גורן: זה אפילו על חובות עבר.

טלי גורן: אם אנחנו מסיימים עד 2015 ואנחנו נגיע למצב שההפרה היא איננה הפרה זניחה, אנחנו נגיע למצב שבו, כרגע לפי איך שמנוסח החוק, בתחום מחוייבויות התוכן בעצם אתם סוגרים את ערוץ 2, לצורך העניין, את "רשת" או את "קשת".

טלי גורן: כמובן שמבחינתנו אנחנו מתכננים לעמוד במלוא מחוייבותינו.

טלי גורן: אני אומרת על הסיכון כפי שיקרה ב-2012.

טלי גורן: יכול להיות שיהיה בדיוק כמו ב-2012.

טלי גורן: גם ב-2009 עמדנו ב-100%, וגם ב-2010 אנחנו מתכוונים לעמוד ב-100%.

נגה רובינשטיין: לא. טענתם שאתם לא עומדים בגלל שחובות הזיכיון הם כל כך רחבות וזה כל כך בלתי-אפשרי, ולכן אנחנו הולכים לשינוי שיטה שמצמצמים כל כך כל כך מחובות הרישיון.

נגה רובינשטיין: אז, אין שום סיבה לתת לכם את האפשרות הזאת.

טלי גורן: סליחה.

טלי גורן: ממש לא.

משה דנון: טלי, אל תקחו זיכיון.

משה דנון: קחו את הרישיון.

משה דנון: יש לכם הקלות, והכל נחמד.

משה דנון: למה לכם לחכות ל-2015?

משה דנון: תעברו מחר בבוקר.

משה דנון: יש לכם בחירה.

משה דנון: רק תחזירו את חובות העבר שלכם.

טלי גורן: אני יכולה להסביר.

מנשה סמירה: - - -

טלי גורן: מנשה, בוודאי שכן.

טלי גורן: אני גם יכולה להסביר.

טלי גורן: יש לי שאלה: אם החלטתם שהעקרון הזה רלוונטי ל-2012, למה אותו עקרון לא יכול להיות רלוונטי ל-2015?

טלי גורן: האם אפשר לקבל תשובה על זה?

אתי בנדלר: עקרון שאומר מה?

זהר קדמון-סלע: העקרון שאומר שאם יש מחוייבויות תוכן שהן חורגות מגדר ההפרה הזניחה, לא מתאפשר המעבר מזיכיון לרישיון.

נגה רובינשטיין: רק מכיון שהיקף המחוייבויות שלכם בתחום הזיכיון היה כזה ומכיון שגם אתם אמרתם שהטעם במעבר לרישיון זה דף חדש, שלא יהיו יותר הפרות ושהכל יהיה מסודר ונקי ולא יהיו מחוייבויות במסגרת מכרזיות שלא ניתן יהיה אחר כך לעמוד בהן - הרי זה השוט היחיד במעבר מזיכיון לרישיון ומרישיון לרישיון.

זהר קדמון-סלע: אבל, ביקשתם ערבויות וקיבלתם ערבויות.

טלי גורן: יש לכם ערבויות.

נגה רובינשטיין: לשים את הערבויות - מה שאתם מבקשים כאן במסגרת השיטה זו הפרה יעילה.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא חושבים שצריך למסד בתוך החוק אפשרות שלכם, כך שכל פעם שתפרו - תשימו ערבות, וככה תתגלגלו עם זה קדימה וקדימה, כי זו הפרה יעילה.

טלי גורן: ממש לא נכון.

נגה רובינשטיין: מה שהיה בתקופת הזיכיונות הוא לא מה שצפוי להיות בתקופת הרישיונות מבחינת ההפרות שלכם.

נגה רובינשטיין: לכן, נקבע הסדר להפרה שהיא הפרה מצומצמת, הפרה שהיא הפרה משמעותית.

נגה רובינשטיין: אין שום סיבה שמישהו בעל רישיון שהפר ימשיך ויקבל וישדר במסגרת רישיון.

נגה רובינשטיין: זו אבן-היסוד במעבר לרישיונות.

זהר קדמון-סלע: נגה, אתם ביקשתם סנקציה אפקטיבית, וקיבלתם אותה בדמות ערבויות.

דוברת: זו לא רק סנקציה.

אופיר אקוניס: הבנו את עמדתכם.

דוברת: אני רוצה שיידעו שההשלכות ב-2015 - - -

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אילטוב, האם אתה כיוונת לדעת הגדולים ברביזיה שלך?

דוברת: לא. הוא דיבר על מועד המעבר.

רוברט אילטוב: ברביזיה שלי דיברתי על מועד המעבר.

רוברט אילטוב: אבל, אני פה עכשיו שומע את הויכוח, ואני אומר: "אוקיי.

רוברט אילטוב: אם הם הגיעו להסכמה שהם יפרשו את החובות שלהם וההסכמה התקבלה, אני באמת לא רואה פה איפה ה-catch, איפה הבעיה".

נגה רובינשטיין: נסביר.

נגה רובינשטיין: מנשה, האם אתה רוצה להתחיל?

מנשה סמירה: דווקא במקרה הזה, אני חושב שההצעה שמובאת כאן, בניסוח, מאוזנת ומסתכלת על שני הדברים.

מנשה סמירה: יש הבדל בין הפרה וחוב.

מנשה סמירה: החוב בתוכן נצבר משתי אפשרויות: אפשרות אחת של הפרות - שלא לעמוד בהתחייבויות; התחייבת לתת X ועשית X מינוס חלק מסויים.

מנשה סמירה: האפשרות השנייה היא שזה לא הפרה אלא שנוצר חוב בגלל שבסוף השנה הסתבר שהכנסותיך היו גבוהות ולכן על-פי ההתחייבות אתה צריך להשקיע יותר וצריך לתת לך את הזמן להחזיר את זה, כי לא יכולת לדעת שפתאום יש צמיחה ויש יותר הכנסות.

מנשה סמירה: לגבי ההפרות, אם לא היינו עובדים במשטר רישיונות, בכל מקרה מניה וביה הזכיינים היו חייבים לסיים את ההפרות שלהם ולהחזיר את הכל עד סוף 2015 - זה המועד האחרון.

דובר: בדיוק.

אופיר אקוניס: אז, בוא ונקבע את המועד וזהו.

דנה נויפלד: זה מה שנקבע.

מנשה סמירה: זה תום תקופת הזיכיון.

מנשה סמירה: לכן, אם הם ב-2012 יעברו או לא יעברו לרישיון, גם אם הם יישארו בזיכיון או יעברו לרישיונות, הם מחוייבים, וזה הרעיון, להחזיר את החובות שנבעו מהפרה תוך פרישה סבירה, ובנוסף למחוייבויות שלהם, עד 2015.

מנשה סמירה: לגבי הפרשים שנוצרו מתחזית מהכנסות גבוהות יותר, כאן גם את אלה אפשר לפרוש לשלוש שנים.

מנשה סמירה: בעניין הזה, אם הם יגיעו ל-2015 בזיכיון ורק אז הם יבקשו לעבור לרישיון - את ההפרות הם לא יכולים...

מנשה סמירה: הייתם  צריכים לסיים את זה בין אם זה בזיכיון ובין אם זה ברישיון.

טלי גורן: אבל, את ההפרשים- - -

מנשה סמירה: לגבי ההפרשים שנובעים מתחזית - יש לזה סעיף נפרד - יהיה מותר להם לפרוש על פני תקופת הרישיון.

מנשה סמירה: לכן, זה מאוזן, הוגן וסביר.

מנשה סמירה: יתרה מזאת, עכשיו אעבור למצב העובדתי.

מנשה סמירה: אנחנו נמצאים ב-2010.

מנשה סמירה: אנחנו לא מתכוונים, וגם הזכיינים לא מתכוונים, להרחיב את היקף חובותיהם למעט הפרות זניחות, חלילה, שייווצרו מתקלות או מדברים מהסוג הזה.

מנשה סמירה: היקף החובות ידוע.

מנשה סמירה: היקף הפרישה הוא סביר על טווח ה-3-5 השנים שנותרו להם.

מנשה סמירה: לכן, המודל הזה שמוצע כאן משקלל נכון בין הדברים, הוא בהחלט אפשרי וגם עושה צדק עם הציבור.

זהר קדמון-סלע: אני רוצה להסביר משהו לגבי 2015.

זהר קדמון-סלע: המשמעות לגבי 2015 היא, שכל חובות הסוגה העילית שלנו בעצם צריכים להתגדר לגדר ההפרה הזניחה ולהיות מושלמים בתוך שנה.

זהר קדמון-סלע: אנחנו מדברים כאן על סוגה עילית.

דוברת: שלוש שנים.

זהר קדמון-סלע: אנחנו מדברים כאן על דרמות.

זהר קדמון-סלע: לוקח יותר משנה להפיק דרמה.

זהר קדמון-סלע: זה לא מעשי.

דובר: מה זה קשור להתחלה ולמועד חתימה?

נגה רובינשטיין: מה זה קשור?

נגה רובינשטיין: יש לכם עוד ארבע שנים לעשות את זה.

נגה רובינשטיין: בעצם, מה שמתכוונים לעשות הוא להתבסס על הפרה - - -

דובר: זה טיעון מיותר ולא רלוונטי.

מנשה סמירה: זכיין נבון יתכנן עם רזרבה מסויימת, יעשה יותר פרויקטים, כדי שבשנתו האחרונה הוא יעמוד במכסה.

מנשה סמירה: לא יעלה על הדעת לבוא ל-2015 מראש ולא לעמוד בכל המכסה.

דנה נויפלד: זה ארבע שנים לא שנה.

טלי גורן: לנו יש על המדף כבר עשרות דרמות.

נגה רובינשטיין: יש חמש שנים להתכונן לזה.

נגה רובינשטיין: זה מספיק זמן.

מנשה סמירה: לא. חבר'ה, יש גבול.

אופיר אקוניס: מנשה, אני מודה לך.

אופיר אקוניס: יפה ויגודצקי, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחר כך, חבר-הכנסת אילטוב, אם אתה מבחינתך זה נראה מתווה נכון- - -

מנשה סמירה: אני חייב לומר עוד 2-3 הערות טכניות לדברים.

יפה ויגודצקי: אני מבקשת שזה יופיע בפרוטוקול, שעד לרגע זה הטלוויזיה החינוכית לא קיבלה תשובה ממשרד התקשורת לגבי מה קורה ברגע המעבר מרישיונות לזיכיונות ומחיקת ערוץ 22.

אתי בנדלר: אני באמת תומכת בתזכורת.

אופיר אקוניס: איך זה קשור?

אופיר אקוניס: לא הבנתי.

אופיר אקוניס: ההבהרה נכונה, אבל למה היא נאמרת כרגע?

אתי בנדלר: לא. אין לנו הסדר בחוק לגבי העניין.

אופיר אקוניס: אין הסדר.

אופיר אקוניס: יש פה איזו בעיה.

אתי בנדלר: אם הם לא יביאו עד יום חמישי?

יפה ויגודצקי: אני רק ביקשתי שזה יהיה בפרוטוקול.

מנשה סמירה: אני מבקש להשלים את ההערות.

מנשה סמירה: גם את ההערה השלישית העברנו למשרד התקשורת, ואנחנו חושבים שנאמר לנו שיש מקום להעלותה פה.

מנשה סמירה: בסעיף (ג) בנושא הערבויות אנחנו סבורים שצריך להחיל את ההסדר שאנחנו נתנו גם לערוץ 10 באותו נוסח כפי שמופיע בתיקון לחוק לערוץ 10, שעם העשייה תהיה הפחתת הערבויות.

מנשה סמירה: אין סיבה להחזיק את מלוא הערבויות כשהם מתחילים להחזיר.

נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שהסמכות הזאת, הרי גם אתם סבורים, לא משוללת מהידיים שלכם.

נגה רובינשטיין: מכיון שגובה הערבות צריך להיות שווה למחוייבויות, ככל שפוחתות הערבויות יש אפשרות להפחית את גובה הערבות.

מנשה סמירה: יש סעיף שמאד מסדיר את העניין בצורה ברורה בערוץ 10.

מנשה סמירה: אין שום סיבה לא להעתיק אותו as is.

טלי גורן: למה לא להעתיק אותו as is?

אופיר אקוניס: למה לא?

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שברמה העקרונית - - -

מנשה סמירה: למען הסר ספק.

מנשה סמירה: אני מבקש שהנושא הזה יוסדר.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: למה לא?

אופיר אקוניס: למה אתם - משרד התקשורת - מבדילים?

לאה ורון: אני חושבת שצריך לאפשר ליועצת המשפטית של הוועדה לדבר.

אתי בנדלר: אינני יודעת למה הם מבדילים.

אתי בנדלר: קיבלתי את מכתבה של עורכת-הדין זהר קדמון שדיברה גם על הנושא הזה, וחשבתי שהטענה ראויה וצודקת.

אופיר אקוניס: היא מייצגת--

דוברת: --את "קשת".

אתי בנדלר: אני אינני יודעת מדוע יש באמת, בהתאם להצעת משרד התקשורת, שינוי בנוסח בין הסעיף שנקבע לגבי ערוץ 10 לבין ערוץ 2. אני אשמח לשמוע הסברים.

אתי בנדלר: אם לא, אני מציעה באמת להיצמד לנוסח שנקבע לגבי ערוץ 10.

מנשה סמירה: אפשר להקריא את הסעיף.

מנשה סמירה: הוא פשוט, והוא בן ארבע שורות.

משה דנון: יש הסבר מהותי בין ערוץ 10 לבין ערוץ 2. עם כל הכבוד לכולם כאן, בואו ונזכור: ערוץ 10 היה נמצא אז במצוקה עם בעיות לא קטנות.

משה דנון: אין מה להשוות.

דובר: - - - מה רוצים לעשות?

דובר: נורא פשוט.

משה דנון: אני הבנתי טוב מאד.

דובר: הבנו, אז מה?

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר, כדי שלא יהיה ספק, כיון שהנוסח של הסעיף שמתייחס לערוץ 10 איננו לפני.

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר ברמת העקרון בלבד.

אופיר אקוניס: למועצת הרשות השנייה יש הצעה לגבי הנוסח.

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר ברמת העקרון בלבד.

אתי בנדלר: ככל שניתנת ערבות, למשל, לגבי מחוייבויות של 100- - -

דובר: אם זה על 100% - כן.

נגה רובינשטיין: מה שהיה ב-10 זה החלפת מחוייבויות, וזה משהו אחר.

אופיר אקוניס: מוש, היועצת המשפטית מדברת עכשיו.

אופיר אקוניס: חבר-הכנסת אילטוב, אנחנו מסיימים את העניין הזה, וניגשים להצבעה.

אתי בנדלר: אני מבקשת את תשומת הלב.

אתי בנדלר: כיון שהנוסח שכתבנו לגבי ערוץ 10 איננו לפני ואני לא רוצה לומר באופן חד-משמעי שזה הנוסח המתאים לענייננו, אני מבקשת שהנוסח שייכתב כאן, בסופו של דבר, יהיה כזה שיאפשר לרשות השנייה להסכים להפחתת ערבויות ככל שמחוייבויות מסויימות מולאו לשביעות רצונה של הרשות.

נגה רובינשטיין: אוקיי.

נגה רובינשטיין: זה אותו נוסח שנמצא בערוץ 10.

מנשה סמירה: גברתי היועצת המשפטית, אם התכנית תהיה נניח לשלוש שנים ובכל שנה הם צריכים להחזיר 30 מליון, ובסוף השנה הראשונה הם ביצעו את ה-30 הראשונים - אין סיבה להחזיק 90 מליון ערבויות כשהם ביצעו כבר את ה-30 ובסוף השנה.

דנה נויפלד: מי אמר שיחזיקו?

מנשה סמירה: לכן, זו תשובה למוש קודם כל, ולכן אנחנו בסדר.

משה דנון: לא. אין בעיה.

משה דנון: בסדר גמור, אם לא הבנתי אותך מספיק.

אתי בנדלר: אני לא רוצה להביא את הנוסח, כי אני רוצה לוודא שהנוסח הזה יאפשר את התוצאה הזאת.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: מנשה, ההערה התקבלה.

אופיר אקוניס: קיבלנו את הערתך.

אופיר אקוניס: מהו הדבר הבא?

אתי בנדלר: האם הנוסח הזה הוא הנוסח שלגבי ערוץ 10?

דנה נויפלד: האמת היא שאני לא מצליחה להבין.

אופיר אקוניס: דנה, תודה.

אופיר אקוניס: מיצינו.

דנה נויפלד: אני לא מבינה מאיפה אתם למדים שיש הבדל בין מה שנקבע שם לפה.

מנשה סמירה: קודם כל, יש סעיף.

מנשה סמירה: האם את רוצה שאני אקריא לך אותו מערוץ 10?

נגה רובינשטיין: זה לא הסעיף שאתה דיברת עליו.

נגה רובינשטיין: אתה הסברת משהו אחר ממה שנמצא בסעיף של ערוץ 10.

דנה נויפלד: אבל, זה לא הסעיף שאתה דיברת עליו.

דובר: היא טוענת שזה כבר בחוק.

מנשה סמירה: קודם כל, אם אנחנו מסכימים, כבר עשינו חצי מהדרך.

מנשה סמירה: מה שנשאר עכשיו זה רק הנוסח.

מנשה סמירה: אז, בבקשה יאמרו שהעקרון מוסכם, העקרון קיים - על הכיפאק.

אופיר אקוניס: תמצאו את הסעיף.

אופיר אקוניס: בסדר.

נגה רובינשטיין: לא מדברים כאן על החלפה.

מנשה סמירה: לא החלפה אלא הפחתה.

דנה נויפלד: איפה כתובה המלה "הפחתה" בסעיף?

מנשה סמירה: לגבי ניסוח, הרי יש הסכמה.

מנשה סמירה: זה רק עניין של ניסוח.

דנה נויפלד: זו סמכות כללית.

נגה רובינשטיין: קודם כל, הסמכות הכללית היא - - -

אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) מדבר על גובה הערבויות שיש להמציא בתחילת הדרך, כל עוד יש מחוייבויות.

אתי בנדלר: אם תקרא בעיון סעיף קטן זה, הוא איננו מדבר על מה קורה בהמשך ככל שמולאו מחוייבויות.

אתי בנדלר: כך שסעיף קטן (ג) לכשעצמו איננו עומד בדרך להשגת המטרה.

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: זה נראה לנו נכון ברמה המהותית.

אתי בנדלר: מה שצריך לבדוק הוא האם למועצה או לרשות יש סמכות להפחית את הערבויות בהמשך.

מנשה סמירה: לאחר ביצוע.

אתי בנדלר: אם אין לה סמכות - אנחנו נתקן את זה.

אתי בנדלר: אם יש לה סמכות - אין מה לתקן.

נגה רובינשטיין: בדיוק.

נגה רובינשטיין: אוקיי.

זהר קדמון-סלע: למיטב ידיעתי, הסמכויות בנושא הערבויות הן של המועצה באישור שר התקשורת.

דנה נויפלד: זה לא כללים.

זהר קדמון-סלע: זה לא משנה אם זה המועצה עם אישור או בלי אישור.

זהר קדמון-סלע: אם יש סמכות - יש סמכות.

טלי גורן: יש לנו שאלה טכנית.

טלי גורן: בעניין הערבויות אנחנו מגיעים למצב שיש לנו סוג של ערבויות משולשות, מכיון שיש לנו ערבויות של הזיכיון, ערבויות במעמד קבלת הרישיון - - -

מנשה סמירה: זו המשמעות של ליצור חוב.

טלי גורן: ממש לא.

טלי גורן: אני לא מדברת על החובות.

מנשה סמירה: ערבויות על הזיכיון הן ערבויות של חובות.

מנשה סמירה: מאחר והחובות הם הרבה יותר גדולים- - -

לאה ורון: מר סמירה, תאפשרו לגברת גורן לדבר רגע.

טלי גורן: יכול להיות שאתה צודק ואתה תוכל להסביר לי, ואני לא הבנתי את זה.

לאה ורון: התחלת לומר שמדובר בשלושה סוגי ערבויות.

טלי גורן: סוג משולש: אחד - כרגע, נמצאות בידי הרשות ערבויות הזיכיון.

טלי גורן: במעמד בקשת הרישיון אנחנו נדרשים להגיש ערבויות הרישיון,--

דובר: בנוסף.

טלי גורן: --כלומר בעוד שיש ערבויות בתקופת הזיכיון.

טלי גורן: הערבויות האחרונות, שאני מדברת עליהן, הסעיף השלישי, הן באמת ערבויות בגין החוב הנצבר.

דנה נויפלד: אלה שני סוגים.

טלי גורן: אלה שלושה.

דנה נויפלד: לא יהיה גם זיכיון וגם רישיון באותו זמן, אלא יהיה או זיכיון או רישיון.

מנשה סמירה: בדיוק.

טלי גורן: זו, בדיוק, השאלה שלי.

טלי גורן: זה לא ברור כאן.

נשה סמירה: זה ייקבע.

נשה סמירה: אמרנו את זה.

נשה סמירה: יקחו את זה בכללים.

דוברת: זה שיקול הדעת שלכם.

מנשה מסירה: נכון.

טלי גורן: זה בדיוק מה שאני רוצה לשאול.

טלי גורן: האם כשאני מגישה את הרישיון, באותו מעמד אני מקבלת את ערבויות הזיכיון, מגישה את ערבויות הרישיון - - -

דובר: לא.

דוברת: מתי מסתיימת תקופת הזיכיון?

מנשה סמירה: דנה, אל תעני.

דובר: בנק ישראל.

טלי גורן: בטח.

טלי גורן: בדיוק.

טלי גורן: בנק ישראל.

מנשה סמירה: החוק קובע שהרשות השנייה תקבע כללים למגישי בקשה לרישיון, מה הם צריכים לתת ומה הם יעשו.

מנשה סמירה: הרשות השנייה, שתעצב את הכללים למעבר ולעת הבקשה, תשקול את הנקודה הזאת שאתם כבר מחזיקים ערבויות לנושא הזיכיון, ומן הסתם אנחנו נראה את החפיפה ונקבע את המועד שהערבויות צריכות לעבור.

טלי גורן: מה זאת אומרת "תשקול"?

טלי גורן: זה, בדיוק, מה שאני שואלת.

טלי גורן: מה זה "תשקול"?

מנשה סמירה: כרגע היועצת המשפטית שלך הזכירה שכללי הערבויות הם בסמכותה של המועצה באישור של זה.

מנשה סמירה: לכן, אנחנו נפעל בדיוק ברוח הזאת.

מנשה סמירה: החוק מסמיך אותנו לעניין הזה.

מנשה סמירה: לגבי הערבויות של החוק, ערבויות של הזיכיון, - - -

טלי גורן: אני לא מדברת עליהן.

טלי גורן: הבנתי אותן.

מנשה סמירה: אז, זהו.

אופיר אקוניס: טלי, בסדר?

טלי גורן: אני מסכימה.

טלי גורן: זאת אומרת, בעצם, ערבויות הרישיון מחליפות את ערבויות הזיכיון.

מנשה סמירה: לא.

נגה רובינשטיין: לא.

טלי גורן: אז, שוב, אני חוזרת ואומרת: אתם מדברים על - - -

מנשה סמירה: המועצה תחליט.

דוברת: זו החלטה של הרשות- - -

טלי גורן: יפה.

טלי גורן: אז, אני מבקשת כאן לקבל החלטה.

אופיר אקוניס: מה את מבקשת?

טלי גורן: יש כאן מצב שבו יש לנו תשלום משולש.

טלי גורן: אני רוצה רגע שתשימו את זה ושהנקודה הזאת תהיה לפרוטוקול בצורה מאד-מאד ברורה, ואני מבקשת שכאן תילקח החלטה.

מנשה סמירה: קודם כל, - - -

טלי גורן: לא. מנשה, אנחנו לא יכולים גם להגיש...

טלי גורן: תבין את גובה הערבויות.

דוברת: שאול, האם "רשת" יכולה לעמוד בזה?

מנשה סמירה: אם אלה בעיות טכניות- - -

טלי גורן: זה לא טכני.

נגה רובינשטיין: אני רוצה לדבר על המסגרת, ואחרי כן מנשה ידבר על התוכן של זה.

מנשה סמירה: זה בעיות 2016.

נגה רובינשטיין: כשאתם נמצאים בתקופת זיכיון, והבקשה כאן היא בקשה מאד ברורה, לא יכול להיות שבתקופת הזיכיון יבטלו לכם את הערבויות שלכם בתקופת הזיכיון כי בעוד שנה וחצי תעברו לתקופת של רישיון.

זהר קדמון-סלע: זו לא המשמעות.

נגה רובינשטיין: מכיון שאתם נמצאים בסיטואציה ייחודית בה אתם יצרתם הפרות מאד גבוהות ואתם אומרים "אנחנו בתקופת הזיכיון לא יכולים למלא את המחוייבויות שלנו גם מבחינת היקף- - -

טלי גורן: לא אמרתי.

טלי גורן: אני לא מדברת על ערבויות החוב.

טלי גורן: אל תבלבלו.

נגה רובינשטיין: הערבויות שלכם הן ערבויות כלליות.

נגה רובינשטיין: הערבויות בזיכיון הן ערבויות כלליות.

אופיר אקוניס: אנחנו נצא להפסקה עד השעה 12:45 ונחזור, ובינתיים תסדירו את הנושאים.

לאה ורון: אולי כדאי שנציג עוד- - -

אופיר אקוניס: לא. עד 12:45 נהיה בהפסקה, ואז נחזור ונצביע.

אופיר אקוניס: (הישיבה הופסקה בשעה 12:18.

אופיר אקוניס: )         	(הישיבה חודשה בשעה 12:59.

אופיר אקוניס: )

אופיר אקוניס: אני מחדש את הישיבה.

אופיר אקוניס: אני רואה שכהרגלנו אנחנו מתחילים בפורום גדול ומצטמצמים לאט-לאט.

אופיר אקוניס: כמובן שתצא על זה הודעה מסודרת של מנהלת הוועדה, אבל אני מודיע שאנחנו ניפגש ביום חמישי בשעה 09:30 במרכז הירידים ולא בכפר המכביה.

אופיר אקוניס: זה על-פי החלטת הכנסת.

אופיר אקוניס: אני מודיע, שזה יהיה בערך עד השעה 13:00.

אופיר אקוניס: לכולנו יש עוד דברים בחיים, על אף שנראה שכל חיינו מרוכזים בחוק הזה.

מנשה סמירה: זה חשוב כי אנחנו משנים לוחות-זמנים.

מנשה סמירה: לכן, אנחנו רוצים לדעת.

אופיר אקוניס: אני מודיע, שזה יהיה עד השעה 13:00.

אופיר אקוניס: לכולם יש עוד דברים בחיים.

אופיר אקוניס: חברת-הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, את יכולה להתקרב אלי.

אופיר אקוניס: חברייך פרשו.

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים.

אופיר אקוניס: האם הגעתם בינתיים לאיזה שהוא מיצוי של הדיון הזה שקיימתם פה עם הגברת גורן, עם מנשה וכולכם?

אופיר אקוניס: טלי, המתווה שהממשלה מציעה הוא מתווה הגון וסביר, ואני חושב שאפשר להצביע עליו.

נגה רובינשטיין: באנו כאן עם הקלה.

טלי גורן: מנשה שכנע אותי.

אופיר אקוניס: מנשה שהיה בין מפקדיי בצבא שכנע אותי הרבה דברים.

אופיר אקוניס: יש לו יכולות שכנוע.

טלי גורן: אני אומרת שזה גם יכול להיות.

טלי גורן: הוא שכנע אותי.

אופיר אקוניס: אם כך, אפשר להצביע.

אופיר אקוניס: איפה המציע, חבר-הכנסת אילטוב?

אופיר אקוניס: כנראה שהוא מצטרף.

אופיר אקוניס: לא נמצא - נצביע.

מנשה סמירה: יש עוד תיקון טכני קטן.

מנשה סמירה: שרי, באיזה סעיף זה?

שריל קמפינסקי: גם בסעיף (1)(ב) וגם ב-(2).

דנה עברי-עומר: בסעיף (1)(ב) וגם בסעיף (2) כתוב "מההפרש שבין סכום ההכנסה החזויה של בעל הזיכיון שנקבע על-ידי המועצה בכללים לפי סעיפים....".

לאה ורון: אני לא יודעת איזה סעיף את קוראת.

דינה עברי-עומר: הסעיף שדנו - סעיף קטן (ג)(1)(ב) - המתחיל במלים: "לעניין התחייבויות בתחום התוכן הנובעות מההפרש...".

דינה עברי-עומר: יש פה תיקון נוסח קטן: במקום "שנקבעה על-ידי המועצה בכללים לפי סעיפים..."

דינה עברי-עומר: , ייאמר: "שנקבעה בהתאם לכללים שקבעה המועצה לפי סעיפים 24(א) ואילך...".

דינה עברי-עומר: זה כך מכיון שהכללים שלפיהם נקבעת ההכנסה החזויה הם כללים של המועצה, בפועל מי שקובע את - - -

מנשה סמירה: טל, האם יש עוד מקום שמתקנים את זה?

טל רוזנפלד: בפסקה (2).

דינה עברי-עומר: אותו תיקון יהיה גם בסעיף קטן (2) המתחיל ב"על אף האמור בסעיף.

דינה עברי-עומר: .".

דוברת: אחר כך נגיע לסעיף 10.

מנשה סמירה: נגה, אני רוצה הבהרה.

מנשה סמירה: בסעיף (2) הכוונה היא כאן להפרשים שנצברו, והמלה "נצברו" חסרה.

מנשה סמירה: האם זה ברור מן הכתב או שצריך להוסיף את המלה "נצברו"?

מנשה סמירה: זה לא רק בשנה אחת.

מנשה סמירה: מדובר פה על כמה שנים.

נגה רובינשטיין: נראה לי שזה ברור, כי אתה מתייחס לזמן עבר.

מנשה סמירה: אני לא בטוח, כי בהמשך כתוב "בשנה הזו" ו"שנה אחת".

מנשה סמירה: צריך שלא תהיינה אי-הבנות.

מנשה סמירה: זה צריך להיות: שנצברו.

אתי בנדלר: אני לא יודעת איפה.

אתי בנדלר: על מה אתה מדבר?

מנשה סמירה: בסעיף (ג)(1)(ב) צריך להיות: "לעניין ההתחייבויות שנצברו בתחום התוכן".

אתי בנדלר: זה ברור.

נגה רובינשטיין: אני לא חושבת שזה נדרש.

נגה רובינשטיין: זה מובן מאליו.

נגה רובינשטיין: כתוב "שלא קויימו בתחילת הזיכיון".

נגה רובינשטיין: כלומר, ממילא זה נצבר.

דנה נויפלד: הם לא יכולים שלא להיצבר.

מנשה סמירה: אוקיי.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אם כך, לגבי סעיף קטן (ג), אני רוצה להזכיר מה הם השינויים שהוסכמו.

אתי בנדלר: בנוסח שהופץ על-ידי משרד התקשורת, הנוסח החדש כפי שהוא עם כל השינויים המודגשים, שזה הנוסח שאני מבינה שאתה מעוניין להצביע עליו, בשינויים אלה: בסעיף קטן (א) ובסעיף קטן (ב) - בשני המקומות - במקום "שלושים חודשים" יבוא "שלושים וששה חודשים, ובלבד שהמועד לסיום ההשלמה יהיה לא יאוחר ממועד- - -

נגה רובינשטיין: זה רק לגבי (א), כלומר רק לגבי אם עוברים לרישיון ב-2012.

אתי בנדלר: נכון, רק לגבי (א).

אתי בנדלר: קודם כל, אני אשלים לגבי סעיף קטן (א).

אתי בנדלר: סיום ההשלמה יהיה לא יאוחר מסיום מועד הזיכיון לגבי כל אחת מהזכייניות, לפי החוק, כנוסחו לפני התיקון.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ב) - זה יהיה רק "שלושים וששה חודשים" כמובן.

דוברת: נכון.

אתי בנדלר: דבר שני - הן בסעיף קטן (ב) והן בפסקה (2), במקום "שנקבעה על-ידי המועצה בכללים לפי סעיפים וגו'", יבוא "שנקבעה בהתאם לכללים שקבעה המועצה לפי סעיפים וגו'".

אתי בנדלר: אלה התיקונים היחידים.

אופיר אקוניס: וכן, העניין של 36 חודש.

אתי בנדלר: הזכרתי: 36 חודשים.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

מנשה סמירה: הבהרה אחרונה: האם ברור בסעיף (ב) שאם חלילה היקפי ההכנסות שלהם יקטנו - ולא פחות ממה שכתוב בתוספת השנייה.

מנשה סמירה: כלומר, שלא ניתן לצבור חובות שהם מתחת לתוספת השנייה.

דוברת: ברור.

מנשה סמירה: האם זה ברור?

מנשה סמירה: האם ברור שלא ניתן לצבור חובות שהם מתחת לתוספת השנייה?

מנשה סמירה: אי-אפשר לרדת בתוספת השנייה.

אתי בנדלר: בתוספת השנייה יש לך סכום מינימום שאתה לא יכול לרדת ממנו.

דוברת: הרי החזוי חייב להיות מעל - - -

מנשה סמירה: ומה אם יש משבר וההכנסות ירדו?

אתי בנדלר: בכל מקרה, אז הם חייבים את ה-50 מליון - לא?

מנשה סמירה: אוקיי.

מנשה סמירה: זה ברור.

אתי בנדלר: ברור.

אופיר אקוניס: תודה.

לאה ורון: רגע.

לאה ורון: אתי, הוא ביקש להוסיף ב-(ב) "שנצברו", כלומר לומר "לעניין ההתחייבויות שנצברו...".

אתי בנדלר: אין צורך ב"שנצברו".

אופיר אקוניס: לא צריך.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: אנחנו פה לבד, אני וחברת-הכנסת שמאלוב-ברקוביץ.

אופיר אקוניס: אנחנו מעלים את זה להצבעה.

אופיר אקוניס: דרך-אגב, זו גם הצעת הממשלה וגם במידה רבה גם הצעת הרביזיה של חבר-הכנסת אילטוב שלא נמצא אתנו.

אופיר אקוניס: כיון שאנחנו מצביעים על הצעת הממשלה - - -

טלי גורן: האם אפשר לדעת רגע על מה אתם מצביעים, כי יש לנו עוד נקודה אחת לומר?

דוברת: בסעיף קטן אחר.

טלי גורן: זה בסעיף קטן אחר, אבל אנחנו תחת אותו סעיף של 71ד.

נגה רובינשטיין: אבל, אנחנו לא סיימנו את סעיף 71ד.

נגה רובינשטיין: זה רק סעיף קטן (ג).

נגה רובינשטיין: בואו ונסיים את (ג).

מנשה סמירה: מצביעים רק על (ג).

אתי בנדלר: האם יש לכם הערה לסעיף קטן (ג)?

אופיר אקוניס: יש לכם הערה ל-(ד)?

אופיר אקוניס: כי ל-(ד) יש בקשה חדשה אחרת,--

דוברת: (ד) נמחק.

אופיר אקוניס: שאנחנו מייד מגיעים אליה, בנושא המועד האחרון להגשת בקשה.

אופיר אקוניס: זה הדבר הבא, ועוד לא הגענו אליו.

דוברת: לא (ד).

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אם כך, מייד נגיע לזה.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד - פה אחד.

אופיר אקוניס: נגד - אין סעיף 71ד(ג), בשינויים שצויינו, נתקבל.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הסעיף אושר.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לבקשה לדיון מחדש ודיון בסעיף 71ד(א), בנושא המועד האחרון להגשת בקשה על-ידי בעל זיכיון לקבלת רישיון במועד המעבר.

אופיר אקוניס: הגברת רובינשטיין, בבקשה הצעתכם.

אופיר אקוניס: טלי, אני מניח שלזה את התכוונת.

טלי גורן: לא.

אופיר אקוניס: רק תגידו לנו: כעת אנחנו מדברים על מתי?

אופיר אקוניס: מתי מועד המעבר הזה?

טל רוזנפלד: אקריא את הסעיף, וזה סעיף 71ד(א).

לאה ורון: באיזה עמוד?

לאה ורון: כל הקבוצה הזאת מפריעה, ואתה מוליך אותה.

אופיר אקוניס: הדובר מתסיס את העיתונות.

לאה ורון: לגמרי - מישיבה לישיבה.

אופיר אקוניס: או שהוא מדבר בזכות ועדת הכלכלה.

לאה ורון: לגמרי, אין לנו ספק.

אתי בנדלר: סעיף קטן (א) מצוי בתחילת המסמך הזה.

טל רוזנפלד: אני אקריא את סעיף קטן 71ד(א), ואחר כך אסביר את זה.

טל רוזנפלד: הרציונל בתיקון הזה - אנחנו מנסים להאריך כמה שיותר את התקופה לבדיקת הבקשה.

טל רוזנפלד: עד היום היה קבוע שזה תשעה חודשים לפני מועד המעבר.

טל רוזנפלד: בגלל שאנחנו יודעים שיכול להיות שמועד המעבר יידחה, אנחנו רוצים שכלל שהוא יידחה יכול להיות שיהיה יותר זמן לבדוק את הבקשה.

טל רוזנפלד: בסעיף, שנקריא אחר כך, קבענו שהמועצה תצטרך לבדוק את הבקשה בתוך שלושה חודשים, ואחר כך עוד יצטרכו לערוך מכרז על האפיק שכנראה גם יקח כמה חודשים.

אופיר אקוניס: האם זמן הבדיקה של המועצה הוא שלושה חודשים?

טל רוזנפלד: כן.

טל רוזנפלד: זה סעיף שנקרא אחר כך.

אופיר אקוניס: האם זה הזמן שיש להם ואז מחליטים?

טל רוזנפלד: אחר כך גם יצטרך להיות מכרז על האפיק, וגם זה יקח כמה חודשים.

טל רוזנפלד: אחר כך מי שיזכה באפיק יצטרך כנראה גם להיערך.

מנשה סמירה: - - -

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: אתה אדם חרוץ.

אופיר אקוניס: אתה יכול לסיים בשלושה חודשים.

אופיר אקוניס: שמעתי את לחשושיך.

מנשה סמירה: האם אדוני מאזין לשיחות בילטראליות?

אופיר אקוניס: שמעתי את לחשושיך עם היושב-ראש.

נגה רובינשטיין: התחלנו בחודשיים, והארכנו לשלושה חודשים.

אופיר אקוניס: אתם בכלל נדיבים מאד בזמן האחרון.

אופיר אקוניס: שלושה חודשים זה בסדר גמור.

אופיר אקוניס: על איזה חודשים בערך אנחנו מדברים?

אופיר אקוניס: האם מדברים על חודשים רצופים או שאנחנו עדיין לא יודעים כרגע?

נגה רובינשטיין: מקווים שמדובר באפריל-מאי.

מנשה סמירה: חודשים במובן של ימי עבודה.

מנשה סמירה: בפברואר יש 28 ימים - - -

אופיר אקוניס: לא. בוא ולא נסחור עכשיו בימים ובחגים.

אופיר אקוניס: אוקיי.

אופיר אקוניס: אז, אתם מבקשים.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: מיציתם את בקשתכם.

אופיר אקוניס: האם יש הערות?

אופיר אקוניס: אין הערות - אפשר להצביע.

אופיר אקוניס: טלי גורן ביקשה קודם להעיר על הסעיף הזה.

דוברת: לא על הסעיף הזה.

אופיר אקוניס: האם את יודעת מה את רוצה?

טלי גורן: אני יודעת מה אני רוצה.

טלי גורן: יש כאן הרבה מאד נקודות של חוסר ודאות.

טלי גורן: צריך להבין מתי, לצורך העניין, האפיקים?

טלי גורן: מתי אנחנו נדע מה הם האפיקים?

טלי גורן: והאפיק המסויים לצורך - - -

מנשה סמירה: אולי תרשמו "90 יום" ולא "שלושה חודשים".

דובר: השר אמר: עד סוף השנה.

אופיר אקוניס: מה יבוא לפני מה.

טלי גורן: האם אפשר להבין את לוחות-הזמנים בצורה יותר מסודרת?

אופיר אקוניס: מנשה, בבקשה אולי תתן לנו, אבל לא בפתק כזה.

טלי גורן: בדיוק את זה אני רוצה.

טלי גורן: את הגאנט.

מנשה סמירה: אנחנו נעשה את זה.

מנשה סמירה: אנחנו עשינו גאנט.

אופיר אקוניס: אני מבקש ממך להביא איזו שהיא מצגת, כי פה זה כבר מתחיל להתבלבל.

מנשה סמירה: אולי לישיבה הבאה.

טלי גורן: אנחנו גם מבקשים גאנט כזה.

מנשה סמירה: בסדר.

מנשה סמירה: לישיבה הבאה נביא גאנט.

אופיר אקוניס: ואת לוח-הזמנים הצפוי עם תאריכים לגבי איפה אנחנו היום ומה קורה בינואר - - -

מנשה סמירה: אבל, אין מניעה להצביעה.

מנשה סמירה: האם יש מניעה להצביע?

נגה רובינשטיין: אבל, התקבלה כבר החלטה של הוועדה בעניין של השר.

אופיר אקוניס: לא מדברים על השר.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים ומבקשים את המצגת של התאריכים.

מנשה סמירה: האם אתה לא מצביע בגלל זה?

אופיר אקוניס: בוודאי שנצביע.

אופיר אקוניס: זה רק כדי שיהיה סדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, היא צודקת במה שהיא אומרת.

לאה ורון: כן, אבל לא צריך מצגת.

לאה ורון: הם יכולים להעביר בדפים.

אופיר אקוניס: או בדפים או תפיץ.

לאה ורון: תעבירו.

לאה ורון: או שאתם תביאו במספר עותקים או שתעבירו לנו לפני הדיון, ואנחנו נדאג שהדפוס של הכנסת ישכפל את זה.

לאה ורון: נוכל לחלק את זה לכולם, ובא לציון גואל.

טלי גורן: אבל, עכשיו, אפשר לקבל תשובה בעל-פה?

נגה רובינשטיין: הכנסת הצביעה על 2 בינואר 2011.

נגה רובינשטיין: עד אז השר אמור להועיד את חמשת האפיקים.

אופיר אקוניס: כלומר, לפני שאת מגישה את הבקשה.

טלי גורן: זה לגבי האפיקים.

אופיר אקוניס: את יכולה להגיש את הבקשה גם אחרי.

טלי גורן: נכון.

מנשה סמירה: סוף ינואר 2011 - השר יודיע על מועד המעבר.

מנשה סמירה: לאחר מכן יהיו- - -

ניר ימין: 1 במרץ.

אופיר אקוניס: לא. יש לו יותר זמן להודיע את מועד המעבר.

מנשה סמירה: לא. זה התיקון עכשיו.

אופיר אקוניס: קודם כל, מה קורה בינואר 2011?

אופיר אקוניס: בוא ונשאל אחרת: מהי הנקודה הראשונה?

אתי בנדלר: נגה, רשום אצלנו: עד ה-1 במרץ.

אופיר אקוניס: נגה, מהי נקודת הזמן הראשונה שיש מפנה בתחום הזה?

נגה רובינשטיין: נקודת הזמן הראשונה זה קודם כל החלטה של השר האם יש דחיה או אין דחיה של הכניסה לתוקף של החוק, כלומר של הכניסה של מועד המעבר.

דוברת: האפיקים - הוא עוד אומר קודם: 1 בינואר 2011.

אופיר אקוניס: הוא עד יוני יכול להזיז גם את הכניסה.

אתי בנדלר: אצלנו כתוב משהו אחר.

ניר ימין: זה מה שאושר ב-26 באוקטובר.

טל רוזנפלד: כי ב-6כא1- - -

אתי בנדלר: כתוב: 1 במרץ.

אופיר אקוניס: הגברת גורן, אני חולק עלייך.

אופיר אקוניס: אני חושב שכן צריך נייר מסודר עם גרף של זמנים, כי פה הבלבול הוא גדול.

טלי גורן: גם אני חושבת.

טלי גורן: אני רק מבקשת עכשיו, לפני שאתם מצביעים, להבין במה מדובר.

טלי גורן: אולי יש סתירה בתוך הגרף המסודר.

טלי גורן: אנחנו עוד לא ראינו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז, לא נצביע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז, למה צריך להצביע?

דוברת: זה לא קשור לסעיף הזה.

דוברת: מה זה קשור לסעיף הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגה, יש קשר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי-אפשר להצביע.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להתחיל להבין.

אופיר אקוניס: אנחנו  רוצים שזה יהיה מסודר מולנו - תרשים הזרימה ללוח-הזמנים של חוק זיכיונות רישיונות.

אופיר אקוניס: זה יקל על על רבים מהעוסקים בתעשייה וגם עלינו וגם עליכם.

טלי גורן: בדיוק.

נגה רובינשטיין: אין בעיה, ואנחנו נעשה את זה לקראת הפעם הבאה.

אופיר אקוניס: לא. מר סמירה מטפל בזה.

טלי גורן: לראות אם יש חפיפה או שיש סתירות.

נגה רובינשטיין: מאה אחוז.

נגה רובינשטיין: מכיון שהסעיף הספציפי הזה לא עוסק בעניין הזה, הייתי שמחה שנסיים אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הוא לא עוסק?

נגה רובינשטיין: זה לא הסעיף הקטן.

נגה רובינשטיין: סעיף קטן (ד) זה לא הסעיף הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא משנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את לא חייבת את הסעיף כן או לא.

דוברת: היא צודקת במובן - - -

נגה רובינשטיין: פשוט היינו רוצים להתקדם קצת.

אתי בנדלר: היא צודקת.

אתי בנדלר: כדאי להצביע על זה, בלי קשר לשאלה, להוראה של היושב-ראש, להמציא לוועדה את תרשים הזרימה.

אופיר אקוניס: לא. הבקשה היא ליום חמישי.

נגה רובינשטיין: אנחנו נעשה את כל מה שנדרש.

טלי גורן: סליחה.

טלי גורן: יש כאן כן קשר לתאריכים.

טלי גורן: מה הבעיה להבין את זה?

אופיר אקוניס: נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת "אין קשר"?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה.

דובר: יש רביזיה?

טלי גורן: בדיוק.

טלי גורן: ואז, מה?

טלי גורן: נבקש?

נגה רובינשטיין: טלי, מה השאלה?

טלי גורן: אפשר לקבל את לוחות-הזמנים בצורה מסודרת?

טלי גורן: יכול להיות שישנם צמתים שאנחנו לא יודעים לגביהם שום דבר שיש בהם סתירה או שיש בהם שאלות.

טלי גורן: זה לגיטימי שאנחנו נשאל מה הם לוחות-הזמנים במעבר.

טלי גורן: מה הבעיה?

טלי גורן: האם זה סוד?

דובר: דנים בחוק הזה שנה וחצי.

נגה רובינשטיין: תיארנו זאת פעם אחר פעם כבר כמה פעמים, ואנחנו נעשה את זה גם עכשיו, אבל היינו שמחים להתקדם בדיון.

נגה רובינשטיין: כל פעם זה אותו דבר.

לאה ורון: 5-6 פעמים.

לאה ורון: עם כל הכבוד, בשביל זה הוועדה לא תתקדם?!

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה דברים קשורים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם לא יכולים - - -

נגה רובינשטיין: אין בעיה, אבל תיארנו את זה - - -

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: נגה, תסכמי את הבקשה שלכם בסעיף הזה.

יפה ויגודצקי: כבוד היושב-ראש, אפשר להעיר משהו?

יפה ויגודצקי: אני חושבת שבאמת בתהליך כל כך מסובך עם לוחות-זמנים, מן הדין היה שיהיה פה איזה לוח של גאנט, ואנחנו נראה את הדברים.

יפה ויגודצקי: אף אחד לא יודע מה קורה בדיוק באיזה שהוא- - -

אופיר אקוניס: יהיה בישיבה הבאה.

אופיר אקוניס: אני ביקשתי את זה.

לאה ורון: זה שירות שהיושב-ראש ביקש, אבל אני הפניתי את תשומת לבו לכך שאתם מוזמנים לכל הדיונים ומגיעים מצויידים עם יועצים משפטיים ואנשי מקצוע טובים ורבים, ואין שום סיבה לא לשבת, לקחת דף נייר ולרשום במהלך הדיונים את ה-5-6 התאריכים האלה.

דובר: כן, אבל משנים את זה חדשות לבקרים.

אופיר אקוניס: אבל, משנים.

אופיר אקוניס: מועצת הרשות השנייה בנדיבותה - - -

נגה רובינשטיין: כל פעם שמשנים, מסבירים.

לאה ורון: זו לא סיבה שהוועדה תעכב את הדיונים שלה.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: הגברת צרנוביץ בוודאי תצא מכאן ותעבוד בקצב היסטרי על הדבר הזה, והטבלה תהיה מוכנה ביום חמישי בבוקר.

נגה רובינשטיין: האם אתם רוצים עכשיו שנחזור על התאריכים או שאפשר לחזור לסעיף קטן?

אופיר אקוניס: מנשה, אני מבקש באמת שהיא כבר תופץ ביום רביעי ותהיה בידינו ביום חמישי, כלומר שלא יתחילו להפיץ אותה ביום חמישי.

מנשה סמירה: אנחנו נעשה את זה בתיאום עם משרד התקשורת, ונעביר את זה למנהלת הוועדה.

אופיר אקוניס: אתם תתאמו את זה עם מי שאתם רוצים.

אופיר אקוניס: תעשה עם מי שאתה רוצה.

אופיר אקוניס: אבל, אתה מרכז את זה.

מנשה סמירה: נעשה את זה בתיאום אתכם.

אופיר אקוניס: מנשה, אתה עושה את זה.

אופיר אקוניס: אתה מרכז את הדבר הזה, וזה הכל.

אופיר אקוניס: בסוף צריך אדם אחד שירכז את הדבר הזה - את אותו תרשים זרימה.

אופיר אקוניס: אפשר להצביע.

אופיר אקוניס: את יודעת שתמיד אפשר--

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: --להגיש רביזיה ונושא חדש.

אופיר אקוניס: האם את הגשת רביזיה בנושא חוק ערוץ האפיקים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הולכת להגיש רביזה בנושא החוק כולו, כלומר על כל החוק.

אופיר אקוניס: על האפיקים.

אופיר אקוניס: היא אמרה את זה בהתחלה.

אופיר אקוניס: אתם לא שמתם לב.

אופיר אקוניס: יציע העיתונות חלם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כנראה שהדובר הפריע להם לשמוע את דבריי.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: נצביע על זה, ואם יהיה צורך אנחנו כמובן נעדכן.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     סעיף 71ד(א), בשינויים שהוצגו, נתקבל.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: הסעיף הבא: "בדיקת עמידותו של בעל זיכיון שביקש לקבל רישיוןבהוראות הסעיפים המפורטים בסעיפים ומסירת הודעה על כך".

טל רוזנפלד: נכון.

טל רוזנפלד: זה סעיף קטן (ה) של אותו סעיף.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: גם בסעיף (ו) גם ביקשתם לשנות את הנוסח.

טל רוזנפלד: נכון.

אופיר אקוניס: אני מקווה שאתם לא תבקשו לשנות את הנוסח, כאשר כבר נביא את זה לקריאה השנייה והקריאה השלישית.

נגה רובינשטיין: מכיון שהגיעו הערות לאחר הדיונים הקודמות ומכיון שבעינינו היה נכון גם לשקול הערות והתייחסויות מצד גורמים שונים שהעלו את השאלות, מגיעות לכאן ההצעות האלה.

נגה רובינשטיין: אגב, בין היתר הן מגיעות לאור הערות גם של "קשת".

אופיר אקוניס: מצויין, מתי שהוא צריך כבר...

אופיר אקוניס: כי כל פעם יהיו עוד ועוד הערות.

אופיר אקוניס: יש חוק ויש שיח מתמשך.

נגה רובינשטיין: לנו יש מגבלה לפתוח את הדברים האלה פעם אחת.

טל רוזנפלד: סעיף 71ד(ה) מופיע בעמוד 6 למעלה.

טל רוזנפלד: [קוראת סעיף 71ד(ה) בהצעת החוק.

טל רוזנפלד: ]         	זה כמו שהזכרנו לפני כמה דקות.

טל רוזנפלד: המועצה תוכל לבדוק את הבקשה בתוך 90 ימים.

טל רוזנפלד: הוספנו כאן "למעט בהוראות סעיף 33א(א)(3)" - זה לבקשת הזכייניות - וזה אומר שבעלי זיכיון לא יהיו מחוייבים בהגשת ערבות בעת הגשת הבקשה לרישיון, והם יוכלו להתמודד במכרז על האפיק גם לפני שהם הגישו את הערבות.

טל רוזנפלד: וזאת, כמו כל מבקש אחר לרישיון.

טל רוזנפלד: זה מה שהסעיף הזה אומר.

מנשה סמירה: גם את זה ביקשנו ממשרד התקשורת, והפעם אנחנו כבר לא יכולים לוותר; אנחנו צריכים 120 יום לבדיקת התהליך הרציני הזה.

מנשה סמירה: זו בדיקת broadcast ואם עמדו או לא עמדו, וזו בדיקת חוסן.

מנשה סמירה: השאלה היא כמה מועמדים יהיו וכמה מתמודדים יהיו.

מנשה סמירה: זה דבר שאי-אפשר לזלזל בו.

מנשה סמירה: יש פה הליך רציני.

דנה נויפלד: לגבי חדשים, אין מה לבדוק.

דנה נויפלד: זה רק הישנים.

דובר: האם אתם רואים למה הגאנט הזה חשוב?

נגה רובינשטיין: לא. מה זה?

נגה רובינשטיין: יש הצעה.

נגה רובינשטיין: גאנט לא יפתור את זה, מכיון שיש להם בקשה לשינוי.

אופיר אקוניס: דנה, מדובר על שלוש חברות קיימות.

אופיר אקוניס: מדובר רק על הישנות שעוברות להיות חדשות.

נגה רובינשטיין: יש כאן הצעה, והיא נמצאת כאן והיא היתה כאן על השולחן, ויש לכם בקשה לשינוי.

מנשה סמירה: דנה, בהזדמנות כשתעשי את ההפקות, גם תבדקי את- - -

דנה נויפלד: אני עובדת על זה כבר - - -

מנשה סמירה: שמתי לב.

נגה רובינשטיין: מכיון שמסגרת לוח-הזמנים צפופה מאד, אנחנו חושבים ש-90 ימי עבודה אמורים להספיק לדבר הזה.

נגה רובינשטיין: מהלכים מורכבים לא פחות נעשים גם בתקופות כאלה.

נגה רובינשטיין: הרי לא סתם יש התעקשות על זה שיהיה 90.

נגה רובינשטיין: ההתעקשות היא על מנת לאפשר לבעלי רישיונות לעלות.

נגה רובינשטיין: מה זה?

נגה רובינשטיין: לא עובדים אפילו בטור.

אופיר אקוניס: יש לך 30 יום.

אופיר אקוניס: יש לך חודש לכל חברה.

אופיר אקוניס: זה כל הדברים השוטפים.

אופיר אקוניס: אחת קיימת, וקיימות עוד עשרות - - -

נגה רובינשטיין: ככל שנאריך את התקופה הזאת, יהיה פחות זמן לבעלי רישיונות לעלות.

אופיר אקוניס: מה?

אופיר אקוניס: לא מתעסקים בכל מיני דברים.

מנשה סמירה: יש פה ענייני העברות.

אופיר אקוניס: מה זאת אומרת?

אופיר אקוניס: כמה עובדים יש במועצת הרשות השנייה?

מנשה סמירה: זו לא הבעיה של עובדים.

לאה ורון: תשאל מה התקציבים.

לאה ורון: בהזדמנות זאת,  תברר מה תקציביה?

יעקב שמש: יש מנכ"ל טוב.

לאה ורון: המנכ"ל טוב ומנוסה.

מנשה סמירה: זה לא העובדים ולא תקציבים.

מנשה סמירה: גם אנחנו שומעים שיחות בילטראליות.

מנשה סמירה: התקציב לא רלוונטי, והעובדים לא רלוונטיים.

מנשה סמירה: יש תהליכים מקצועיים.

מנשה סמירה: יש שאלות של הבהרות.

מנשה סמירה: יש פה הרבה שאלות משפטיות.

מנשה סמירה: אלה תהליכים.

מנשה סמירה: חברים, הרצנו עכשיו 16 מכרזים.

אופיר אקוניס: אז, למה בהתחלה אתם הצעתם חודשיים?

מנשה סמירה: היתה לנו הידברות עם משרד התקשורת.

מנשה סמירה: דיברנו ואמרנו, ואנחנו בחנו את הדברים לעומק ואמרנו: "ארבעה חודשים", ורצינו גם שם.

מנשה סמירה: אבל, הבנו שלא ניתן את הכל ביחד להאריך.

מנשה סמירה: שם נתפשר על שלושה, ופה אנחנו חייבים בגלל ההליך המקצועי הנדרש.

מנשה סמירה: זו אחריות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה יהיה תלוי במספר החברות שיגשו?

אופיר אקוניס: לא. את החדשות אין לו מה לבדוק.

אופיר אקוניס: הליך הבדיקה הוא רק על מי שעובר מזיכיון לרישיון.

נגה רובינשטיין: הארכנו מ-60 ל-90.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אתם לא באופן קבוע בודקים ויודעים מה קורה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אין לכם נתונים קודמים, שאני מניחה שיש לכם?

דוברת: אי-אפשר לדעת אם יהיו שינויים.

דוברת: מוגשות בקשות.

מנשה סמירה: ואם הם בחרו לשנות את הרכב בעלי הזיכיון?

נגה רובינשטיין: לא צריכים 90 יום כדי לבדוק את הדברים האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגה, מה הבעיה?

נגה רובינשטיין: הבעיה היא שאז יהיה פחות זמן לבעלי רישיונות להתכונן לעליה לאוויר.

נגה רובינשטיין: ככל שאנחנו מאריכים את תקופת הזמן לרשות השנייה לבדיקה של הכשירות, בעל רישיון מקבל את התוצאה שלו במועד מאוחר יותר ויהיה לו פחות זמן להיערך לעליה לאויר, שגם זה דבר שצריך להביא בחשבון.

יעקב שמש: צודקת.

מנשה סמירה: מאחר והמועד של העליה באויר עדיין לא ידוע, את לא יכולה לטעון את הטענה הזאת.

נגה רובינשטיין: לא. הכוונה של השר היא שמועד המעבר יהיה ב-1 בינואר 2012.

נגה רובינשטיין: אל תנסו לגרור אותנו להארכה, אם לא חייבים.

מנשה סמירה: אני לא מנסה לגרור.

מנשה סמירה: תפקידי פה הוא לשים את השיקולים המקצועיים המאפשרים או לא מאפשרים, ולכשתתקבל ההחלטה - שהמשמעויות תהיינה ברורות.

מנשה סמירה: ב-1 בינואר 2012 בתנאים הנוכחיים בכל מה שקורה כאן - זה נראה לי קצת להיצמד למשהו שהוא...

מנשה סמירה: אני מזכיר שהתאריך 1 בינואר 2012 נכתב כשהיינו בינואר 2009 ו-2010 התחלנו את הדיונים.

מנשה סמירה: אנחנו היום בשלהי 2010.

מנשה סמירה: זה לא יעלה על הדעת.

נגה רובינשטיין: מכיון שנקודת המוצא של החוק היא 1 בינואר 2012- - -

אופיר אקוניס: מה יקרה אם הוא לא יספיק?

נגה רובינשטיין: יכול להיות שגם 120 יום לא יספיקו לו.

נגה רובינשטיין: לכן, התחלנו ב-60, ובהמשך לבקשתה של הרשות השנייה שינינו ל-90.

נגה רובינשטיין: צריך להבין שאם אנחנו מאריכים זאת ל-120--

אופיר אקוניס: --זה יוארך לעוד יותר.

נגה רובינשטיין: --זה אומר גם שלבעלי הרישיונות תהיה תקופה מאד קצרה עד שהם יעלו לאויר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תקשיבו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגה פעם ראשונה מדברת לטובת בעלי זיכיונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא קורה כל יום.

נגה רובינשטיין: אני כל הזמן מדברת לטובתם, ופשוט לא שמים לב.

מנשה סמירה: לא. נגה היא שיטתית.

מנשה סמירה: היא לטובת בעלי רישיונות חדשים, והיא צודקת.

אופיר אקוניס: מנשה, הממשלה מציעה 90 יום, ועומדת על כך, ואנחנו נקבע כך.

אופיר אקוניס: זה בסדר גמור.

אופיר אקוניס: תודה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מנשה, תעבדו בצורה יעילה יותר.

אופיר אקוניס: כן, אני בטוח.

מנשה סמירה: האמת היא שהם אמרו קודם שבלאו הכי הם לא מתכוונים לעבור, כך שאין בכלל בעיה.

אופיר אקוניס: אז אדרבא ואדרבא.

נגה רובינשטיין: אז, תהיה לך פחות עבודה.

מנשה סמירה: אם כך, לאה, אפשר לקצץ בתקנים.

לאה ורון: רק בתקציבים.

לאה ורון: אני לא הזכרתי את התקנים אלא את התקציבים.

אופיר אקוניס: למען הדיוק, רק חברה אחת הודיעה את הדבר.

דובר: לא, שתיהן.

אופיר אקוניס: לא נכון.

אופיר אקוניס: האם חברת "קשת" הודיעה את הדבר?

מנשה סמירה: "קשת" נזהרת מבמות פורמליות.

אופיר אקוניס: "קשת" ממלאת פיה מים, היא ממלאת את פיה סודה.

טלי גורן: אני מנסה להבין מה אנחנו עושים פה.

טלי גורן: האם הגענו לסעיף?

דובר: לא.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: בבקשה, אנחנו מעמידים להצבעה.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד - פה אחד נגד - אין סעיף 7ד(ה), בשינויים שהוצגו, נתקבל.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: 60 יום.

אופיר אקוניס: 90 יום תהיה בדיקה.

אופיר אקוניס: אני עובר לסעיף הבא.

אופיר אקוניס: יש עוד בקשה אחת אחרונה לשינוי, והיא של משרד התקשורת.

טלי גורן: יש כאן סעיף שדילגו עליו, ויש לנו עדיין שאלות לגביו.

טלי גורן: זה סעיף 71(ד)(3).

נגה רובינשטיין: זה סעיף שהצבענו עליו, ולא העלינו אותו עכשיו --

לאה ורון: --לבקשה לדיון מחדש.

טלי גורן: אני רוצה לבקש רגע הבהרה.

טלי גורן: יש נקודה נוספת שאנחנו לא מבינים.

לאה ורון: גברת גורן, באיזה עמוד את מדברת?

דוברת: עמוד 5.

לאה ורון: היא יודעת, אבל היא מבקשת הבהרה.

אתי בנדלר: הבהרה?

אתי בנדלר: - בסדר.

טלי גורן: זה גם קשור לאותו גאנט.

לאה ורון: האם את מדברת על סעיף (3) האומר: "לא תוקנה ההפרה, במהלך התקופה לתיקון ההפרה..."?

זהר קדמון-סלע: לא.

לאה ורון: אני לא יודעת על מה את מדברת.

טלי גורן: לא על זה.

טלי גורן: אני אגיד מה זה ברמת העקרון, ותכף זהר תמצא את הסעיף המדוייק.

טלי גורן: אני מדברת על נושא הכשירות.

טלי גורן: במידה וזכיין נמצא כשיר, הוא עובר למסלול של בקשה לרישיון.

טלי גורן: במצב כזה, הוא מבקש אפיק.

טלי גורן: והיה ואותו זכיין אינו זוכה באפיק שהוא רוצה, הוא מבקש לשוב לזיכיון.

דוברת: אין דבר כזה.

טלי גורן: לפי הנוסח הקיים, זה לא מתאפשר לאותו זכיין.

טלי גורן: כלומר, אתם סוגרים ולא מאפשרים אלטרנטיבה.

אופיר אקוניס: זה נכון.

נגה רובינשטיין: אמרנו את זה גם בדיון שעבר.

טלי גורן: יכול להיות.

טלי גורן: אני רוצה לחדד את זה.

טלי גורן: אני רוצה להבין מה קורה כאן.

טלי גורן: אני רוצה לדעת--

אופיר אקוניס: --האם את יכולה לחזור בך, ולא אישית כמובן אלא בשם החברה.

דובר: לא עכשיו.

טלי גורן: לא עכשיו, אלא והיה ו-.

אופיר אקוניס: ודאי שלא עכשיו.

אופיר אקוניס: זה אחרי שהאפיק לא ימצא חן בעינייך.

טלי גורן: מדובר על סעיף קטן (ו).

אופיר אקוניס: את שואלת: אם המספר לא ימצא בעינייך, האם את יכולה לחזור ולהשתקע בערוץ 2?

נגה רובינשטיין: זה הסעיף הקטן הבא שאנחנו עומדים להקריא.

טלי גורן: כזכיין.

נגה רובינשטיין: השאלה נשאלה על-ידי "רשת" כבר בדיון הקודם, ואנחנו הבהרנו, כי זה באמת נכון שהדברים האלה יהיו ברורים, שמרגע שמישהו מחליט לפנות בבקשה לקבל רישיון ועבר את התהליך ונמצא כשיר לקבל רישיון, ואם הגורם השני נשאר באפיק 22 ויש צורך או לא להתארגן או למצוא גורם חדש ולשדר באפיק 22 - מובן שאין לו אפשרות, אחרי שהוא כבר נמצא כשיר, לקבל רישיון, לחזור חזרה ולהחליט שיש כאן 'חרטות' והוא חוזר לאפיק 22.

טלי גורן: אם אפשר להגיע למצב כמו שאתם מבקשים, 90 יום לרשות השנייה לבדיקה - האם אפשר גם פה, גם את הנקודה הקטנה הזאת להכניס לְגאנט, כי יכול להיות שיש לי מועד של חודש להחליט מה אני רוצה.

טלי גורן: למה בעצם אתם לא מאפשרים לנו בתקופת זמן מוגבלת?

טלי גורן: זה הרי לגיטימי לגמרי, לא?

נגה רובינשטיין: עד שאומרים שאתם כשירים זה שלושה חודשים.

נגה רובינשטיין: חכי לסעיף הבא.

נגה רובינשטיין: אנחנו מקריאים את זה בסעיף הבא.

טלי גורן: נכון.

טלי גורן: אבל, לאחר מכן אתם, בסופו של דבר, קובעים אפיק.

נגה רובינשטיין: אבל, אפיק אפשר לקבוע רק אחרי שיודעים כמה כשירים יש.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא נתעכב בעוד שלושה חודשים או ארבעה חודשים עד לבחירה.

טלי גורן: אבל, תראי מה אני מבקשת.

נגה רובינשטיין: זו החלטה עקרונית האם את עוברת לרישיון או לא.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, השאלה האם יהיה לך רישיון בערוץ 13, 15 או 315 היא לא- - -

טלי קורן: לא. היא לא החלטה עקרונית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגה, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שראינו, לְאפיק יש משמעות גדולה מאד עד כדי כך שהם רוצים להחליט אם הם רוצים זיכיון או רישיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יכול להיות מצב שאחרי שהוא כשיר להיות ברישיון עכשיו הוא לא יכול לחזור בו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שצריך קודם כל לדעת מה הם האפיקים - - -

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: אני אומר: למה שלא נעשה להם חודש?

אופיר אקוניס: גם ערוץ 10 אולי ירצו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי, לכולם.

מנשה סמירה: צריכים לחשוב על זה.

נגה רובינשטיין: לא. אז אני רוצה להסביר למה זה בלתי-אפשרי.

אופיר אקוניס: למה לערוץ 10 זה יותר מסובך?

דבורה קמחי: זה מסובך מכיון ש- - - נוסף.

אופיר אקוניס: כי הזיכיון הוא - - -

מנשה סמירה: הם לבד בערוץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז, שהאפיקים יוחלטו בקרוב.

דבורה קמחי: צריך להאריך את הזיכיון של ערוץ 10- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקייי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי היא צריכה מהר לעבור לרישיונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא מפחדת שזה יימשך יותר מדי, ואז היא כבר תהיה בבעיה.

נגה רובינשטיין: חברת-הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, אני רוצה להסביר לך את זה רגע מהכיוון השני.

נגה רובינשטיין: על איזו סיטואציה אנחנו מדברים?

נגה רובינשטיין: קודם כל, צריך להבין שמי שמקבל החלטה צריך לעמוד מאחוריה ולא לשגע את כל השוק עם ההחלטה שלו.

טלי גורן: מה זה "לשגע את כל השוק"?

נגה רובינשטיין: אני רוצה להסביר למה.

אופיר אקוניס: לא. יש גבול.

אופיר אקוניס: גם משרד התקשורת, לפי החוק, היה צריך לעמוד אחרי עשרות בקשות - - -

נגה רובינשטיין: תן לי רגע, ואתן לך את הסיטואציה.

אופיר אקוניס: הוא כל הזמן בא ושינה את ההחלטות שלו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חזרי בך.

נגה רובינשטיין: תקשיבו.

נגה רובינשטיין: אני רוצה לתאר את הסיטואציה.

טלי גורן: את מדברת על אחריות של חברה שלמה.

אופיר אקוניס: אפילו ממשלים גדולים מהשלטון הישראלי - ממשלות כמובן - לפעמים חושבים.

נגה רובינשטיין: אני רוצה שנייה לתאר את הסיטואציה ואז תבינו למה כוונתי.

נגה רובינשטיין: מה קורה, נניח, אם "רשת" מחליטה שהיא לא פונה לקבל רישיון והיא נשארת באפיק 22 כמו שמותר לה?

טלי גורן: הם הודיעו - - -

לאה ורון: גברת גורן, את לא יכולה להפריע עכשיו.

נגה רובינשטיין: באופן שיטתי, את לא נותנת לי לדבר.

טלי גורן: היא לא יכולה - - -

אופיר אקוניס: שמענו את הודעתה של חברת "רשת", ונדמה שכל העיתונות וכל הציבור...

אופיר אקוניס: נדמה לי שהיא כבר בוודאי היום תבוא לידי ביטוי וגם הציבור יידע.

לאה ורון: יש להניח.

לאה ורון: אנחנו שמים את יהבנו...

דובר: הציבור הזה לא קרא עיתונים עד עכשיו.

אופיר אקוניס: העיתון יודפס מחר.

נגה רובינשטיין: נניח ש"רשת" נשארת באפיק 2. עכשיו, בעצם, מוטלת עליה חובה להשלים, להיערך, תוך כמה חודשים לפני המעבר לרישיון כבר.

נגה רובינשטיין: או להשלים את השידור שלה משלושה ימים לשבעה ימים, או שייבחר גורם  חדש שישדר בשלושת הימים הנוספים.

נגה רובינשטיין: אם היא נערכת לסיטואציה שבה היא הולכת לשדר שבעה ימים, כמובן שמוטל עליה בזמן קצר נטל לא פשוט; בעצם, להכפיל את השידורים שלה ואפילו יותר כי המחוייבויות הן מחוייבויות מאד משמעותיות.

נגה רובינשטיין: באותה תקופה, בעצם, מה מתבקש כאן?

נגה רובינשטיין: באותה תקופה ש"רשת" כבר נערכת למלא את שבעת הימים האלה, "קשת" מתקדמת עם הבקשה שלה לקבלת רישיון.

אופיר אקוניס: זה בסך-הכל חודש.

נגה רובינשטיין: לא, זה לא חודש.

נגה רובינשטיין: זה יותר.

נגה רובינשטיין: תכף אסביר למה זה יותר מחודש.

נגה רובינשטיין: מרגע ש"קשת" מגישה את הבקשה לכשירות, היא מודיעה.

נגה רובינשטיין: היא מודיעה ב-1 באפריל, ואחרי שלושה חודשים היא מקבלת הודעה אם היא כשירה.

נגה רובינשטיין: במהלך אותה תקופה של שלושה חודשים בעל הזיכיון השני, וזה לא משנה אם זה "קשת" או "רשת", נערך לזה שהוא הולך לעלות לאויר.

נגה רובינשטיין: בעצם, מה אומרת לנו עכשיו "קשת"?

נגה רובינשטיין: - "אנחנו רוצים לקבל הארכה של עוד ארבעה החודשים עד לחודש אוקטובר או נובמבר, שאז אנחנו נחליט אם אנחנו נחזור לערוץ 2 או לא".

נגה רובינשטיין: מה יעשה כל אותו זמן הזכיין השני שנשאר בערוץ 2?

טלי גורן: ממש לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגה, לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל, את צודקת שיש הרבה --

טלי גורן: --חוסר ודאות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: --יש צדק במה שהיא אומרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם זאת, אם החליטה "קשת" או "רשת" להישאר באפיק 22, לא יכול להיות - בדיוק מה שאת אומרת - שפתאום מגיעה "קשת" ואומרת "סליחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני נשארת" ולשנות את כל זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו לא הכוונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מבחינתי לפחות, הכוונה היא אחרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח ש"רשת" החליטה להישאר באפיק 2 ונניח שאנחנו מחליטים ש"קשת" לא יכולה כבר לחזור ל-2 כי באמת כמו שאת אומרת "רשת" עושה את הכל כדי להגיע לישיבה עם שידור, אבל עדיין אולי ל"קשת" צריך להגיד מה הם אותם האפיקים שהיא מקבלת, בלי שום קשר ל-2.

נגה רובינשטיין: אני מבינה מה את מציעה, ואגיד לך מה הקושי עם זה, כי אנחנו התלבטנו בסוגיה הזאת.

נגה רובינשטיין: מכיון שכדי להקצות למישהו אפיק הוא צריך להיות כשיר, ומכיון שכדי להקצות למישהו אפיק אנחנו צריכים לפנות ערוצים שהיו כבר משדרים באותם אפיקים, אנחנו צריכים לדעת בדיוק כמה כשירים יש--

טלי גורן: למה?

נגה רובינשטיין: --כדי שהמועצה תוכל להקצות להם את האפיקים הספציפיים.

נגה רובינשטיין: כלומר, נניח שיהיו חמש בקשות ובסוף יהיו שלושה כשירים - האם תפני סתם חמישה ערוצים כדי להקצות אחר כך רק שלושה?

נגה רובינשטיין: בנוסף, גם לא תוכלי לשמור על הרצף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שכן לקחת חמישה והקצית רק שלושה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבעיה?

דנה נויפלד: זה לא הוגן לאלה שצריכים להיערך.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, "הוט" ו"יס" פינו שני ערוצים, כאשר בסופו של יום הערוצים האלה לא יוקצו לבעלי רישיונות כי לא יהיו בעלי רישיונות.

דובר: הם יהיו פנויים.

טלי גורן: סליחה, אבל מדברים על משהו טנטטיבי.

נגה רובינשטיין: טלי, דקה.

נגה רובינשטיין: עכשיו אנחנו מדברים על אפיקים.

נגה רובינשטיין: הרי אמרו לנו "קשת", "רשת" וגם "ישראל 10", שמבחינתם כשמוציאים אותם מ-2 ו-10 זה מגרש משחקים חדש לחלוטין.

יעקב שמש: נכון.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, שכנראה האבחנה בין 13 ל-15 לא זה מה שיפיל מבחינתם את העניין.

נגה רובינשטיין: מהצד השני, אם אתה נותן להם את האפשרות, אני יכולה להבין למה הם רוצים את מידת הוודאות המלאה וזה לגיטימי לחלוטין, אבל אנחנו בשדה משחק כרגע עם לוחות-הזמנים שיש שבו כל אחד - גם המדינה, גם הרגולטור, כולם - כולם פועלים בתנאים של חוסר ודאות.

נגה רובינשטיין: אני מסכימה אתךְ שצריך לצמצם את תנאֵי חוסר הוודאות.

נגה רובינשטיין: --

טלי גורן: בדיוק.

נגה רובינשטיין: --אבל, לא צריך במחיר של תנאֵי חוסר ודאות או ודאות מוחלטת לאחד ליצור כאוס מוחלט לשני.

נגה רובינשטיין: מכיון שאנחנו מדברים על אפיקים שהם חדשים לגמרי, ולא על 22 ו-10 המוכרים אלא על אפיקים שהם באמת שדה משחק חדש - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבעיה להחליט מה הם האפיקים?

נגה רובינשטיין: את חייבת לדעת כמה כשירים יש לך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא. אני לא מבינה מה הבעיה להחליט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגה, הרי זה שאנחנו לא רואים את הבעיה- - -

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: למה לא לתת חופש?

דוברת: סליחה, אפשר להגיב בבקשה?

אופיר אקוניס: האם מועצת הרשות השנייה חושבת כמונו שאפשר לתת חודש?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבעיה?

אילאיל לבנת: אני חושבת שבהצעה ובדיון שטלי גורן מציעה נוצר חוסר איזון בין הוודאות ש"קשת" מבקשת לעצמה לבין אי-הוודאות בדוגמא שאנחנו מטפלים בה שתיווצר אצל חברת "רשת".

אילאיל לבנת: זה לא מאוזן, וזה לא חודש אחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא צודקת שזה לא חודש.

נגה רובינשטיין: זה 3-4 חודשים.

אילאיל לבנת: זה לא חודש.

אילאיל לבנת: זה שלושה חודשים ועוד חודש.

אילאיל לבנת: כשזכיין מחליט לעבור לרישיון, כדאי - - -

אופיר אקוניס: למה שלושה חודשים?

נגה רובינשטיין: כי התהליך של המכרז - - -

אופיר אקוניס: מתי שר התקשורת יודיע על האפיקים?

טלי גורן: אני יכולה להסביר את זה?

אופיר אקוניס: בינואר?

דוברת: כן.

אופיר אקוניס: הטבלה הזאת מאד תעזור לנו.

טלי גורן: בדיוק.

דוברת: במרץ.

אופיר אקוניס: בינואר או במרץ?

אופיר אקוניס: בינואר 2011.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיהיה בינואר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבעיה?

אופיר אקוניס: ומתי הם יכולים להגיש את הרישיון?

נגה רובינשטיין: הם יכולים אחרי שהם נמצאים כשירים.

נגה רובינשטיין: הבקשה לרישיון - אחרי חודש.

טלי גורן: אנחנו עדיין משדרים רגיל.

טלי גורן: זה פשוט מדהים...

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגה, זה לא קשור.

נגה רובינשטיין: אז, מה הפתרון שלך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אגיד לךְ מה הפתרון שלנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו סתם מסבכים.

טלי גורן: בדיוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי מאד פשוט לבוא ולהחליט שהאפיקים לערוצים ברישיון יהיו בין מספר כזה למספר כזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נקודה.

אופיר אקוניס: ומתי שר התקשורת יודיע?

אופיר אקוניס: בינואר 2011?

יעקב שמש: עדיין יש להם אי-ודאות של האפיקים.

דוברת: בדיוק.

דוברת: זה לא מספק לה את הוודאות.

דוברת: אין בעיה.

דוברת: - - -

יעקב שמש: אי-הוודאות שתיווצר לערוץ האלטרנטיבי יותר גדולה מאשר- - -

אופיר אקוניס: היא תחליט לפי המספר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא. זה לא מקובל.

טלי גורן: לא. אני רוצה להסביר לכם.

טלי גורן: האם אני יכולה להסביר?

טלי גורן: נרד רגע לפסים פרקטיים.

טלי גורן: האם אפשר לא לדבר על תיאוריה?

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: דנה, תודה.

אופיר אקוניס: חברת-הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, בואו וניתן לה.

טלי גורן: דנה, האם אני יכולה להסביר ברמה הפרקטית?

אופיר אקוניס: בקצרה.

טלי גורן: זה נורא פשוט.

טלי גורן: לצורך העניין, בינואר השר יכריע, ובינואר 2012 יעברו לרישיונות.

טלי גורן: כל הסיפור הזה הרי אמור להסתיים עד יוני.

טלי גורן: האם אני צודקת ברמת לוח-הזמנים?

דנה נויפלד: לא. אתם מגישים ב-1 באפריל, ויש שלושה חודשים בדיקת כשירות.

טל רוזנפלד: באוגוסט - - -

טלי גורן: מעולה.

טלי גורן: באוגוסט אנחנו צפויים לדעת.

טלי גורן: ברבעון האחרון של 2011 תסכימו אתי שגם אנחנו ממשיכים לשדר כרגיל.

אתי בנדלר: נכון.

נגה רובינשטיין: לא מבינים מה את אומרת.

דנה נויפלד: אני לא מצליחה להבין אם זה באפריל מה הבעיה.

טלי גורן: מה הבעיה?

טלי גורן: מה הבעיה לקבל כאן חודש?

טלי גורן: אנחנו עדיין משדרים רגיל.

נגה רובינשטיין: באפריל אנחנו עדיין לא יודעים אם אתם כשירים או לא - נכון?

נגה רובינשטיין: אפשר להקצות את האפיקים רק אחרי שיודעים כמה כשירים יש.

טלי גורן: אני הולכת קדימה.

טלי גורן: אני מסכימה אתךְ.

אילאיל לבנת: מה עם הוודאות שלנו?

אילאיל לבנת: גם אנחנו צריכים איזו שהיא ודאות.

טלי גורן: נכון.

נגה רובינשטיין: מודיעים - - -

אילאיל לבנת: נגה, גם אנחנו צריכים איזו שהיא ודאות.

טלי גורן: השר קובע חמישה אפיקים- - -

נגה רובינשטיין: הרי אתם מבינים שההועדה תהיה כבר כשאתם תגישו את הבקשה - נכון?

טלי גורן: לא הבנתי.

טלי גורן: תאמרי עוד פעם.

נגה רובינשטיין: יש הועדה של X אפיקים.

נגה רובינשטיין: יש הקצאה של אפיקים ספציפיים.

נגה רובינשטיין: ההקצאה נעשית רק אחרי שיש כשירים.

טלי גורן: מעולה.

טלי גורן: אני הולכת אתךְ קדימה.

טלי גורן: הלכנו, והגענו לספטמבר, אוקיי?

נגה רובינשטיין: נכון.

דוברת: לא צריך כשירים פה.

טלי גורן: בתוך הדבר הזה הם משדרים ואנחנו משדרים.

טלי גורן: זה אותו דבר.

טלי גורן: אז אין שינוי כאן.

אופיר אקוניס: על זה מדובר.

אופיר אקוניס: זה מה שהיא אומרת.

אופיר אקוניס: זה מה שטלי גורן רוצה.

דנה נויפלד: יש שינוי.

דנה נויפלד: הם צריכים להיערך- - -

מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו צריכים לעשות מהפכות בכל מספרי האפיקים שלנו.

שאול מגנזי: מי שיישאר בערוץ 2 לא יספיק להיערך.

שאול מגנזי: אני כבר אומר את זה.

נגה רובינשטיין: אני לא מבינה מה הטיעון שלךְ.

נגה רובינשטיין: מה הטיעון שלךְ רלוונטי לדיון?

שאול מגנזי: אדוני היושב-ראש, אני כבר אומר את זה- - -

אופיר אקוניס: רק שנייה.

אופיר אקוניס: למר מגנזי, יש פה אולי עוד הודעה דרמטית.

דוברת: במסגרת מבחן הכשירות - - -

נגה רובינשטיין: את אומרת שיש - - -

אופיר אקוניס: נגה, תודה.

אופיר אקוניס: אני מאד מודה לך.

שאול מגנזי: בוא ולא נקל ראש בהיערכות לשבעה ימים.

שאול מגנזי: אם אנחנו לא נספיק להיערך לשבעה ימים - נישאר בערוץ 2. אם תינתן ההקלה הזאת ויגיעו עד ספטמבר ויחליטו כן או לא - שיחליטו וילכו עם זה.

שאול מגנזי: אנחנו נחליט ונלך עם זה.

שאול מגנזי: זה הכל.

שאול מגנזי: אי-אפשר לחזור עוד חודשיים ולהגיד "חוזרים בנו".

שאול מגנזי: זה לא עובד.

טלי גורן: אין קשר בין שני הדברים.

טלי גורן: אין קשר.

טלי גורן: מדובר על חודשיים.

טלי גורן: שאול, לא מתכוננים לשבעה ימים בחודשיים.

שאול מגנזי: אי-אפשר להיערך.

טלי גורן: בוא רגע ותהיה אמיתי.

טלי גורן: בחודש לא מתכוננים לשבעה ימים.

טלי גורן: אל תבלבל.

טלי גורן: אתה בחודש תעבור לשבעה ימים?!

דובר: את לא יודעת - - -

אופיר אקוניס: יש פה בעיה.

אופיר אקוניס: מנשה, בבקשה.

מנשה סמירה: אני מודה שאני לא יכול לדבר בוודאות.

מנשה סמירה: אני אמרתי שאני לא מרגיש שאני יכול לדבר בוודאות מוחלטת, כמו משרד התקשורת.

מנשה סמירה: אני חושב שצריך לבדוק את הגאנט.

מנשה סמירה: אני מרגיש בעניין הזה שאם אנחנו לא נעשה את האפשרויות, יש לעניין הזה פנים לכאן ולכאן.

מנשה סמירה: אני לא יודע להמליץ כאן במקרה הזה, ואני חושב שגם אילן ודיברתי אתו כרגע.

מנשה סמירה: אנחנו לא יודעים להגיד עמדה ברורה נוכח האי-בהירות, ובמיוחד  - תזכרו טוב - כשיש לשר שיקול דעת בקביעת המועד.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: יש לשני שרים.

זהר קדמון-סלע: אנחנו רוצים להזכיר שהמכרז על האפיק הוא מכרז פשוט, וזה לא כמו מכרזים על זיכיון.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, אתם אומרים שהמכרז על האפיק יכול לקחת חודש?

דובר: כן.

נגה רובינשטיין: האם אתם רוצים שנכניס חודש לנוסח?

נגה רובינשטיין: אז, אפשר להכניס חודש לנוסח.

נגה רובינשטיין: אין לנו בעיה.

נגה רובינשטיין: נכניס חודש לנוסח.

זהר קדמון-סלע: כן.

טלי גורן: מאה אחוז.

דובר: איך זה יקח חודש?

דובר: איזה חודש?

דובר: רק לבדוק כשירות...

טלי גורן: כל עוד את מצמצמת חוסר ודאות, זה - - -

מנשה סמירה: המכרז של האפיק יקח בין חודשיים לשלושה חודשים.

דובר: יותר.

דוברת: אנחנו לא יכולים לקחת רישיון, אם אנחנו לא יודעים לאיזה אפיק אנחנו הולכים.

דוברת: חודשיים.

דובר: חבר'ה, הם בודקים כשירות בשביל - - -

אופיר אקוניס: טלי, שמענו את בקשתך.

נגה רובינשטיין: אפשר לקבל את הבקשה של "קשת" או את הבקשה לא משנה של מי, בעל הזיכיון.

נגה רובינשטיין: צריך להבין שבעל הזיכיון השני - זה ייצור לו הרבה אי-וודאות.

מנשה סמירה: למה את מאיצה?

מנשה סמירה: למה את דוחקת את הקץ?

מנשה סמירה: מה רע ב-2015?

טלי גורן: דבורה, תגידי את זה בקול רם.

טלי גורן: לא אומרים את זה.

אופיר אקוניס: דבורה, מה את אומרת?

דבורה קמחי: אני אומרת שאנחנו חייבים לייצר תהליך שכולם יירתמו לו, שב-1 בינואר 2012 נוכל להתחיל לפעול.

דבורה קמחי: אחרת, להאריך כל מועד - לא נגיע לרישיונות גם ב-2014.

דובר: 2014 - נגיע.

אופיר אקוניס: 2014 - כן.

אופיר אקוניס: יש סמכות לדחות בשנה.

אופיר אקוניס: אתם לקחתם בחשבון שיש סמכויות לשני שרים לדחות בשנה.

אופיר אקוניס: זה בחוק.

דבורה קמחי: נו, בסדר.

דבורה קמחי: - - -

נגה רובינשטיין: הסיפור של הלו"זים הוא לא כל כך הסיבה.

נגה רובינשטיין: אנחנו כבר הסברנו כמה פעמים בדיונים קודמים.

נגה רובינשטיין: אין לנו בעיה עכשיו לעבור עליו עוד פעם ולהסביר אותו עוד פעם, ורק צריך להבין שיש הועדה של אפיקים כשמדובר על הטווח.

נגה רובינשטיין: חבר-הכנסת אקוניס, חשוב לנו שתבין את  מידת האבחנה.

נגה רובינשטיין: יש החלטה של השר שהיא החלטה מוקדמת - ינואר או מרץ - על הועדה של על אלו אפיקים אנחנו מדברים: האם מדובר על 3 עד 8, 2 עד 6 או 13 עד 18?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: או 1 עד 10.

נגה רובינשטיין: או 1 עד 10.

נגה רובינשטיין: בסדר גמור.

נגה רובינשטיין: זו החלטה שמתקבלת בשלב מוקדם מאד.

נגה רובינשטיין: ההחלטה, שמתקבלת בשלב מאוחר יותר, היא לא החלטה על ההועדה אלא החלטה על ההקצאה הספציפית.

נגה רובינשטיין: כלומר, האם ערוץ הולך, איזה בעל רישיון הולך לאיזה אפיק במסגרת אותו טווח.

נגה רובינשטיין: עכשיו, החלטה כזו יכולה להתקבל, רק אחרי שמישהו נבחר ככשיר, אלא אם כן - יש אופציה אחרת, אבל צריך להבין מה העלות שלה - את אומרת "אני אומרת ל'הוט' ו'יס': צאו כרגע מכל עשרת הערוצים הראשונים או עשרת הערוצים השניים, וזה לא חשוב, דעו לכם שבפוטנציאל כל הערוצים האלה יכולים לעבור לרישיונות, ותתכוננו לזה'".

נגה רובינשטיין: ואז, גם אם מתוך חמישה מבקשים יש רק שלושה שהם כשירים, שלושה שמגיעים בסופו של דבר, יהיו שני אפיקים שיאמרו להם לצאת מהם והם לא נערכו.

נגה רובינשטיין: זה דבר אפשרי.

נגה רובינשטיין: אבל, רק צריך להחליט כאן מה הפתרון הכי המאוזן.

נגה רובינשטיין: אני חושבת, שהפתרון שאנחנו מציעים, שבו אנחנו אומרים לכשיר: "כשאתה מגיש את הבקשה שלך, כשאתה מקבל את הרישיון, אתה כבר יודע על איזה טווח של אפיקים מדובר, אתה גם יודע בעצם כמה אחרים יש, מה הסיכויים שלך" - אני חושבת שכאן אנחנו נתנו את מכסימום הוודאות האפשרית בלי לפגוע בבעלי הרישיונות האחרים.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא שומרים כאן שום דבר לעצמנו, באמת שלא.

זהר קדמון-סלע: אני רוצה להזכיר שכשירים אחרים, שכשירים רגילים, שלא יוצאים מערוץ 2 ומערוץ 10, כן יכולים להתחרט, משום שהם לא מגישים את ערבויות הרישיון יחד עם הגשת הבקשה, ולגביהם כן יש דרך חזרה ולגבינו - אין.

זהר קדמון-סלע: זו אפליה.

זהר קדמון-סלע: כשירים שהם לא בעלי זיכיון אלא כשירים רגילים אינם מגישים את הערבויות שלהם - - -

אתי בנדלר: חדשים לגמרי.

זהר קדמון-סלע: כשירים חדשים יכולים לראות אלו אפיקים הם מקבלים ולא לקחת אותם אם הם לא רוצים.

נגה רובינשטיין: הורדנו את הערבויות.

נגה רובינשטיין: אין ערבויות.

זהר קדמון-סלע: לנו יש ערבויות של פרישה.

דנה נויפלד: אלה ערבויות אחרות.

זהר קדמון-סלע: יש קביעה חד-משמעית שאומרת שברגע שאנחנו כשירים, הזיכיון שלנו פוקע.

אופיר אקוניס: סיימנו.

אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לסיים.

מנשה סמירה: אני חייב לומר, שגם אנחנו כאן הקשבנו גם לדברים של היועצת המשפטית של משרד התקשורת.

מנשה סמירה: אני חושב שלנוכח הוודאות הנדרשת - אני מודה שלסוגיה הזאת לא נדרשנו לפני, אבל כרגע, אנחנו סבורים שבסיטואציה הזאת שנמסרת כאן ובנתונים שניתנים כאן יש הכרח, כי אז יש לזה השלכה רצינית מאד לגבי ההמשכיות,--

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם החדשות?

מנשה סמירה: --לגבי החדשות.

מנשה סמירה: נגה, מה שצריך לחדד ולומר הוא שמי שמגיש בקשה הוא צריך לדעת שהוא יהיה ברישיון ושהוא יכול לקבל את אחד מחמשת הערוצים שהשר יקבע לו - והפך להיות כשיר.

אתי בנדלר: זו המשמעות.

מנשה סמירה: הוא צריך לדעת.

מנשה סמירה: אלה כללי המשחק.

נגה רובינשטיין: הוא יידע קודם את האפיקים.

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: בלאו הכי הוא יודע קודם את האפיק.

מנשה סמירה: בדיוק.

מנשה סמירה: אלה כללי המשחק.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שרציתי - שיידע קודם מה האפיקים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כל מה שביקשתי.

אתי בנדלר: זה נאמר.

אתי בנדלר: על זה אין מחלוקת.

אתי בנדלר: המחלוקת היא על זה שאחרי שזוכה - - -

טלי גורן: זאת אומרת, זה מעודד אותנו בכלל לא לגשת - - -

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי שאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת שאנחנו נצביע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגה, אמרת פה משהו שככה עבר ולא הבנתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את אומרת שאם "רשת" מחליטה להישאר בערוץ 2, היא צריכה להיערך לשבעה ימים או יכול להיות שמישהו נוסף יהיה אתה בשלושה ימים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

אתי בנדלר: עם "קשת".

דובר: מה פתאום?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

אתי בנדלר: נותנים רק- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז, מה נשאר?

אתי בנדלר: - - - ו"רשת" - לא.

אתי בנדלר: אז, "רשת" עוברת לשבעה ימים.

אתי בנדלר: זו המשמעות.

אופיר אקוניס: האם את מסכימה להצעת הממשלה?

טלי גורן: תוך חודשיים.

טלי גורן: תוך חודשיים כולנו נעמיד שבעה ימים.

אופיר אקוניס: טוב, הבנו.

אופיר אקוניס: מיצינו את הדיון.

נגה רובינשטיין: צריך להצביע על סעיף קטן (ו).

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: נצביע על סעיף קטן (ו).

אילן אבישר: יש הצעה אחרת.

אילן אבישר: זה לא סביר באמת שאם אחד משני הזכיינים יחליט להישאר, תהיה אפשרות שנעשה מכרז מי ימלא את הימים הנותרים.

אתי בנדלר: מה?

לאה ורון: זה לא סביר שהם יעשו מכרז - - -

זהר קדמון-סלע: לא יכולה להיות מותנית.

אופיר אקוניס: ברור.

אופיר אקוניס: איזה סעיף זה?

אופיר אקוניס: בבקשה להעמיד את זה להצבעה.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ו) בנוסח שנקרא על-ידי היועצת המשפטית.

אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים.

אופיר אקוניס: אתם יכולים להמשיך להתווכח.

זהר קדמון-סלע: גברת בנדלר, הנקודה לגבי ההבדל בין כשיר חדש לכשיר - האם הנקודה הובהרה, שכשיר חדש לא חייב לקחת את האפיק שהוא מקבל מאחר והוא מגיש ערבויות?

זהר קדמון-סלע: ואז, הוא לא משדר.

זהר קדמון-סלע: בקשתו יכולה להיות מותנית.

נגה רובינשטיין: לא. לאף אחד אין פתח מילוט.

אופיר אקוניס: לא. אין מילוט.

טלי גורן: יש פתח מילוט.

אופיר אקוניס: טלי, תודה.

אופיר אקוניס: מספיק.

נגה רובינשטיין: מהרגע שאתם לוקחים את הזיכיון - - -

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף קטן (ו) כפי שהציעה הממשלה?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד - פה אחד.

אופיר אקוניס: נגד - אין סעיף 71ד(ו), כהצעת הממשלה, נתקבל.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: עוד משהו?

לאה ורון: כן, אנחנו עוברים לתיקון התוספת - סעיפים 5 ו-8 לתוספת השנייה.

לאה ורון: לדעתי, זה קצר.

טל רוזנפלד: לא הקראתי אותו.

אופיר אקוניס: האם זה גם בקשר לדיון מחדש?

אופיר אקוניס: האם לא הקראת את סעיף 71ד(ו)?

אתי בנדלר: האם את לא הקראת את סעיף קטן (ו)?

אתי בנדלר: זה הסעיף שעליו היה הדיון.

טל רוזנפלד: לא הקראתי.

טל רוזנפלד: ביקשנו להקריא.

טל רוזנפלד: היתה השאלה של טלי.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, רק כדי שלא יהיו ספקות, אני מציעה שהיא תקרא את הסעיף.

טל רוזנפלד: [קוראת סעיף 71ד(ו) בהצעת החוק: "נמסרה לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 שהגיש בקשה לפי סעיף קטן (א), הודעת המועצה כאמור בסעיף קטן (ה), יפקע זיכיונו במועד המעבר.

טל רוזנפלד: ".]

אופיר אקוניס: תודה רבה.

מנשה סמירה: האם הצבעתם על זה?

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: ביקשתם דיון על סעיפים 5 ו-8 בנושא מחוייבויות עתיד של בעל רישיונות בתחום התוכן.

טל רוזנפלד: כל הסעיפים שאישרנו זה רק לגבי ערוץ 2. יש סעיפים מקבילים לגבי ערוץ 10.

טל רוזנפלד: השאלה היא האם אתם רוצים להקריא אותם עכשיו.

אופיר אקוניס: לא הבנתי את העניין הזה.

אופיר אקוניס: מה זאת אומרת "רק לגבי ערוץ 2"?

טל רוזנפלד: יש הוראת מעבר ספציפית לגבי ערוץ 2, ויש הוראת מעבר אחרת לגבי ערוץ 10.

טל רוזנפלד: הסעיפים הם מקבילים.

טל רוזנפלד: אנחנו הקראנו רק את 71ד שמדבר על ערוץ 2, ויש את סעיף 71ה.

אופיר אקוניס: למה זה אחרת?

אופיר אקוניס: אני לא מבין.

דנה נויפלד: כי שם יש שניים ושם יש אחד.

טלי גורן: למה זה אחרת?

טלי גורן: גם אנחנו לא מבינים.

טלי גורן: לא שומעים.

דובר: למה אחרת?

דובר: מה אחרת?

אופיר אקוניס: האם על ערוץ 10 חל דין אחר?

דנה נויפלד: אותו דין.

אופיר אקוניס: אז מה?

אופיר אקוניס: האם צריך להצביע על הכל?

אופיר אקוניס: לא הבנתי.

דנה נויפלד: צריך להצביע.

דנה נויפלד: הנוסח הוא נוסח לא זהה.

דנה נויפלד: יש הסדרים שונים.

נגה רובינשטיין: לדוגמא, כי ערוץ 10 יכול לפרוש את המחוייבויות שלו רק עד שנת 2014, ולא כמוכם עד שנת 2015.

נגה רובינשטיין: זה למשל הבדל.

שאול מגנזי: תשוו.

נגה רובינשטיין: האם אתם רוצים שנשווה, כך שגם ל-10 יהיה עד 2015?

שאול מגנזי: כן.

שאול מגנזי: תנו להם עד 2015.

דוברת: או שאתם תוכלו עד 2014?

שאול מגנזי: לא. עד 2015.

טלי גורן: או שאולי גם אנחנו נהיה עשר שנים בהפרה.

טלי גורן: זה גם בסדר.

נגה רובינשטיין: אוקיי.

נגה רובינשטיין: אפשר להמשיך?

אופיר אקוניס: לא הבנתי את העניין הזה.

אופיר אקוניס: מה זה אומר מבחינתנו עכשיו, היועצת המשפטית?

אתי בנדלר: צריכים לקרוא את הסעיפים - גם את סעיף 71ה ולאשר אותו באופן מפורש.

אתי בנדלר: אני חושבת שאפשר לעשות זאת במהירות רבה, משום שבעצם הנוסח הוא נוסח המקביל לסעיפים שכבר אושרו ממש בשינויים המחוייבים.

אתי בנדלר: תקני אותי אם אני טועה, היועצת המשפטית רובינשטיין.

אתי בנדלר: ההבדל עיקרי נובע מכך שבערוץ 2 יש שתי זכייניות ובערוץ 10 יש זכיינית אחת.

אתי בנדלר: לכן, מחייבים תיקונים מסויימים.

נגה רובינשטיין: יכולה להיות קריאה מהירה.

אתי בנדלר: זה מופיע בעמוד 8.

טל רוזנפלד: [קוראת סעיף 71ה בהצעת החוק.

טל רוזנפלד: )

אופיר אקוניס: האם זה הכל?

טל רוזנפלד: לא. זה רק סעיף (א).

אתי בנדלר: תקראי את כל הסעיף כבר.

אופיר אקוניס: קראי את מה שאת צריכה כדי שנצביע.

טל רוזנפלד: (קוראת סעיף 71ה(ג) בהצעת החוק.

טל רוזנפלד: )         	כאן צריך לשנות את זה בהתאם לנוסח שאישרנו קודם.

טל רוזנפלד: אין לי אותו מולי, ולכן אקריא את הקודם:       	כאן צריך לשנות ל: "36 חודשים".

טל רוזנפלד: אני קופצת לסעיף קטן (ה).

אתי בנדלר: את בטוחה שכל הפסאות וכל הסעיפים הקטנים האחרים אושרו?

דוברת: זה מה שאנחנו מנסים לבדוק מולכם.

אתי בנדלר: אני בכלל לא בטוחה בכך.

אתי בנדלר: אני חוששת שאת מדלגת על סעיפים שלא אושרו.

דוברת: ב-71ה.

טל רוזנפלד: יכול להיות שאת צודקת.

אתי בנדלר: אם כך, כדאי שתקראי גם את סעיף קטן (ב).

טל רוזנפלד: אוקיי.

טל רוזנפלד: [קוראת סעיף 71ה(ב) בהצעת החוק.

טל רוזנפלד: )         	את סעיף 71ה(ג) הקראתי.

טל רוזנפלד: אני עוברת ל-(ד).

אתי בנדלר: מה עם פסקה (3)?

טל רוזנפלד: (קוראת המשך סעיף 71ה(ג) וסעיפים (ד), (ה) ו-(ו) בהצעת החוק.

טל רוזנפלד: )           	אני רק רוצה להבהיר שאנחנו מבקשים לא לאשר את סעיפים (ז) ו-(ח) כמו שהם מופיעים כאן בנוסח, וגם בנוסח הקודם - את סעיפים (ו) ו-(ז) אם אינני טועה.

טל רוזנפלד: אלה סעיפים שעוד נביא לגביהם- - -

אופיר אקוניס: מה זה?

אופיר אקוניס: מה הם אומרים?

טל רוזנפלד: בסעיף 71ה אלה סעיפים (ז) ו-(ח).

טל רוזנפלד: בסעיף 71ד אלה סעיפים (ח) ו-(ט).

טל רוזנפלד: עדיין לא לאשר.

טל רוזנפלד: זה כבר לא רלוונטי.

אתי בנדלר: את (ח) ו-(ט).

אתי בנדלר: אם כך, את (ז) אתם כן מעוניינים לאשר?

טל רוזנפלד: את סעיף (ז) - כן.

טל רוזנפלד: (ז) - זה תוקן עכשיו, בגלל שהוספנו את סעיף קטן (ה), כך שזה קצת שינה את המספור.

טל רוזנפלד: אני לא יודעת איך זהמופיע אצלכם.

טל רוזנפלד: זה הסעיף שמתחיל במלים "לא נותרו בעלי זיכיונות לשידורי טלוויזיה...".

טל רוזנפלד: ביקשו לא לאשר אותו.

לאה ורון: זה בעמוד 13.

אופיר אקוניס: למה?

טל רוזנפלד: זה כבר לא רלוונטי.

טל רוזנפלד: זה מדבר על האפיקים.

נגה רובינשטיין: זה היה סעיף שהיה בכחול המקורי והיה רלוונטי לסיטואציה שבה נותר אפיק 22 - - -

אופיר אקוניס: בסדר.

טל רוזנפלד: כך גם הסעיף שאחריו, שמתחיל במלים "על אף הוראות סעיף קטן (ז)...".

אופיר אקוניס: יכול להיות שהסעיף יחזור, כי הרביזיה בדרכה.

אופיר אקוניס: היא בדרכה החוצה, אבל - - -

לאה ורון: עכשיו, חוזרים לנושא התוספת השנייה.

לאה ורון: בזה אנחנו גומרים את נושא הבקשות מחדש.

דבורה קמחי: אני רוצה לענות לפרוטוקול כיון שאני מעריכה שמשרד התקשורת כן בעניין- - -

אופיר אקוניס: לא שומעים אותך.

דבורה קמחי: מועד תקופת הזיכיון המוארכת הראשונה של הערוץ מסתיימת ב-31 בדצמבר 2011, כך שככל ששר התקשורת ידחה את מועד תחילת הפעלת הרישיונות יהיה צורך לבצע התאמה בתאריכים.

אופיר אקוניס: זה בינואר 2012.

דובר: 31 בינואר 2012.

אופיר אקוניס: 27 בינואר 2012.

דבורה קמחי: בדיוק.

מנשה סמירה: אם המועד יידחה, אבל את זה אמרנו - - -

אופיר אקוניס: קראתי על עצמי באחד העיתונים שאני לא בקיא, וזה מדהים.

אופיר אקוניס: אני אומר: זה התאריך שקבענו פה בשעת לילה מאוחרת.

לאה ורון: אז, אתה כן בקיא, למשל.

אופיר אקוניס: נדמה לי.

אופיר אקוניס: זה באחד העיתונים שלא דיבר אתי בכלל.

אופיר אקוניס: אף פעם הכתבת לא היתה בישיבה אחת של ועדת הכלכלה, והיא כותבת כתבה בת שני עמודים איך אני מנהל את הישיבות.

אופיר אקוניס: האם אתה מבין?

אופיר אקוניס: זה ניו-ג'ורנליזם.

אופיר אקוניס: זה היה מדהים.

אופיר אקוניס: אני אומר, שהתאריך שלכם הוא 27 בינואר 2012.

דבורה קמחי: אתה צודק.

דבורה קמחי: אני פשוט בראש בנושא הרישיונות עברתי- - -

מנשה סמירה: יש להם אפשרות להאריך בשנתיים.

מנשה סמירה: אם המועד יידחה על-ידי השר - דיברנו על כך, אנחנו בישיבה הבאה נבוא- - -

נגה רובינשטיין: או שכן או שלא.

מנשה סמירה: אז, אני כן אגיד בכל זאת.

מנשה סמירה: לנוכח הערה של ערוץ 10, גם לשיטתנו, צריך לתת מענה לסוגיה שאם מועד העליה, מועד המעבר, יידחה, נצטרך לקבוע איזה שהוא הסדר לגבי המשך תפקודו של "ישראל 10" בערוץ 10 בתקופת המעבר הזאת.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: זה ברור כשמש.

מנשה סמירה: זה לא מוסדר.

מנשה סמירה: אז נטפל בזה.

אתי בנדלר: זה עוד תיקון חוק.

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: אם אני לא טועה זה אפילו בהוראת שעה.

אופיר אקוניס: יש איזו הצעה כזו שאומרת שזה יבוא בהוראת שעה לעוד שנתיים או לשנה.

אופיר אקוניס: אני לא יודע.

דבורה קמחי: החוק הזה- - - את התאריך.

מנשה סמירה: אני גם  חושב שעדיף להכניס את האופציה הזאת בהסדר הזה, בחוק הזה.

דבורה קמחי: בהסדר הזה.

דבורה קמחי: ברור.

דבורה קמחי: אנחנו לא נהיה עוד פעם בתקופת אי-ודאות, אם יש פער בזמנים או אין פער בזמנים.

נגה רובינשטיין: זה לא רלוונטי לסעיף הזה.

אתי בנדלר: האם את סיימת את הקריאה?

אופיר אקוניס: כן.

אתי בנדלר: אני מציעה שתגדירי בדיוק מה את קראת עכשיו, כדי שהוועדה תדע בדיוק על מה היא עומדת להצביע.

טל רוזנפלד: הקראתי את סעיף 71ד, וביקשתי לא לאשר את שני הסעיפים הקטנים האחרונים שמופיעים בעמודים 7 ו-8, בגלל ההתאמות שנדרשות.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שמצביעים על יתרת הסעיפים הקטנים בסעיף 71ד.

אתי בנדלר: מה עם סעיף 71ה?

טל רוזנפלד: לעניין סעיף 71ה, הקראתי את כל הסעיף, למעט שני הסעיפים האחרונים שמופיעים בעמודים 13 ו-14.

מנשה סמירה: אני רק מזכיר שמה שיחול בהפחתת הערבות שם יחול גם פה.

מנשה סמירה: אתי בנדלר, בסדר?

אתי בנדלר: ככל שניווכח שיש צורך לתקן.

מנשה סמירה: ככל ש-.

טל רוזנפלד: אני רק רוצה עוד פעם להבהיר.

טל רוזנפלד: לעניין 71ה, אני רואה שיש פה עוד סעיף קטן.

טל רוזנפלד: מה שאנחנו מבקשים לא לאשר זה את הסעיפים שבעמודים 13 ו-14: סעיף אחד מתחיל ב"לא נותר בעל זיכיון", והסעיף השני מתחיל ב"על אף הוראות סעיף קטן (ו)".

טל רוזנפלד: אנחנו מבקשים כן להשאיר את ההגדרה שמופיעה בסעיף הקטן האחרון לגבי "תקופת ההארכה השנייה".

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: הסעיף הזה מאושר.

אתי בנדלר: האם קראת אותה?

טל רוזנפלד: לא.

נגה רובינשטיין: בסעיף הזה כתוב: "בסעיף זה - 'תקופת ההארכה השנייה' - כמשמעותו בסעיף 37ג(ב)".

אופיר אקוניס: האם יש הערות?

אופיר אקוניס: שמענו את הערת הגברת קמחי, אבל בינתיים אנחנו נאשר את זה כמו שזה.

אופיר אקוניס: נראה מה צריך לעשות כשנצטרך.

דוברת: - - -

אופיר אקוניס: אי-אפשר.

אופיר אקוניס: זה דבר אחר.

אופיר אקוניס: זה חוק אחר.

אופיר אקוניס: זה חוק ראשי אחר.

אתי בנדלר: אם כך, שני הסעיפים, 71ד- - -

אופיר אקוניס: הממשלה ממליצה לא לקיים את זה בחוק הזה - נכון?

דוברת: הממשלה לא אמרה כלום.

מנשה סמירה: לא. היא עדיין לא סגורה.

אתי בנדלר: לא. הממשלה עדיין לא גיבשה את נוסח התיקון המוצע.

אופיר אקוניס: בסדר.

אתי בנדלר: אני מציעה, שתבחנו לקראת הישיבה הבאה את הצורך להכניס תיקון גם בסעיפים ההם ולהביא אותו אלינו.

נגה רובינשטיין: מאה אחוז.

נגה רובינשטיין: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: אנחנו נאשר את הסעיף הזה.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, האם אתה אישרת את שני הסעיפים - את סעיף 71ד ואת סעיף 71ה, למעט שני הסעיפים הקטנים בכל אחד מהם- - -

אופיר אקוניס: טוב.

אופיר אקוניס: אני מאד מקווה שביום חמישי אנחנו נתקדם התקדמות משמעותית לקראת סיום הדיונים בהצעת החוק.

אופיר אקוניס: אמרתי שאני מעוניין להתקדם בדבר הזה.

אופיר אקוניס: אני באמת מבקש גם בעיקר ממשרד התקשורת: בעניין חברת החדשות הייתי מציע להעביר את הצעתכם עד יום שלישי בלילה.

אופיר אקוניס: אם זה יהיה קשה לכם, אז ביום רביעי ממש מוקדם בבוקר כי אנחנו רוצים גם להכריע כבר בעניין הזה.

אופיר אקוניס: בנוסף, יש את נושא הזיכיון של ערוץ 23 לשדר בערוץ 22, שהעלתה הגברת ויגודצקי, אם יבוטל ערוץ 22, וככל הנראה כך יהיה.

אופיר אקוניס: כמו כן, בהתייחסויות לנושאים נוספים.

אופיר אקוניס: אני מבקש באמת להעביר את הנוסחים לוועדה לכל המאוחר - אנחנו נשתדל לעשות את זה ביום ג' בלילה, ואם תצטרכו עוד כמה שעות אז ביום רביעי.

לאה ורון: לא. ביום.

לאה ורון: אנחנו צריכים להספיק לשכפל ולהפיץ את זה.

נגה רובינשטיין: בואו ונאמר את זה עכשיו, כדי שלא איקלע לטלפונים המתחננים ללאה- - -

אופיר אקוניס: לא. אין טלפונים מתחננים ללאה, והיא גם לא תענה.

אופיר אקוניס: היא יכולה לענות, אבל לא להיענות.

אופיר אקוניס: כמו כן, להעביר כמובן את כל הטבלה של מועצת הרשות השנייה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לכם.

אופיר אקוניס: הישיבה הזאת נעולה.