ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 260, 2010-11-03 09:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה חוק ומשפט.

דוד רותם: על סדר-היום: תקנות החברות (דיווח, פרטי רישום וטפסים) (תיקון), התש"ע-2010.

דוד רותם: מישהו יכול להסביר לי, למרות שקראתי את מכתבו של שר המשפטים ולא הסכמתי עם אף מילה.

דוד רותם: "כיוון שהשפה האנגלית שגורה בפיו של חלק לא מבוטל מן הציבור בישראל ובעיקר בפי הקהילה העסקית, כיוון שמשקיעים רבים נוהגים לעגן את ההסכמות ביניהם באנגלית...".

דוד רותם: אם זה שיקול לשינוי דברים, זה חשוב.

דנה נויפלד: אולי נתחיל מהתחלה ונציג את הנושא.

דנה נויפלד: ראשית, תודה על קיום הדיון.

דנה נויפלד: התקנות שאנחנו מביאים בפניכם זה תיקון לתקון החברות (דיווח, פרטי רישום וטפסים).

דנה נויפלד: כמו שאדוני אמר, כמו בכל תקנות שאנחנו מביאים בפני הוועדה, אנחנו מנסים לאזן בין אינטרסים שונים ולנסות למצוא את הדרך הנכונה להגשים את כלל האינטרסים.

דנה נויפלד: קצת הקדמה.

דנה נויפלד: היום לפי סעיף 43 לחוק החברות, רשם החברות מקיים מרשמים שהם פתוחים לעיון הציבור.

דנה נויפלד: בין היתר, למרשם הזה מגישים גם את התקנון של החברה.

דנה נויפלד: המצב המשפטי היום, בעקבות הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה, היא שלא ניתן להגיש מסמכים פתוחים לעיון הציבור בשפה האנגלית.

דנה נויפלד: במשרד המשפטים התקבלו פניות רבות בעניין הזה מטעם חברות שיש להן בעלי מניות זרים ונושים זרים.

דנה נויפלד: הם ביקשו שנבחן מחדש את האפשרות להגיש את אותם מסמכים באנגלית.

דנה נויפלד: אחרי בחינה שעשינו – אני מבינה שאדוני לא מסכים לכך, אבל בכל זאת אנחנו מכירים בכך שיש תהליכים גלובאליים שאנחנו חלק מהן, וישנם משקיעים ונושים זרים וכן האנגלית היא בכל זאת שפה בינלאומית שמקובלת בתחום המסחר.

דנה נויפלד: שר המשפטים מגיש תיקון לתקנות, שאמורים לאפשר להגיש את המסמכים הנפוצים, שהם תקנון החברה ומסמכי שעבודים שהחברה יוצרת בשפה האנגלית.

דנה נויפלד: יחד עם זאת, כמו שאדוני אמר, זה לא שאנחנו מוותרים על השפה העברית, שהיא השפה הרשמית, אלא הוראות מסוימות שמצאנו שהן ההוראות המשמעותיות ביותר בשביל הציבור, הן יוגשו גם בשפה העברית.

דנה נויפלד: אגב, הטפסים שמונחים לפניכם, אגב ההבנייה של אותם טפסים גם שילבנו בתוכם את ההוראות המסוימות הפרטניות שאנחנו חושבים שהן הכי משמעותיות, שהן יוגשו גם בשפה העברית, בנוסף למסמכים שיוגשו באנגלית.

דוד רותם: כשנגיע לבית המשפט מה יחייב?

דנה נויפלד: תכף נגיע לנקודה הזאת.

דנה נויפלד: הבנתי שמטרידה אותך השפה העברית.

דנה נויפלד: אנחנו רוצים להדגיש שאנחנו מנסים פה לעשות איזון.

דנה נויפלד: האיזון הוא בזה שבכל זאת השפה האנגלית, בקרב משקיעים מסוימים, היא השפה המקובלת והנפוצה גם שפה שמוכרת גם בישראל ומשתמשים בה רבות.

דנה נויפלד: בכל זאת, זה לא סינית.

דוד רותם: בעוד שנייה אני אשאל אותך על הסינית.

דנה נויפלד: יחד עם זאת, המידע החשוב ביותר והמשמעותי ביותר, אנחנו לא מוותרים ומגישים באנגלית.

דנה נויפלד: נמצאת פה היועצת המשפטית של רשות התאגידים והיא תסביר לגבי התיקונים הנוספים שהבננו אותם בתוך הטפסים שהוגשו.

דוד רותם: מתוך אזרחי ישראל כמה מדברים אנגלית?

דוד רותם: כמה מדברים ערבית?

דוד רותם: כמה מדברים רוסית?

דוד רותם: תגידי לי למה אי-אפשר להגיש בכל אחת מהשפות האלה?

דוד רותם: אחר-כך אני אשאל אותך אם יש עוד מדינות בעולם שמוכנות לקבל תקנות חברות שלא בשפה הרשמית שלהן?

דנה נויפלד: צר לי שאין לי את הנתונים.

דנה נויפלד: אם אדוני יתעקש אני אביא את כל הנתונים לישיבה הבאה לגבי דוברי השפות.

דוד רותם: יש יותר דוברי ערבית ורוסית מאשר דוברי אנגלית

גלי גרוס: ערבית היא שפה רשמית.

גלי גרוס: מי שרוצה לקרוא תקנון בערבית, גם זה חוקי.

גלי גרוס: על זה לא היינו צריכים להביא תקנות נפרדות.

דוד רותם: אז אני יכול להגיש בערבית ובעברית.

דוד רותם: יש בארץ יותר דוברי רוסית.

דוד רותם: את זה אומרות הסטטיסטיקות ובכל זאת אי-אפשר להגיש ברוסית.

דוד רותם: אם אתם מדברים על העולם, יש בעולם יותר דוברי סינית מאשר דוברי אנגלית והסינים משקיעים בישראל.

דנה נויפלד: עדיין עולם העסקים העולמי מתנהל כיום בשפה האנגלית.

דוד רותם: אני רוצה להבין מה זה עולם העסקים הבינלאומי.

דנה נויפלד: עולם העסקים המקובל.

דוד רותם: בשבוע שעבר חזרתי מסין.

דוד רותם: אני מודיע לכם, האנגלית בכלל לא נחשבת אצלם.

דוד רותם: הם לא יודעים על מה את מדברת איתם.

דוד רותם: הם אומרים: אנחנו אימפריה עם כזאת כמות של אנשים שמדברים סינית, למה שנדע אנגלית?

דנה נויפלד: אנחנו רוצים למשוך משקיעים זרים לישראל.

דנה נויפלד: אולי אדוני צודק, ואולי כדי לנסות למשוך לישראל גם משקיעים סינים - - -

דוד רותם: לפני שבוע קראתי שהם קונים פה את החברות מבלי שאנחנו רוצים אפילו.

דנה נויפלד: במשרד המשפטים התקבלו מספיק בקשות לגבי תיקון השפה האנגלית.

דנה נויפלד: בינתיים, למיטב ידיעתי, לגבי השפה הסינית לא התקבלה פניה כזאת.

דנה נויפלד: לגבי השפה האנגלית כן התקבלו פניות.

דוד רותם: באיזה מדינות בעולם אפשר להגיש בשפה שאיננה השפה הרשמית של המדינה?

דנה נויפלד: אני צריכה לבדוק.

דנה נויפלד: אני יכולה להגיד שיש מדינות בהן לא צריך למסור לרשם את התקנות.

גלי גרוס: יש התייחסות מיוחדת בבורסות בעולם לגבי השפה האנגלית.

גלי גרוס: השפה האנגלית, בשונה משפות אחרות, כולל באיחוד האירופי ששם מתייחסים לאנגלית כשפה בינלאומית בתחום המסחר להבדיל משפות אחרות שלא מתייחסים אליהן באותו האופן.

גלי גרוס: בנוסף, מבחינת הנתונים שיש אצלנו, יש 30 בקשות בחודש שנדחות בשל הסיבה היחידה שהם רוצים להגיש מסמכים באנגלית ואנחנו לא מאפשרים להם.

גלי גרוס: אין בקשות כאלה לגבי שפות אחרות.

דוד רותם: מה יקרה כאשר תהיה סתירה בין המסמך בעברית למסמך באנגלית?

גלי גרוס: האיזון שאנחנו בנינו בתקנות כרגע אומר שאנחנו מוציאים דברים מסוימים שחשבנו שהם החשובים, שהם בעיקר ההוראות שיש חובה לכלול בתקנון לפי חוק החברות ואולי גם הוראות נוספות.

גלי גרוס: המודל שבנינו בתקנות הוא, שהנוסח המחייב הוא הנוסח שהוגש בטפסים.

דוד רותם: העברי או האנגלי?

גלי גרוס: העברית, בעניינים הספציפיים האלה.

דוד רותם: מתי נכנס לתוקף שינוי תקנון?

גלי גרוס: תלוי באיזה עניינים.

גלי גרוס: תיקון תקנון של חברה בעניינים של שם ומטרות נכנס לתוקף מרגע רישומו בידי הרשם.

גלי גרוס: בעניינים אחרים, מרגע קבלת החלטה.

דוד רותם: זאת אומרת, מכיוון שזה עולם העסקים הבינלאומי, יקבל החלטה באנגלית ב-1.1.

דוד רותם: יש לו זמן להגיש את זה תוך 14 יום.

דוד רותם: אם הוא לא הגיש תוך 14 יום מה קורה?

גלי גרוס: אז הוא הפר את הוראות חוק החברות והוא כפוף לסנקציות.

דוד רותם: מה דין השינוי שהוא עשה?

דוד רותם: השינוי בתוקף מיום שהוא קיבל את זה.

גלי גרוס: בהקשר הזה רצינו איזה תיקון והגשנו נוסח.

גלי גרוס: רק בנקודה הזאת הספציפית של פער הזמנים בין מועד קבלת ההחלטה למועד ההגשה שלו לרשם, בהקשר הזה רצינו כן להבהיר שברור שההחלטה במועד שבו היא התקבלה היא תקפה, אבל מרגע שההחלטה הזאת הופכת להיות פומבית ומוגשת לרשם, מאותו רגע אנחנו רוצים שהנוסח המחייב יהיה הנוסח בעברית.

דוד רותם: מה שקרה זה דבר מאוד פשוט.

דוד רותם: רציתי לקנות מניות בחברה.

דוד רותם: הלכתי לרשם וראיתי את התקנות שלהם כי אני לא יודע אנגלית.

דוד רותם: ראיתי את כל הדברים האלה ולא ידעתי ששבוע קודם, בהחלטה של החברה, שינו את התקנות, לא באחד מהסעיפים שאתם מדברים עליהם אלא שינו את הזכויות בין המניות.

דוד רותם: קניתי את המניות ומחר בבוקר מתברר לי מניות שאני חשבתי שהן נותנות דיבידנד של 50% ובעצם היתה החלטה שהמניות האלה מקבלות רק 1% מהדיבידנד.

גלי גרוס: אבל זה לא נובע מהתיקון לאנגלית, זה יכול לקרות גם לגבי תקנונים בעברית, שלא היה דיווח ולכן ההחלטה תקפה.

דוד רותם: זה נכון, אבל היום אם לא היה דיווח אז אני אטען למרמה .

דוד רותם: מחר, כשזה יהיה באנגלית, הם יגידו: אדוני, אנחנו דיווחנו, הכול בסדר.

גלי גרוס: הם צריכים לצרף את התקנון.

דוד רותם: אבל עברו שבועיים.

דוד רותם: בשבועיים האלה אני קניתי את המניות.

דנה נויפלד: הבעיה שאדוני מציג היא בעיה אחרת שקשורה בפער בין קבלת ההחלטה לבין ההודעה על המרשם.

דנה נויפלד: היא לא קשורה ספציפית - - -

דוד רותם: לא, לא.

דוד רותם: היא קשורה לשפה כי ההחלטה באנגלית שונה בתרגום שלה ממה שהוגש בעברית.

דוד רותם: מכיוון שזה לא אחד מהסעיפים שאתם מציינים שהעברית מחייבת, אני נפלתי בפח כי אני לא יודע אנגלית.

דוד רותם: אני באמת לא מבין מה הבעיה.

דוד רותם: כמה עולה היום אגרת רישום אגרה?

גלי גרוס: 2,400 שקל.

דוד רותם: כמה עמודים יש לתקנון הכי ארוך שראיתם בחיים שלכם?

גלי גרוס: 30 עמודים.

דוד רותם: מי זה ראש הקתדרה ללימודי עברית או אנגלית באוניברסיטה העברית?

דוד רותם: אתם יודעים מה?

דוד רותם: בואו נאמר כך: אבא אבן זכרו לברכה ידע אנגלית מצוינת.

דוד רותם: אם היו פונים אליו לתרגם 30 עמודים, כמה זה היה עולה?

גלי גרוס: אבל אם יש תרגום עדיין הפער הוא לטובת הנוסח האנגלית.

גלי גרוס: לא פתרנו את הבעיה וגם התרגום יהיה רק ממועד הדיווח לרשם, אז אותה בעיה שציינת קודם עדיין קיימת.

דוד רותם: כשמגישים את התקנון, לתרגם 30 עמודים, גם כשמדובר בחברות בינלאומיות רציניות, מגיעים אולי ל-15,000 שקלים.

גלי גרוס: ומה יהיה הנוסח המחייב?

גלי גרוס: באותו מידה עלול להיות פה חשש להטעיית הציבור כי התרגום לא יהיה הנוסח המחייב.

דוד רותם: אם יש לי אנשים רציניים שיודעים לתרגם, אז לא אכפת לי אם זה הנוסח העברי או האנגלי מכיוון שאז יש דיוק בתרגום.

דוד רותם: זה יהיה מילה במילה ולא תהיה בעיה שאחר-כך אני אצטרך לדון בבית המשפט מהו הנוסח המחייב, כי זה יהיה אותו נוסח.

גלי גרוס: קצת קשה להתחייב על זה.

גלי גרוס: הרבה פעמים יש בתרגום דברים שהולכים לאיבוד.

דנה נויפלד: אדוני, נתקלנו לא פעם במצב שבו אנחנו הולכים לדין האנגלית ומנסים לתרגם לעברית לשימוש היום יומי, יש לנו קושי בתרגום.

דנה נויפלד: עצם השימוש בשפה והתרגום שלה משפיע בסופו של דבר גם על התוצאה וגם על הפרשנות.

דנה נויפלד: זה קושי שקיים הרבה כאשר יש פער בנוסחים.

דוד רותם: אם כך, אחת משניים.

דוד רותם: או שאנחנו צריכים לחייב שהנוסח העברי יחייב בכל דבר – עכשיו אמרתם לי דבר נורא.

דוד רותם: אדם יגיש את הנוסח באנגלית.

דוד רותם: כל ישראלי שקורא את זה, אפילו אם אלך לקבל ייעוץ במשרד המשפטים, אז אני אבקש שיסבירו לי את התקנון והם יסבירו לי אותו לא נכון.

גלי גרוס: זה יכול להיות גם בעברית, אם לא קוראים נכון את התקנון.

גלי גרוס: עדיין הוא קורא את המקור.

גלי גרוס: הוא קורא את המקור ומתייחס אליו לפי איך שהוא מפרש אותו.

גלי גרוס: יש הבדל בין להציג בפני הציבור תרגום שאנחנו מקווים שהוא משקף וברגע שיהיה את התרגום הזה הוא לא יקרא את הנוסח המקורי אלא יסתמך על התרגום וכאן יכולות להיות תקלות, לבין מצב שבו יש נוסח, או בעברית או באנגלית, לצורך העניין.

גלי גרוס: הרי פרשנויות לחוזים - - -

דוד רותם: אני לא מדבר על פרשנות.

דוד רותם: אנחנו מדברים על מצב שכתוצאה מהתרגום יש שינוי במשמעות.

גלי גרוס: לכן אנחנו לא רוצים תרגום.

דוד רותם: יפה, לכן תגישו בעברית.

גלי גרוס: אנחנו לא רוצים לצרף תרגום בדיוק בגלל זה.

גלי גרוס: אנחנו רוצים שיסתמכו על המקור, למעט בעניינים שחשבנו שחשוב לחלץ אותם החוצה מתוך המקור.

גלי גרוס: ואז, כדי להתגבר על הפער, אמרנו שאנחנו רוצים שבהם הנוסח המחייב יהיה הנוסח העברי.

גלי גרוס: אז אין שאלה לגבי מה גובר על מה.

יעל אלמוג: בוקר טוב, אני מתנצלת על קולי הצרוד.

יעל אלמוג: אני מנהלת המחלקה הבינלאומית ברשות לניירות ערך.

יעל אלמוג: אחד היעדים החשובים שלנו זה להתמודד עם הצורך או היעד להגביר את האטרקטיביות של שוק ההון הישראלי.

יעל אלמוג: התחרות שלנו פה היא קשה ביותר.

יעל אלמוג: היא תחרה גם על משקיעים אבל גם על מנפיקים ועל התאגדויות.

יעל אלמוג: יש לנו היום בעיה קשה שמנוע הצמיחה של המשק הישראלי היום אלה חברות ההייטק וחברות עם תעשיות מתוחכמות שיעדי השווקים שלהם, המשקיעים שלהם, והמשקיעים האסטרטגיים שלהם, שמאפשרים להם בעצם להצליח בשווקים הגלובאלים, נמצאים כולם בחו"ל.

יעל אלמוג: כל מיזם חדש כזה, סטרטאפ, צריך בסופו של דבר משקיע בינלאומי אסטרטגי שייקח אותו החוצה וכך הוא יצליח בעולם.

יעל אלמוג: אנחנו נלחמים קשות על זה שבכל זאת שוק ההון הישראלי ומדינת ישראל, עבור אותם יזמים ישראלים, תהיה מדינת המקור שממנה תצא אל העולם.

יעל אלמוג: כאן יש בעיה קשה מאוד, שכאשר המשקיעים האסטרטגיים והמשקיעים בכלל לא מבינים ולא יכולים להיות סמוכים ובטוחים בזכויות שלהם במסמכי ההתאגדות, אז ההחלטה של היזם הישראלי היא מאוד קלה והוא מתאגד בארצות הברית והופך להיות חברה אמריקאית.

יעל אלמוג: יש 200 חברות כאלה.

יעל אלמוג: הרשות עשתה מהלך אסטרטגי שניסה להחזיר את החברות האלה הביתה.

יעל אלמוג: איך עשינו את זה?

יעל אלמוג: הוצאנו את חוק הרישום הכפול.

יעל אלמוג: חוק הרישום הכפול בעצם אפשר ל-50 חברות שכבר הנפיקו בחו"ל לבוא ולהנפיק בישראל על-סמך גילוי באנגלית.

יעל אלמוג: זאת אומרת, כבר יש היום מצב בישראל ש-50 חברות, שחלק מהן הן חברות הדגל של החברה הישראלית.

יעל אלמוג: חברת "טבע", למשל, שהיא חברה שמובילה בבורסה הישראלית, זאת חברה שמדווחת את כל הדיווחים שלה לציבור באנגלית.

יעל אלמוג: ההחלטה הזאת נעשתה מתוך ההכרה שלנו במציאות הגלובאלית, הרצון שלנו להחזיר את הבנים האובדים הביתה ולהילחם בעצם על הקיום של השוק הישראלי.

יעל אלמוג: אנחנו נלחמים על כל חברה ועל כל משקיע.

דוד רותם: תגישו הצעת חוק להפוך את האנגלית לשפה הרשמית בישראל.

יעל אלמוג: זאת בהחלט אפשרות אבל זה צעד מאוד מאוד משמעותי.

יעל אלמוג: אני תומכת בו אבל אנחנו נמצאים פה בצעד הרבה יותר קטן.

דוד רותם: אתם נמצאים בצעד הרבה יותר קטן כאשר המשקיע הישראלי לא מעניין אתכם.

דוד רותם: אני משקיע ישראלי ואני לא יודע לקרוא שורה באנגלית.

דוד רותם: אני אפילו לא יודע אם קוראים את זה מימין לשמאל או משמאל לימין ואתכם אני לא מעניין.

דוד רותם: אז אל תדברו איתי על הבנים השבים ועל הבנים האובדים וכל הדברים האלה.

דוד רותם: אדם לא רושם חברה באף מקום אלא משיקולי מס.

יעל אלמוג: זה לא נכון, אדוני.

יעל אלמוג: בוודאות זה לא נכון.

יעל אלמוג: אנחנו מדברים עם משקיעים ויזמים זה ממש לא נכון, זה לא מדויק.

יעל אלמוג: זה אחד השיקולים המרכזיים אבל כל תעשיית ההייטק, הסיבה העיקרית שהיא מתאגדת בארצות הברית זה בגלל האטרקטיביות של השוק הזה ואנחנו נלחמים על התעשייה הזאת.

יעל אלמוג: המשקיעים הישראלים מאוד מעוניינים בחברות הישראליות ומאוד רוצים להשקיע בהן.

יעל אלמוג: לפני שהיה חוק הרישום הכפול, פשוט השקיעו בשווקים זרים.

יעל אלמוג: אנחנו רוצים שזה יגביר את השוק שלנו.

יעל אלמוג: אדוני שאל על סין ועל מדינות אחרות.

יעל אלמוג: ישנן הרבה מדינות, בעיקר המדינות שמתחרות יחד איתנו על הכסף שהולך לשווקים האקזוטיים, שקיבלו החלטה אסטרטגית שכן שפת העסקים של החברות תהיה השפה האנגלית למרות שהשפה המחייבת במדינתם - - -

דוד רותם: באיזה מדינות?

יעל אלמוג: מלזיה, סינגפור.

יעל אלמוג: בהודו זאת שפה רשמית אבל זאת שפת העסקים.

יעל אלמוג: בפקיסטאן.

דוד רותם: שאלתי: באיזה מדינות יש חוק שאפשר להגיש רישום חברה בשפה האנגלית ולא בשפה הרשמית של אותה מדינה?

יעל אלמוג: למיטב ידיעתי, אלה שציינתי.

יעל אלמוג: הרבה מהמדינות במזרח הרחוק, כל ההתנהלות שלהן באנגלית.

דוד רותם: אני מבקש לקבל באופן פורמאלי רשימה של המדינה שבהן אפשר להגיש תקנון חברה שלא בשפה הרשית של המדינה.

יעל אלמוג: אני רק רוצה להגיד שהשוואה לסין, עם כל הכבוד לנו, היא לא רצת מענייננו בגלל העובדה שסין זאת מעצמה ואימפריה.

יעל אלמוג: היא מעניינת את העולם בגלל גודלה, בגלל היכולות הכלכליות שלה.

יעל אלמוג: ישראל צריכה להילחם על מקומה.

יעל אלמוג: היא לא כמו סין, היא צריכה לעשות צעדים אסטרטגיים מאוד מאוד משמעותיים כדי להישאר רלוונטית בשוק העסקים הבינלאומי.

דוד רותם: בשבוע שעבר פגשתי בסין יותר אנשי עסקים ומשקיעים ישראלים מאשר פגשתי כל חיי.

יעל אלמוג: שמשקיעים שם.

דוד רותם: הם באים להשקיע שם, הם באים למכור, הם לשם כדי להקים חברות, לקנות ידע.

דנה נויפלד: אז אנחנו הופכים להיות פחות אטרקטיביים כי הם הולכים להשקיע במקומות אחרים ואנחנו רוצים להחזיר אותם לפה.

דוד רותם: כן, אבל שם הם לא יכולים להגיש חברות בשפה האנגלית.

דוד רותם: אני רוצה לראות את הרשימה.

דוד רותם: אם אני צריך להידמות למלזיה, אז מצבי לא טוב.

גלי גרוס: אני הבנתי שגם בבורסות באירופה זה המצב.

דוד רותם: הבורסות לא מעניינות אותי.

דוד רותם: אני שואל איפה רושמים חברות?

דוד רותם: בבורסות תעשו מה שאתם רוצים.

דוד רותם: לא צריך לשנות את חוק החברות בשביל הבורסה.

דנה נויפלד: נזכיר שאנחנו לא מוותרים על השפה העברית.

דנה נויפלד: יש הוראות מסוימות, שהן ההוראות החשובות ביותר והן עדיין יוותרו בשפה העברית.

דנה נויפלד: אנחנו לא מוותרים לרגע על השפה העברית.

דנה נויפלד: אפשר לומר שאנחנו מקלים קצת או פותחים קצת את האיסור שהיה באופן גורף.

אברהם מיכאלי: כמה עולה לתרגם מסמך?

דנה נויפלד: היו"ר שאל אותנו לפני כמה דקות.

אברהם מיכאלי: אני מתנצל, אז כיוונתי לדעת גדולים.

גלי גרוס: הסברנו שיש בעיה מהותית עם העניין של התרגום כי מתעוררת השאלה מה גובר.

גלי גרוס: ככל שמה שגובר זה הנוסח המקורי, אנחנו לא רוצים שמטעמי נוחות יסתמכו על העברית.

גלי גרוס: אנחנו מעדיפים לחלץ את אותן הוראות מסוימות, לקבוע שהן המחייבות ואם הציבור רוצה ומתעניין בהוראות נוספות, שיקרא את המקור.

גלי גרוס: זאת הנחת המוצא שלנו.

גלי גרוס: החשש הוא שברגע שיש תרגום, בלי קשר לעלויות - - -

דוד רותם: אותם סעיפים שיהיו בעברית בטופס הנלווה, הם גם יהיו תרגום.

גלי גרוס: הם יהיו תרגום אבל השאלה מה גובר?

גלי גרוס: גם היום הם יכולים לקבל תקנון באיזו שפה שהם רוצים.

גלי גרוס: מה שהם מגישים אלינו ומה שנחשב זה התקנון בעברית.

גלי גרוס: לכן תמיד השאלה מה מחייב.

גלי גרוס: עצם קיומו של תרגום בעיניי רק עשויה להטעות כי הציבור יסתמך על התרגום.

גלי גרוס: אפילו אם נכתוב בצורה מאוד ברורה שהתרגום לא מחייב, עדיין התרגום קיים ואנשים יסתמכו עליו.

גלי גרוס: זה החשש שלנו בהקשר הזה.

אלעזר שטרן: בהקשר זה רציתי להאיר את תשומת ליבה של הוועדה לבעיה שעלולה להיווצר בעניין הזה של הנוסח המחייב.

אלעזר שטרן: גם משרד המשפטים וגם היושב ראש הציגו את העניין שהנוסח בעברית הוא זה שיחייב.

אלעזר שטרן: יש עם זה בעייתיות מסוימת, ככל שאני מבין, לעניין האפשרות לקבוע תקנה כזאת.

אלעזר שטרן: יתכן שיש בתקנה כזאת משום סתירה למה שכתוב היום בחוק.

אלעזר שטרן: סעיפים 21 ו-40 לחוק החברות יוצרים בעצם שני סוגים של הוראות של שינויי תקנון.

אלעזר שטרן: סוג אחד זה סעיף 40 שמדבר על שינוי התקנון, ששינויים מסוימים שהחברה מבצעת, שנכנסים לתוקף רק עם רישומם על-ידי הרשם.

אלעזר שטרן: רישום על-ידי הרשם הוא רישום שמכונן בעצם את השינוי.

אלעזר שטרן: לעומת זאת, שינויים של תקנון, לפי סעיף 21, הרישום על-ידי הרשם הוא דקלרטיבי בלבד.

אלעזר שטרן: השינוי עצמו מתכונן ברגע קבלת ההחלטה על-ידי האסיפה.

אלעזר שטרן: זה לא רק עניין של מועד אלא גם הנוסח שבו ההחלטה התקבל על-ידי האסיפה, הוא זה המחייב.

אלעזר שטרן: ככל שזאת הפרשנות של סעיף 21, לגבי אותם שינויי תקנון שחוסים תחת סעיף 21, נדמה לי שתקנה, כפי שמשרד המשפטים מבקש לקבוע, שהנוסח העברי יחייב, יש בה משום סתירה לסעיף 21 לחוק.

אלעזר שטרן: אז פשוט התקנה הזאת לא תעמוד.

דוד רותם: אני מוכרח לומר שאני לא מבין את ההערה שלך.

דוד רותם: אתה רוצה להגיד לי שמשרד המשפטים מגיש תקנה שהיא בחוסר – מה הוא לא יודע את זה?

דנה נויפלד: דיברנו אתמול עם אלעזר על הפרשנות הזאת.

דנה נויפלד: קודם כל, יכולה להיות פרשנות של ועדת חוקה, אנחנו מתייחסים אליה מאוד ברצינות.

דנה נויפלד: אנחנו סברנו אחרת אבל אנחנו מוכנים להמשיך את הדיון הזה.

דנה נויפלד: אדוני ביקש את הרשימה ורצה להתעמק בעניין, אנחנו כמובן לוקחים ברצינות את מה שאלעזר אמר ולעשות בדיקה נוספת ולהמשיך את הדיון המשפטי.

דנה נויפלד: זה דיון מאוד מאוד משפטי.

דוד רותם: כל התקנות האלה הן רק דיון משפטי.

דוד רותם: חוץ מהדברים הטכניים שאני מאשר לכם אותם בשנייה, הדברים המהותיים זה רק דיון משפטי.

דנה נויפלד: הגשת תקנון בשפה האנגלית או בשפה העברית זה עניין של מדיניות.

דוד רותם: זאת בעיה משפטית.

דוד רותם: לא נעים להגיד.

דוד רותם: ראיתי שהשפה העסקית היא השפה האנגלית.

דוד רותם: מה אני יכול לעשות שהשפה המשפטית בישראל היא לא באנגלית.

דוד רותם: אני מוכן לטייל איתכם לאיזה בית משפט שאתם רוצים ונתחיל לדבר עם השופטים שם באנגלית ותראו מה יקרה לנו.

דנה נויפלד: אנחנו לא באים לפגוע במעמד של השפה הרשמית העברית.

אברהם מיכאלי: אבל הפעולה שלכם תפגע.

דוד רותם: כשיגיע סכסוך בנושא פרשנות תקנון כזה לשופט בבית משפט, אז הוא יתחיל לקרוא את זה באנגלית.

דוד רותם: הוא יביא את המילון, יתרגם מילה במילה ויתחיל ויכוח.

דוד רותם: זה אפילו לא יהיה תרגום אמיתי - - -

דנה נויפלד: גם היום יכול להתעורר סכסוך משפטי חוזי בין צדדים כשהחוזה נעשה בשפה האנגלית.

דנה נויפלד: יכול שהוא יבוא לדיון בבית משפט בישראל ויתקיימו דיונים שעניינם סעיפים עסקיים באנגלית.

דנה נויפלד: אגב, זה יכול להיות גם בשפה האיטלקית.

דוד רותם: אני מסכים, אבל זאת בעיה של הצדדים שחתמו על ההסכם, הם לא באו לשאול אותי.

דוד רותם: אני אספר לכם סיפור שקרה לי פעם.

דוד רותם: הגיע אלי לקוח שהוגשה נגדו תביעה בבית הדין לבוררות שעל-יד לשכת המסחר בלונדון.

דוד רותם: הוא קיבל מכתב שהוגשה נגדו תביעה והוא צריך להגיש כתב הגנה.

דוד רותם: עלות הבוררות היתה 1,000 לירות שטרלינג לישיבה, כי מינו את הלורד זה וזה להיות הבורר.

דוד רותם: אני אומר לו: איך הגעת לשם?

דוד רותם: ביקשתי ממנו להראות לי את החוזה.

דוד רותם: ראיתי דבר נורא פשוט.

דוד רותם: יש חוזה של 150 עמודים ושלושה סעיפים לפני הסוף כתוב: בכל מקרה של סכסוך, זה יהיה בלונדון.

דוד רותם: לאיש המסכן הזה היה עורך דין ישראלי שקיבל את החוזה לבדיקה.

דוד רותם: זה היה חוזה של 150 עמודים, אז הוא יקרא את כל ה-150 עמודים?

דוד רותם: תקעו את זה במקום הכי לא רלוונטי, שהאדם לא מגיע לשם בכלל.

דוד רותם: את לוקחת חוזה ומתחילה לקרוא אותו ואת מתרגמת אותו עם מילון.

דוד רותם: אל תחתום על חוזה שאתה לא יודע לקרוא אותו.

דוד רותם: אבל פה אני מדבר על מצב שמדינת ישראל אומרת: תגיש, ואל תגיש תרגום.

דוד רותם: ואז כשנגיע לבית המשפט נגיד לשופט: אדוני, תקרא את האנגלית כי אם תקרא את העברית, יש בעיות בתרגום.

דוד רותם: יש פה בעיה קשה.

גלי גרוס: יש פה בעיה קשה, אבל מצד שני יש פה גם בעיה בכיוון ההפוך.

גלי גרוס: צריך להבין שהתקנות האלה מתייחסות לשני מסמכים.

גלי גרוס: אנחנו ממקדים את הדיון בתקנון אבל יש פה גם עניין של הסכמי שיעבוד שבהרבה מן המקרים נעשים מול בנקים זרים.

גלי גרוס: כמו שאדוני אומר, אדם לא יחתום על מסמך שהוא לא יודע לקרוא אותו.

גלי גרוס: כך גם הבנק הנושה הזר לא מוכן לחתום על הסכם שיעבוד שהוא לא בשפה שהוא מכיר.

גלי גרוס: גם משקיע זר שרוצה לקבל מניות בחברה ישראלית לא יסכים להתייחס למסמך שהוא לא בשפה שהוא יודע לקרוא אותו.

דוד רותם: האם אתם מוכנים להגביל את זה לחברות שלא תיסחרנה בבורסה הישראלית?

גלי גרוס: לא, דווקא - - -

דוד רותם: תודה רבה לכם.

דוד רותם: אז מה עם המשקיע הישראלי שיקרא מסמך שלא בשפה ולא מבין אותו?

גלי גרוס: כמו שציינה חברתנו מהרשות לניירות ערך, גם היום הוא יכול להתמודד עם סיטואציה שבה הוא צריך לראות מסמכים שהם בשפה האנגלית.

גלי גרוס: אני מבינה שאלה המסמכים היחידים שהחברות האלה מגישות במסגרת ההסדרה של הרישום הכפול.

יעל אלמוג: כל חברות הרישום הכפול הן חברות שמגישות מסמכים באנגלית.

דוד רותם: למי.

יעל אלמוג: לרשות ניירות ערך ולבורסה.

דוד רותם: מה הן מגישות לרשם החברות?

יעל אלמוג: בדרך כלל אלה חברות אמריקאיות או חברות ישראליות.

דוד רותם: רבותיי, אם זה חברות אמריקאיות, אז אדם לוקח על עצמו סיכון.

דוד רותם: הוא הולך להשקיע בחברה אמריקאית - - -

יעל אלמוג: חלק הן חברות ישראליות.

דנה נויפלד: גם בחברות פרטיות, אדוני.

דנה נויפלד: אין חובה משמים להשקיע בחברות.

דנה נויפלד: אם אדוני לא רוצה להשקיע בחברה שהמשקיעים שלה או הנושים שלה מדברים בשפה האנגלית, אדוני לא חייב.

דוד רותם: דנה, אני אענה לך את אותה תשובה.

דוד רותם: גם המשקיע האמריקאי לא חייב להשקיע.

דנה נויפלד: אבל אנחנו רוצים אותו.

דוד רותם: יופי, אתם לא רוצים אותי.

דנה נויפלד: גם אותך אנחנו רוצים.

דוד רותם: לא נעים לי להגיד לכם שהפנסיה שלי והפנסיה שלכם מושקעת בחברות האלה.

דנה נויפלד: גם את אדוני אנחנו רוצים.

דנה נויפלד: אני חוזרת שוב ואומרת שההוראות המהותיות שנמצאות בתוך התקנון יהיו בשפה העברית.

דנה נויפלד: אנחנו מאוד רוצים את אדוני, אבל אם אדוני בכל זאת אומר: אני לא משקיע בחברה שהיא לא כל כולה ישראלית, עם התקנון הישראלי, והכול נעשה בעברית, אדוני לא חייב.

דנה נויפלד: אנחנו רוצים להביא גם אותך וגם את המשקיעים הזרים.

דנה נויפלד: לכן אנחנו הולכים בדרך שהיא באמצע.

גלי גרוס: אני רוצה לחדד עוד נקודה, בהמשך לדברים של הרשות לניירות ערך.

גלי גרוס: חברות ציבוריות, מרגע שהן הופכות להיות חברות ציבוריות ונסחרות בבורסה בישראל, לא מגישות מסמכים לרשם החברות.

גלי גרוס: אותם מסמכים האלה, שאנחנו דנים עליהם כאן, למעט הסכם השעבודים שהם עדיין נדרשים לרשום אצלנו, הם מגישים אך ורק לרשות לניירות ערך ולבורסה.

גלי גרוס: לכן, זה בעצם המהלך המשלים לגבי חברות שלא נסחרות בבורסה.

דוד רותם: תקנון הם כן מגישים לכם.

גלי גרוס: שינויי תקנון אחרי שהחברה הפכה להיות ציבורית, הם לא מגישים לנו.

גלי גרוס: שינויי שם בלבד, מיזוגים, שיעבודים.

גלי גרוס: כל הדיווחים לגבי הרכב בעלי המניות, הרכב הדירקטוריון, הדיווחים לגבי הפעילות השוטפת, שינויי תקנון וכל המסמכים האחרים מוגשים אך ורק לרשות לניירות ערך ולבורסה.

גלי גרוס: לכן זה בעצם המהלך המשלים לגבי אותן חברות שעדיין לא נסחרות בבורסה בישראל ויש להם משקיעים זרים או שיש להם נושים זרים.

גלי גרוס: גם פה נעשה איזה איזון בבחירת השפה.

גלי גרוס: אנחנו מניחים שאם המשקיע הישראלי ירצה, הוא ימצא מומחה בארץ שיודע לקרוא את השפה האנגלית.

גלי גרוס: מצד שני, יש פה איזון כלפי הנושים בהנחה שרוב עולם העסקים מתנהל בשפה האנגלית, יכול להיות שגם הנושה יעדיף שפה אחרת.

גלי גרוס: בכל זאת נעשה פה איזון בכמה פרמטרים: גם בנושא של ההוראות המהותיות, גם בנושא של השפה שנבחרה לצורך הגשת המסמכים.

גלי גרוס: זה נועד לאותם אינטרסים ציבוריים שצוינו קודם.

גלי גרוס: מעבר לזה שזאת בעיה אמיתית שקיימת בשוק.

גלי גרוס: אנחנו מקבלים לפחות 30 פניות בחודש ובהן מבקשים לרשום תקנון באנגלית ואנחנו מסרבים לעשות את זה.

דוד רותם: את יודעת כמה פניות אני מקבל בחודש שאנשים רוצים דברים?

גלי גרוס: השאלה, למה לא לאפשר להם?

דוד רותם: אני כל הזמן מנסה לאפשר להם אבל ועדת שרים לענייני חקיקה אומרת לי לא.

יעל אלמוג: אדוני, זה חברות, זה מקומות עבודה לשוק הישראלי, זה צמיחה של הכלכלה.

יעל אלמוג: צריך לעשות איזון בין הראייה הפרטנית של המשקיע, שבסופו של דבר יכול לבצע את ההחלטה האם אני נכנס לאזור שאני מבין אותו או לא, לבין מי שמספק פה את המנוע של הצמיחה של המשק שבסוף הולכים למקום אחר וזה חבל.

דוד רותם: אני אצהיר עכשיו הצהרה ואל תפרסמו אותה בתקשורת כי יהרגו אותי.

דוד רותם: אני לא מוותר על השפה העברית בשביל מנוע צמיחה למשק.

דוד רותם: אי-אפשר להקריב את כל מה שיש לנו בגלל מנועי הצמיחה של המשק.

דוד רותם: יש גם דברים אחרים שהם חשובים, לא רק מנועי הצמיחה.

דוד רותם: אי-אפשר לשים לי כל היום על השולחן את המנועים ולהגיד לי לוותר על כל דבר אחר.

דוד רותם: יש לנו זהות של מדינה, יש לנו שפה במדינה הזאת.

דוד רותם: אי-אפשר, רק בשביל הצמיחה, לוותר על הכול.

יעל אלמוג: אני מבינה את אדוני אבל אולי מה שישכנע אותו זה באמת הרשימה שאנחנו נביא של אומות מכובדות עם שפות עתיקות, שבעולם העסקים עשו את ההחלטה הרציונאלית.

דוד רותם: עברית היא לא שפה עתיקה.

יעל אלמוג: עברית היא שפה מאוד עתיקה.

דוד רותם: בן יהודה המציא אותה.

אברהם מיכאלי: למה אתם חושבים שהרוסים והצרפתים לא יבקשו את זה?

אברהם מיכאלי: אגב, מבחינת כמויות של עסקים, הם היום די מתאזנים בשוק.

דנה נויפלד: דיברנו על זה בתחילת הישיבה, אני רואה שאתם די מתואמים.

דוד רותם: אני מכינים את הישיבות מראש.

אברהם מיכאלי: כל הבקשות שהגשנו בנוגע להכרה בשפה הרוסית נפלו.

דוד רותם: בוודאי, כי היא לא השפה הרשמית והיא לא שפת העסקים.

דוד רותם: חבר הכנסת אורבך, אנחנו לא מצביעים היום.

אורי אורבך: אפשר להתרגז גם בלי להצביע.

דוד רותם: אתה באת מתחום התקשורת אבל אתה לא מבין שיש מנועי צמיחה.

אורי אורבך: אני פה כבר שנתיים.

אורי אורבך: לא ראיתי שמפטרים אנשים, רק מניידים אותם, רק מייעלים פה כל הזמן.

אורי אורבך: איכשהו, תמיד הדברים האלה באים על חשבון משהו אחר.

אורי אורבך: גם פה, כשאתם מדברים על מנועי צמיחה, זה על חשבון משהו אחר.

אורי אורבך: זה לא סתם מנוע של צמיחה.

דנה נויפלד: אני לא יודעת על חשבון מה - - -

דוד רותם: על חשבון כבוד השפה העברית.

דנה נויפלד: לא ידוע לי שניתן לפגוע בכבודה של השפה.

דנה נויפלד: בוודאי לא רוצים שישתמע שזה מה שאנחנו מבקשים לעשות.

דנה נויפלד: אנחנו רוצים להמשיך ולרומם את השפה העברית.

דנה נויפלד: היא השפה הרשמית ואין שום גריעה בעניין הזה בתקנות שמובאות בפניכם.

דנה נויפלד: כל מה שאנחנו מבקשים זה לאזן בין אינטרסים שונים.

דנה נויפלד: האינטרס שחברתי הציגה היא אינטרס מאוד משמעותי למשק הישראלי והוא לא בא על חשבון כל ערך אחר שנדון פה.

דוד רותם: הבנתי כבר את הרעיון.

דוד רותם: הדובר, אל תוציא הודעה כי אחרת מחר בבוקר אני אהיה זה שמעכב את הצמיחה במשק ולא יעבירו אותי לרשות ועדת הכלכלה.

דנה נויפלד: לא נראה לי שזה מה שיצא מהוועדה אבל חשוב לנו שלא ייצא מהוועדה שאנחנו רוצים לפגוע בחשיבותה של השפה העברית.

דנה נויפלד: אני רוצה להסביר שהתקנות האלה באות לאזן בין הצרכים.

אורי אורבך: איך נולדים רעיונות כאלה?

דנה נויפלד: היו פניות רבות.

דוד רותם: תסבירו בקיצור.

דנה נויפלד: התקבלו פניות במשרד המשפטים וגם ברשם החברות לכך שבעקבות הנחיה של היועץ המשפטי שאמר שאי-אפשר להגיש בעברית, לשוב ולשקול לתקן את התקנות כך שיהיה ניתן להגיש.

דנה נויפלד: פנו חברות שפועלות במשק ומשקיעים.

גלי גרוס: חברות ישראליות המבקשות להירשם או לדווח על שינוי תקנון בישראל.

גלי גרוס: אלה חברות ישראליות לפי חוק החברות.

גלי גרוס: הן רוצות להגיש בישראל את התקנון ואת הסכמי השעבוד שהם עשו עם אנשים זרים בשפה האנגלית ולא בשפה העברית.

אורי אורבך: קשה להם לתרגם את זה, זאת הבעיה?

גלי גרוס: השאלה היא, מה יהיה הנוסח המחייב?

גלי גרוס: ברגע שהם מגישים את זה בעברית אז הנוסח המחייב הוא הנוסח העברי והוא לא עולה בקנה אחד עם הנוסח של הסכם השעבוד שהם עשו עם הנושים הזרים.

גלי גרוס: הנושים הזרים, מן הסתם - - -

אורי אורבך: הדיון הוא על הנוסח המחייב?

גלי גרוס: הדיון הוא על האפשרות להגיש את המסמכים האלה כמסמך מקור.

אורי אורבך: וגם לגבי הנוסח המחייב.

אורי אורבך: עלה הרעיון שהנוסח המחייב יהיה באנגלית כי מדובר בקשרים בינלאומיים ועברית הם לא יודעים ויהיה גם נוסח עברי?

דנה נויפלד: אני רוצה להשלים את התמונה.

דנה נויפלד: יהיה אפשר להגיש את התקנון באנגלית אולם יש פרטים מסוימים, שהם הפרטים המשמעותיים ביותר, שהם יוגשו גם בעברית.

דנה נויפלד: אנחנו לא מוותרים לגמרי את השפה העברית.

יעל אלמוג: תעשיית ההייטק מבוססת בדרך-כלל על מחזור חיים של חברה שמתחיל מיזם ישראלי שמפתח רעיון ובדרך כלל פונה לאחת או יותר מקרנות ההון הסיכון הבינלאומיות, שהן בעצם מלוות אותו, נותנות לו את הערך המוסף הניהולי ופותחות בפניו, באמצעות הקשרים שלהן, את הנגישות גם לעולם העסקים הבינלאומי וגם בהמשך למימון ואפילו גם להנפקה.

יעל אלמוג: השותפים האסטרטגיים האלה, שמאוד מעוניינים בחברות הישראליות, פועלים בשפה האנגלית.

יעל אלמוג: הם בינלאומיים והם מעוניינים להגדיר את ההתקשרויות שלהם עם היזמים הישראלים באנגלית.

אורי אורבך: עד היום איך הוגדרו הקשרים?

יעל אלמוג: הרבה פעמים, במצבים כאלה, החברה תתאגד בארצות הברית כדי להימנע מזה.

אורי אורבך: כלומר, בסוף זה נועד לכך שהחברות לא ייאלצו להתאגד בחוץ.

יעל אלמוג: בדיוק.

אברהם מיכאלי: חברת "טבע", לדוגמה, מביאה את המסמכים שלה בבורסה האמריקאית.

אברהם מיכאלי: היא בטח מביאה את מסמכי התאגיד שלה מתורגמים או שיש להם חברה שמוקמת כבר בחוץ לארץ?

יעל אלמוג: לא. המנגנון של החוק הוא כזה שהחברה מדווחת.

יעל אלמוג: היא רשומה גם בבורסה האמריקאית וגם בבורסה הישראלית.

יעל אלמוג: החוק בישראל מאפשר לחברות האלה, שביצעו רישום ראשון בחו"ל ואנחנו רצינו לייבא אותן לארץ ולהפוך אותן לחלק מהשוק שלנו ולהיות אטרקטיביות ונגישות למשקיעים הישראלים, אנחנו מביאים את כל המסמכים שמדווחים בארצות הברית, כמו שהם, לארץ.

יעל אלמוג: הם לא מתעסקים עכשיו בתרגומים ובפערים שבין המסמכים המשפטיים.

יעל אלמוג: כל מה שמפורסם שם למשקיעים מובא אלינו בלינקים לאתר שלנו.

יעל אלמוג: 50 החברות האלה, כולל כמה מהחברות הכי משמעותיות בבורסה התל-אביבית, שהן אטרקטיביות מאוד מאוד ומשקיעים ישראלים משקיעים בהן באופן מאוד אקטיבי, הן חברות שמדווחות לציבור בדרך הזאת.

אברהם מיכאלי: יש לי עכשיו בעיה משפטית ותבעתי את אחת מהחברות הבינלאומיות שלנו, שהן הגישו את התקנון בבורסה בארצות הברית ויש להן תקנון מקביל בארץ.

אברהם מיכאלי: אני מגיע לבית המשפט הישראלי - - -

דוד רותם: אין לך מה לחשוש כי בדרך-כלל יהיה שם סעיף שכל חילוקי הדעות יתבררו בבית המשפט בדלוור.

אברהם מיכאלי: איך נהגתם עד עכשיו?

אברהם מיכאלי: מה היה מחייב, התקנון הישראלי או התקנון האמריקאי?

יעל אלמוג: מה שהוגש עד היום זה התקנון הישראלי, זה ברור.

אברהם מיכאלי: כבר היו לנו בעיות בעבר עם הפרשנות של בתי המשפט.

אברהם מיכאלי: אם יש תקנונים מקבילים, אחד בעברית ואחד באנגלית, אז בית המשפט בארץ הולך לפי התקנון העברי, נכון?

דוד רותם: אבל יש פה התחייבות של משרד המשפטים שהוא מעביר לכל השופטים קורס באנגלית.

יעל אלמוג: המסמך המחייב כרגע הוא המסמך בעברית.

יעל אלמוג: אלא שהיום, רוב הבעיות וההתדיינויות המשפטית הן בדרך כלל לא קשורות לתקנון - - -

אברהם מיכאלי: אי-אפשר לדעת.

יעל אלמוג: אני אומרת לך כעניין של פרקטיקה כי אנחנו מעורבים בזה.

אברהם מיכאלי: אנחנו יודעים הרבה דוגמאות.

יעל אלמוג: יש הרבה מאוד מצבים שמשקיעים תובעים חברה על גילוי שלה באנגלית, שלא קשור לתקנון, והדיון מתבצע על סמך הגילוי באנגלית ואין עם זה בעיה.

יעל אלמוג: זאת פשוט שאלה של פרשנויות לכאן או לכאן.

יעל אלמוג: בגלל שעיקר הגילויים הם גילויים באנגלית, הדיונים הם סביב המסמכים באנגלית.

דוד רותם: אין פה נציגים של לשכת עורכי הדין.

דוד רותם: זה גם ישפיע על חוק עורכי דין זרים.

דוד רותם: אני אסביר לך למה.

דוד רותם: ברגע שנאשר את זה, אז עורכי הדין הזרים, שבחוק ההסדרים הקודם נתתי להם אפשרות לעבוד בארץ, הם יקבלו עדיפות.

דוד רותם: אם יש לי מסמך באנגלית, אני אלך לעורך דין שבא מהבית עם אנגלית.

יעל אלמוג: אם כבר, אתה תומך בעלייה מארצות הברית.

יעל אלמוג: יש הרבה עורכי דין שמגיעים לפה ורוצים להשתלב בשוק הישראלי.

יעל אלמוג: אני יודעת שבדיני ניירות ערך יש המון בחורים ובחורות יהודים שעלו לארץ והם מספקים את השירותים המשפטיים לחברות שנדרשות לדווח ולעבוד באנגלית.

דוד רותם: הבנתי.

דוד רותם: זאת אומרת שאם אני לא מאשר את התקנון כי גם פוגע בעלייה.

דוד רותם: את נושא יהודי ארצות הברית אני כבר גמרתי.

דוד רותם: הרי האשימו אותי שאני רוצה גיור כהלכה.

דוד רותם: אני יכול להפליג איתך למרחקים בנושא הזה.

גלי גרוס: בהקשר הזה אני רוצה להוסיף.

גלי גרוס: הדין שחל על התקנות באנגלית הוא הדין הישראלי.

גלי גרוס: עדיין אין פה יתרון לעורכי דין - - -

דוד רותם: אלא אם כן כותבים שם סעיף שכל סכסוך וכל ויכוח - - -

גלי גרוס: זה נוגע לשאלה איפה זה נדון אבל איזה דין יחול על הדיון - - -

דוד רותם: אפשר גם לקבוע איזה דין יחול, מה הבעיה?

גלי גרוס: את זה קובע חוק החברות הישראלי.

גלי גרוס: זה שהוא בשפה אחרת, לא אומר שהוא לא מכוח חוק החברות הישראלי.

דוד רותם: הוא מכוח חוק החברות הישראלי ובתקנות האלה אני יכול לכתוב שכל ויכוח וכל סכסוך יתפרש ויתנהל על-פי חוקי דלוור ויתברר בבית המשפט הכלכלי בדלוור.

דוד רותם: למה אני לא יכול לכתוב את זה?

דוד רותם: תאמיני לי, אני ראיתי כאלה עשרות תקנונים וחוזים.

גלי גרוס: של חברה ישראלית שהתאגדה בישראל?

דוד רותם: בוודאי.

דוד רותם: יותר מזה.

דוד רותם: פעם כתבתי תקנון כזה וכתבתי שכל הדיונים במועצת המנהלים ובאסיפה הכללית, יתקיימו אך ורק באנגלית.

גלי גרוס: אנחנו לא מדברים על אותו דבר.

גלי גרוס: התקנון הזה, הדיונים לגביו הולכים לבית המשפט המחוזי לפי הוראות של חוק החברות בישראל.

דוד רותם: אפשר להתנות על הסעיף הזה.

דוד רותם: אני מודיע לך, אף דיון נגד "טבע" בנושא של פטנט לא יגיע לבית המשפט הכלכלי בתל-אביב, אני מבטיח לך.

גלי גרוס: אנחנו מדברים עכשיו על התקנון.

דוד רותם: אני מדבר גם על התקנון.

דוד רותם: הרי אם אני משקיע רציני אסטרטגי ואני משקיע בחברת סטרטאפ ישראלית 20 מיליון דולר, אני לא רוצה שבמקרה של סכסוכים אני אצטרך לבוא לישראל.

דוד רותם: אני מכניס ישר לתוך התקנון סעיף שאומר: כל סכסוך בכל מה שקשור לחוק ולתקנון יתפרש לפי החוקים שליד הבית שלי ויבואר בבית משפט שקרוב לבית שלי.

דנה נויפלד: את זה אפשר לעשות גם בעברית.

דוד רותם: אני יודע.

דוד רותם: הכול אפשר לעשות.

דוד רותם: הבעיה היא, שמכיוון שהמשקיע האמריקאי לא יודע לקרוא עברית, עד שהוא מגיע לסעיף הזה הוא כבר - - -

אורי אורבך: אתם אומרים שהמעבר לאנגלית הוא מהותי לעסקים וההתנגדות וההסתייגות שיש היא יותר ברמת הסמליות או הפטריוטיות או הדאגה לעברית?

דוד רותם: לא, לא.

אברהם מיכאלי: זאת פרשנות משפטית מהותית.

אורי אורבך: השאלה, האם יש פה דברים מהותיים בעובדה שזה עובר מעברית לאנגלית.

אורי אורבך: אם כן, זאת עוד סיבה להתנגד לזה.

גלי גרוס: נשאלה כאן שאלה משפטית על-ידי היועץ המשפטי של הוועדה בגלל הוראה שאנחנו קבענו, שהנוסח המחייב באותם סעיפים שחולצו ונקבעו בטפסים בעברית, נשאלה שאלה שאנחנו מוכנים לבדוק אותה שוב, לגבי היחס של זה להוראות של חוק החברות שקובעות שהתקנון תקף מיום קבלת ההחלטה באסיפה הכללית.

דוד רותם: אפשר גם לעשות שינוי בתקנה?

גלי גרוס: בוודאי, זה לא דבר שאינו פתיר.

דוד רותם: בשביל להפעיל מנועים עושים את זה.

דוד רותם: אני מבקש את הנתונים.

דנה נויפלד: נביא את הנתונים שאדוני ביקש.

דנה נויפלד: חשוב לי להבהיר שהדבר הזה נעשה לבקשת גורמים בשוק.

דנה נויפלד: זאת אומרת, הכוונה היא להקל, לעזור, לעודד ולא להקשות.

דנה נויפלד: לפי אדוני יוצא שאנחנו מקשים כי אנחנו שולחים אותם לדלוור.

דנה נויפלד: זאת לא הכוונה, זאת ממש לא הכוונה.

דוד רותם: זה שאתם רוצים להקל אין לי ספק.

דוד רותם: אני לא חולק על הנקודה הזאת.

דוד רותם: השאלה, האם אנחנו הסתכלנו עד הסוף.

דוד רותם: הקלנו פה אבל לא חשבנו על הבעיות שיתעוררו בעוד שנתיים כשיהיה איזה סכסוך.

דוד רותם: מישהו יצטרך לתרגם את התקנון הזה מאנגלית לעברית, כי השפה שבה השופטים מדברים וכותבים וחושבים היא בעברית.

דוד רותם: אז הבעיה שמטרידה אותי מה יקרה בעוד כשנתיים כאשר יוגש תקנון באנגלית ועכשיו צריך לפרש אותו.

דוד רותם: כמו שאמרתם, כאשר מתרגמים לעברית יש שינוי במשמעות.

דנה נויפלד: זה גם בעברית.

דנה נויפלד: גם בשפה העברית יש דיונים על משמעות.

דוד רותם: אני מסכים שלפעמים יש בעיות בהבנת השפה העברית.

דוד רותם: אברהם מיכאלי     	עוד לא נכנסנו לדיון מול הבנקים.

דוד רותם: הרי המסמכים האלה כאשר פותחים חשבונות - - -

דוד רותם: יש כאן מישהו מהבנקים?

לבנת קופרשטיין-דאש: אני מאיגוד הבנקים.

לבנת קופרשטיין-דאש: איגוד הבנקים תומך ברעיון הכללי של מעבר, אבל יש לנו כל מיני הסתייגויות פרטניות שאנחנו נדון בהן בהמשך.

דוד רותם: באופן עקרוני אתם בעד.

אברהם מיכאלי: אז אתם מקבלים הרבה עורכי דין אמריקאים, קליטת עליה בבנקים.

לבנת קופרשטיין-דאש: אנחנו משתדלים להקל על המשקיעים, גם הישראלים וגם הבינלאומיים.

דוד רותם: מתי נוכל לקבל נתונים?

יעל אלמוג: נעבוד יחד ונביא את זה.

דוד רותם: תודה רבה, הישיבה נעולה.