ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 269, 2010-10-27 09:30

דוד אזולאי: בוקר טוב לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה, ועל סדר היום – הצעה לסדר היום בנושא ביטחונם האישי של תושבי לוד, יוזמתו של חבר הכנסת איתן כבל, שנבצר ממנו להשתתף בדיון בשל היותו במילואים.

דוד אזולאי: הוא ביקש שחברו לסיעה, חבר הכנסת דניאל בן סימון, ייצג אותו ואני מאמין שהוא יעשה את זה על הצד הטוב ביותר.

דוד אזולאי: אני גם רוצה לברך את חבר הכנסת כבל.

דוד אזולאי: האמת היא שצוות הוועדה ואנוכי מאד התלבטנו אם לקיים ביקור בלוד או לקיים דיון על לוד, וכשקיבלנו את הפניה של חבר הכנסת איתן כבל הגענו להחלטה שעדיף לקיים את הדיון מאשר לבקר במקום, מפני שיותר מאשר כמעט ממשלה שלמה שמבקרת בלוד, מה עוד אנחנו צריכים לעשות?

דוד אזולאי: לכן, העדפתי לקיים את הדיון כאן במקום ולזמן לכאן את כל הנציגים הנוגעים בדבר.

דוד אזולאי: אני מקווה שנוכל לשמוע מהם שידווחו לנו מאז ביקור ראש הממשלה והשרים בלוד מה נעשה.

דוד אזולאי: לפחות, אם נשפוט על פי התקשורת, אני אומר את הדברים בזהירות – לצערי, לא רק שאירע עוד רצח שם אלא שגם חלק מהכוחות שהיו ותגברו את לוד עזבו את המקום.

דוד אזולאי: הייתי מאד מבקש גם לשמוע בעניין הזה את נציגי המשטרה.

דוד אזולאי: יושבים פה נציגי משרד ראש הממשלה שגם מהם הייתי רוצה לשמוע.

דוד אזולאי: אני חייב לציין, ואני חושב שגם חבר הכנסת לשעבר יורם מרציאנו יכול להעיד על כך שבעבר הוועדה הזו קיימה הרבה מאד דיונים בעניין העיר לוד.

דוד אזולאי: אני לא זוכר נוכחות כל כך דלה של תושבי העיר.

דוד אזולאי: אני זוכר ימים שהתקיימו כאן דיונים רבים ורבים מפרנסי העיר ואזרחים היו כאן והשתתפו בדיונים, וגילו מעורבות רבה.

דוד אזולאי: זה צריך להדליק אצלנו נורה אדומה שציבור שעושה מלאכת קודש פשוט לא מגיע.

דוד אזולאי: אני רוצה לתת לזה פרשנות שאולי זה בגלל השעה המוקדמת.

דוד אזולאי: קשה לי עם התרוץ הזה, אבל אני מקווה שזה לא גלי ייאוש בעיר, חלילה.

דוד אזולאי: תפקידנו כאן הוא לדאוג לתושבים וגם לחזק אותם ואני מקווה שהדברים יבואו לידי ביטוי לא רק במילים אלא גם במעשים.

דוד אזולאי: חבר הכנסת בן סימון, שצריך להציג על פי התקנון את ההצעה.

דניאל בן-סימון: אתמול הכנסת ציינה 60 שנה לערי הפיתוח.

דניאל בן-סימון: ישבו פה ראשי מועצות ודיברו על המושג פריפריה – המרחק ממרכז הארץ, שהמרחק מהמרכז פוגע ביכולת להדביק את המרכז.

דניאל בן-סימון: והנה פה, תופעה יוצאת דופן – לוד היא לא פריפריה, גיאוגרפית.

דניאל בן-סימון: היא פריפריה חברתית –כלכלית, פריפריה פסיכולוגית, היא בתחתית הדימוי העצמי של תושב מדינת ישראל.

דניאל בן-סימון: ישבו כאן אנשים ואמרו – אילו היינו יושבים במרכז מצבנו היה יותר טוב.

דניאל בן-סימון: והנה, עיר בלב המדינה.

דניאל בן-סימון: לכן זה יוצר בעיה, כי אם המרחק קובע את המצב הסוציואקונומי, איך להסביר את המצב שלוד לתחתית הבור כשהיא בלב ליבה של המדינה.

דניאל בן-סימון: לכן זה דורש הסברים מעבר למרחק, זה קורה בהרבה מאד מדינות שערים נפלטות מהמנגנון והופכות למערב הפרוע, וזה ביטוי שהביע ראש הממשלה כשבא לבקר.

דניאל בן-סימון: יש גם בארצות הברית, בטקסס, ליד אל פאסו, בגבול, עיירה מקסיקנית בשם חוארז,  שמחתימה את כל ארצות הברית.

דניאל בן-סימון: שלוש שעות טיסה מצפון טקסס – עד הדרום, אתה מגיע לאל פאסו, עיירה, וסיפור של עיירה קטנה ששמה מגיע לכל העולם.

דניאל בן-סימון: לכן, הסיפור של לוד הוא סיפור עצוב כי אין הצדקה גיאוגרפית, היא בלב המדינה.

דניאל בן-סימון: אין לי מה לחדש.

דניאל בן-סימון: כעיתונאי, כל פעם כשעיתון "הארץ" רצה לעשות כתבה חברתית הוא שלח אותי ללוד.

דניאל בן-סימון: לא נזקקתי לסיבה.

דניאל בן-סימון: כל פעם היה שם ראש עיר אחר, בדרך כלל לא נבחר.

דניאל בן-סימון: פגשתי את אריה ביבי פעמיים בתוקף תפקידו כראש מועצה, ואחר כך היו ראשי ערים אחרים.

דניאל בן-סימון: בסופו של דבר תמיד יצאה כתבה וכתבה מאד קשה.

דניאל בן-סימון: זו אחת הערים היחידות שיש בה אוכלוסייה מעורבת, ואם לוד נופלת, כל הדו קיום נופל.

דניאל בן-סימון: יהודים לא גרים באום אל פאחם, לא גרים בטייבה, אבל ערבים גרים בלוד, גרים ברמלה וביפו.

דניאל בן-סימון: אם לוד נופלת,  היא תפיל אתה כמו בדומינו ויהיו מפלגות שיקפצו על זה ויגידו – אין סיכוי לדו קיום.

דניאל בן-סימון: לכן היא מודל,  גם במרכז הארץ, גם מודל לחיים מעורבים והיא מבחן לכולנו.

דניאל בן-סימון: אני חושב שההסתכלות על לוד כעל בעיה משטרתית משפטית חוטאת לכל הסיפור הזה.

דניאל בן-סימון: זה סיפור רב מערכתי בצורה יוצאת דופן.

דניאל בן-סימון: אין מקרה בארץ שדורש טיפול הוליסטי רב מערכתי שמתחיל מאפס.

דניאל בן-סימון: לבוא ולשלוח 300 שוטרים ולהגיד שאנחנו פה, ובלוד יהיה משמר הגבול כל יום - זו פריזמה אחת.

דניאל בן-סימון: שאלתי את השר לביטחון פנים והוא אמר לי – אני זועק, כי אף אחד לא מטפל.

דניאל בן-סימון: אם אתה רוצה טיפול לעניין אתה צריך לכנס את כל חכמי הדור.

דניאל בן-סימון: המשטרה היא רק מגירה אחת בעניין הזה שמתמוטט.

דניאל בן-סימון: לכן אני אומר: אנשים לא באים לכאן כי יכול להיות שהם ציפו וציפו      	נקודה אחרונה - ראש הממשלה הלך לבקר בלוד כמו ששרון הלך, לפניו, וכמו שכל ראש ממשלה, גם שרון רצה לעשות ישיבות בלוד.

דניאל בן-סימון: כל פעם כשיש בעיות  - - -

יורם מרציאנו: זה התחיל עוד ב-99, בממשלת ברק, כשביבי עוד היה יו"ר ועדה קרואה.

יורם מרציאנו: שם זה התחיל.

דניאל בן-סימון: נזעקים כי זה מרכז הארץ ובגלל שאם לוד נופלת, גם עכו אולי נופלת.

דניאל בן-סימון: אבל לצערי אני חייב לומר שיכול להיות שלקיבוצים מגיע שתהיה ישיבת ממשלה בדגניה, אבל יכול להיות שצריך להעתיק את תשומת הלב.

דניאל בן-סימון: כמו שהוא ביקר אתמול את חיילי השייטת.

דניאל בן-סימון: אני אומר לכם – יצטרכו לשים את לוד בראש סדר העדיפות.

דניאל בן-סימון: אני אומר לך, אדוני היושב ראש- כשאתם דואגים למגזרים שלכם, שימו גם את לוד.

דניאל בן-סימון: אתם הכי יעילים בכנסת הזו.

דניאל בן-סימון: החרדים עושים מה שבא להם.

דניאל בן-סימון: אז לכן אני אומר שיכול להיות שאו הצבא או החרדים, כי גם כשהצבא לוקח משהו - -

שלמה מולה: בהצבעות אתם גם חוגגים - -

דניאל בן-סימון: יכול להיות שתיקחו את זה ותגידו לרב עובדיה יוסף שיש כאן בעיה.

דוד אזולאי: אחר כך יעשו עלינו עליהום בתקשורת.

דניאל בן-סימון: נקודה אחרונה – העניין הזה של השלטון בלוד, שהוא לא יציב.

דניאל בן-סימון: שלטון ממונה, במרכז הארץ, זה אות עניות לתושבים המסכנים שהם גם בני ערובה לאלימות, למצב הסוציואקונומי ולעובדה  שמנחיתים עליהם מנהלים מבחוץ.

דניאל בן-סימון: הסוגיות האלה דורשות טיפול מעבר למפלגת העבודה, שאני לא רוצה לדבר על מצבה, ווהכנסת, אלא זה דורש טיפול רב מערכתי.

דניאל בן-סימון: אני לא יודע על איזה כפתור ללחוץ כדי שממשלת ישראל תשים את לוד במרכז המעיינים ותבקש סיוע מהאוניברסיטאות, תבקש חכמים לדון איך אנחנו תוך 10 שנים הופכים את לוד לעיר ואם בישראל שכולם יתקנאו בה.

דניאל בן-סימון: זה דורש מחשבה, תשומת לב ומשאבים כדי להפוך דף ולפתוח דף חדש, בעצם, בלוד.

דוד אזולאי: תודה לך.

דוד אזולאי: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.

שלמה מולה: האמת היא שבעניין של  לוד אני ואילן הררי כבר בשלוש ועדות בשבוע הזה.

שלמה מולה: בישיבה הראשונה עסקנו בוועדה לקידום מעמד האישה בעניין רצח נשים, ואתמול היה דיון בוועדה לביקורת המדינה, וכמובן – ההחלטה היתה לבקש ממבקר המדינה לבדוק את ההתנהלות של השלטון המרכזי וההתנהלות של הרשויות ששותפות בשלטון המקומי.

שלמה מולה: אני חוזר ואומר את מה שאילן הררי אמר – אם ממשלת שרון קיבלה החלטה  לגבי לוד, 20 החלטות?

שלמה מולה: רק החלטה אחת בוצעה.

שלמה מולה: 19 החלטות במגירה, מחכים למי שיבוא ויושיע, והחלטות האלה יתממשו.

שלמה מולה: הדבר השלישי, שאנחנו עוסקים בו – בשתי הוועדות שהיו לא היה דיון ממוקד בשאלת הנשק הבלתי חוקי שמסתובב בלוד.

שלמה מולה: זה המקום לקיים עליו דיון.

שלמה מולה: איך יכול להיות שאזרחים יחזיקו נשק בלתי חוקי בלוד, ואיך יכול להיות שאותו נשק מופנה לאישה, לילד, או – באותו נשק יירו לביתו של קשיש בשכונת רמת אשכול בלוד, עולה מאתיופיה שלא יודע את השפה, מפוחד.

שלמה מולה: לגבי השאלה למה קרה מה שקרה, לכל אחד יש את התיזה שלו.

שלמה מולה: אני חושב שאם תושבי לוד, חלק גדול מהם, חלק משמעותי לא היה עולים או ערבים, יכול להיות שהמדינה היתה מתייחסת אחרת.

שלמה מולה: יכול להיות שהיא היתה פותרת את כל הבעיות.

שלמה מולה: אני הייתי  רוצה לראות אם מה שקורה בלוד היה קורה בתל אביב  או בשוהם או במודיעין.

שלמה מולה: הייתי רוצה לראות שמישהו יורה בעובר אורח בשוהם או במודיעין - -

דוד אזולאי: קרה.

דוד אזולאי: קרה בתל אביב, קרה בנתניה, לצערנו.

אריה ביבי: מתי היית בתחנה המרכזית בתל אביב?

שלמה מולה: היא נכבשה בידי עובדים זרים מזמן.

שלמה מולה: זו שאלה אחרת.

שלמה מולה: אבל אני רוצה לבוא ולהגיד – זו האמת, שאם לא נגיד אותה לעצמנו לא ניגש בידיים נקיות לקבל את ההחלטות ולא נגיד איפה טעינו.

שלמה מולה: לא נגיע לשום החלטה שתושיע את לוד.

שלמה מולה: הדבר הנוסף לפי דעתי - אתה יושב ראש ועדת הפנים, אתה חייב להביא החלטה שתושבי לוד יבחרו את המנהיגים שלהם.

שלמה מולה: אם החלטה כזו לא תבוא – אני יכול להגיד שאילן הררי, אני מניח, משקיע ימים כלילות ויש לו לגיטימציה לשלטון המרכזי.

שלמה מולה: שר הפנים נותן בו אמון כי הוא מינה אותו.

שלמה מולה: אבל התושבים לא מינו אותו, לא בחרו אותו.

שלמה מולה: גם אם הוא יעשה דברים נפלאים, זה אנטי דמוקרטי.

שלמה מולה: ברגע שלראש עיר יש גושפנקא מהציבור שהוא נבחר, אנשים הלכו ושמו פתק, יש לו את המוסר הדמוקרטי שאתו הוא הולך לקבל כל החלטה - יסגור כבישים, יהרוס את הבתים הבלתי חוקיים שהיה צריך להרוס אותם, וכן הלאה, יש לו לגיטימציה.

שלמה מולה: לכן, אני חושב שאתה, אדוני היושב ראש, צריך לקבוע תאריך לבחירות לרשות המקומית.

שלמה מולה: ואז, יכול להיות, עם ההחלטות שתבואנה מהממשלה, וכל הגופים יקחו אחריות, יהיה ראש עיר שייבחר  והתושבים יתנו לו לגיטימציה, יכול להיות שנוכל להוציא את לוד מהמצוקה שבה היא נמצאת.

שלמה מולה: אפשר לעשות את זה.

שלמה מולה: דבר אחרון, אני רוצה לשאול  את נציגי המשטרה – במחילה, תגידו לנו למה אתם לא אוספים את הנשק הבלתי חוקי?

שלמה מולה: למה אתם נרדמים בשמירה?

שלמה מולה: מבחינתי, יש נשק בלתי חוקי שאתם לא אוספים אותו, מערכת המודיעין, המשטרה, לא עושה את תפקידה.

שלמה מולה: זה לא קשור באילן הררי או במשרד הפנים.

שלמה מולה: אם יש לכם בעיה לאסוף את הנשק הבלתי חוקי, תאספו את כל המודיעין ותגיעו אליו.

שלמה מולה: אם לא – אתם לא חסינים מביקורת.

אריה ביבי: הייתי יושב ראש ועדה קרואה.

אריה ביבי: תשאל את חבר הכנסת מרציאנו והוא יגיד לך שזה לא ראש עיר.

אריה ביבי: נכון?

יורם מרציאנו: נכון.

יורם מרציאנו: בג"ץ קבע.

יורם מרציאנו: אנחנו מכבדים את בג"ץ.

אריה ביבי: רבותיי, אנחנו בתכנית "הכל דיבורים",  זה מה שקורה.

אריה ביבי: כולם משקרים את כולם, כולם עובדים על כולם וכולם חכמים, כולם.

אריה ביבי: אני אומר לכם שאם מישהו באמת רציני, וזה ראש הממשלה והשרים שלו, ירימו את הכפפה, אני אתן לכם דוגמה – הגעתי ללוד בעל כורחי.

אריה ביבי: החברים מרציאנו ואטלן, ואז לחץ  שר הפנים שאבוא – הגעתי ללוד עם הבטחה לקבל 60 מיליון שקל.

אריה ביבי: 30 מיליון מענק, ו – 30 מיליון שהיו צריכים ללכת לבנקים.

אריה ביבי: באתי למשרד הפנים, ואמרו לי – קח 7,2 לתת לעובדים, שלא ישבתו, ואת היתר תקבל.

אריה ביבי: ברור לכם שלא קיבלתי.

דוד אזולאי: תגיד למה לא קיבלת.

אריה ביבי: למה לא קיבלתי?

אריה ביבי: כי משרד הפנים לא נתן.

דוד אזולאי: למה הוא לא נתן?

דוד אזולאי: כי לא עמדתם בתכנית ההבראה.

אריה ביבי: לא, לא, לא.

דוד אזולאי: אנחנו זוכרים את הסיפור.

אריה ביבי: אני מצטער.

אריה ביבי: הנה, מרציאנו היה חבר מועצה.

יורם מרציאנו: חבר מועצה הייתי שבוע.

יורם מרציאנו: דאגת שאני לא אהיה שם.

יורם מרציאנו: נו, די.

אריה ביבי: אבל היה חשב מלווה.

אריה ביבי: לא ייתכן שמבטיחים ולא מקבלים.

אריה ביבי: אחר כך הלכתי לבנקים.

אריה ביבי: הם אמרו- אדוני, אין כיסוי לזה.

אריה ביבי: אז לא קיבלנו שום דבר.

אריה ביבי: זה רק שתדע.

אריה ביבי: כל הביקורים של ראשי הממשלות, כל ההחלטות שלהם היו על הקרח.

אריה ביבי: אתם יכולים לדבר על המשטרה ולהביא את המשטרה.

אריה ביבי: להביא את המשטרה ללוד או לכל עיר אחרת זה אחוז קטן בעבודה שהיא יכולה לעשות.

אריה ביבי: אני גם אמרתי לשר לביטחון פנים שזו טעות להביא את מג"ב.

אריה ביבי: לוד זו לא עיר בשטחים.

אריה ביבי: אסור להביא את מג"ב לשם.

אריה ביבי: לוד של שנות ה-70 היתה עיר יפה, תוססת עם מגוון עדות.

אריה ביבי: להשיג דירה בלוד היה קשה.

אריה ביבי: אני גרתי בלוד במשך שנתיים וחצי.

אריה ביבי: אז היה פרויקט חיילים לצבא קבע.

אריה ביבי: גרתי בלוד שנתיים וחצי - -      	מה שעשה ללוד רע זה להקים את מודיעין ושוהם.

אריה ביבי: ואז, הרבה חברה' מלוד, עם פוטנציאל, הלכו למודיעין, הלכו לשוהם ואז השאירו את לוד עם מצב סוציואקונומי  נמוך, וכמובן – בעיית הערבים.

אריה ביבי: הביאו שב"חים ללוד והשב"חים - -

דוד אזולאי: לא רק שב"חים.

אריה ביבי: התכוונתי למשת"פים - -

אילן הררי: יש גם שב"חים.

דוד אזולאי: שב"חים יש בכל מקום בארץ.

אריה ביבי: התכוונתי למשת"פים.

אריה ביבי: הם הרשו לעצמם יותר ממה שאחרים הרשו לעצמם.

אריה ביבי: ואיפה שמו אותם?

אריה ביבי: בשכונת הרכבת.

אריה ביבי: ואני לא אגיד לכם מה התפתח בשכונת הרכבת.

אריה ביבי: במקום לשנות את המצב הדמוגרפי בלוד, הלכו והשאירו אותו כמו שהוא.

אריה ביבי: ישנה את הרצועה של אחיסמך שבזמנו רצינו להפוך את כל הרצועה הזו לרצועה שיהיה שם "בנה ביתך"  לשוטרים, חיילים, סוהרים, לכיבוי אש, לכל אלה שעובדים בזרועות הביטחון, ואז, על ידי זה אתה מחזק את לוד ואתה גם משנה את הדמוגרפיה שלה.

אריה ביבי: אז את זה לא עשו.

אריה ביבי: התחילו, עשו את שכונת נווה שלום עם 106 דירות לערבים, אבל זה כלום, זה טיפה בים.

אריה ביבי: לדעתי, מה שצריך לעשות זה כמו שפה חברי הכנסת אמרו, וכמו שאתה חושב, ואחרים חושבים – צריך לעשות שינוי יסודי, מהיסוד, כולל לקחת גם את הערבים בחשבון.

אריה ביבי: מה שנבנה עד היום –להלבין.

אריה ביבי: מי שחושב שילך ללוד היום ויהרוס 5,000 דירות – הוזה.

אריה ביבי: לכן, להלבין את מה שקיים היום.

אריה ביבי: ומכאן – אם בונים מלונה ללא רישיון – צריך להרוס אותה.

אריה ביבי: גם ערבים וגם יהודים.

אריה ביבי: כי הנושא של הבניה הפך להיות לצד אחד, רק.

אריה ביבי: לערבים מותר לבנות וליהודים אסור.

אריה ביבי: לכן חייבים להלבין ולהתחיל מהיום.

אריה ביבי: דבר נוסף – שינוי דמוגרפי חייב לבוא.

אריה ביבי: אם מדינת ישראל באמת ובתמים רוצה שלא תהיה עיר לתת לה או את נתב"ג, כי נתב"ג היום היא אקס טריטוריאלית והיא גובה כספים, ועם הכספים של נתב"ג 0- להשקיע בלוד.

אריה ביבי: או – לקחת ממודיעין את אירפורט סיטי, ולתת ללוד.

אריה ביבי: אני גם מסכים עם אלה שאומרים שאנחנו מדינה דמוקרטית והמנהיגות של לוד היא זו שצריכה להוביל את לוד.

אריה ביבי: אבל לתת למנהיגות הזו – לא לתת לה לעשות כמו החוקר ההוא: "לקחתי זבוב הורדתי לו רגל והוא התחיל לצלוע" אלא – לתת לה את המשאבים, וגם לתת לה את כל הכוחות, שזה – חינוך, שזה שטחים, על מנת לבנות לאנשי ביטחון ולשנות מצב דמוגרפי, בתי ספר, כולל של ש"ס.

אריה ביבי: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, אם אתה מסתובב,  ואנשי לוד יודעים, אתה רואה בבית ספר שהחשמל עשוי בצורה לא נכונה, ושם צריך להשקיע כספים.

אריה ביבי: צריך להשקיע.

אריה ביבי: יש שם בתי ספר שמוציאים תוצאות הכי יפות במדינת ישראל.

אריה ביבי: בית הספר של הגאונים - -

יורם מרציאנו: מדעים.

אריה ביבי: ששם נמצא בית ספר מדעי שמכל הארץ מגיעים לשם.

אריה ביבי: דבר נוסף – לא ייתכן שראש עיר יושב על הכסא שלו, ויש לו ילדים נכים, ומשרד החינוך לא נותן תקציב להסעה, והוא צריך להוציא מתקציב העיריה שבלאו הכי אין לו כסף בתקציב הזה.

אריה ביבי: לכן, הגיע הזמן באמת – לא הכל דיבורים.

אריה ביבי: דיבורים כבר שבענו.

אריה ביבי: שמישהו ירים את הכפפה.

אריה ביבי: לא משטרה.

אריה ביבי: המשטרה עושה מעל ומעבר.

אריה ביבי: משטרה היא כמו בלון  - -

שלמה מולה: לא מסכים אתך.

שלמה מולה: לא בטוח שברמת אשכול עשו את מה שצריך  - -

אריה ביבי: תן לי לסיים.

שלמה מולה: מצב עובדתי.

אריה ביבי: משטרה יכולה לתת כוחות שבוע- שבועיים.

אריה ביבי: משטרה כשיש לה אירוע במקום אחר היא לוקחת את הכוחות משם, ולא יעזור בית דין.

אריה ביבי: אז היום יש רצח בלוד, משטרה תביא 300 שוטרים ללוד.

אריה ביבי: שבועיים.

אריה ביבי: אבל פתאום יש בעיות בהר הבית, או במקום אחר – יקחו את השוטרים.

אריה ביבי: לא צריך לסמוך רק על המשטרה.

אריה ביבי: צריך לעשות ניקוי שורשי ויסודי בעיר לוד.

אריה ביבי: לא התכוונתי שלא צריך משטרה.

אריה ביבי: התכוונתי שמשטרה לא יכולה להחזיק את כל הכוחות במקום.

אריה ביבי: אני הייתי רוצה לראות את המפכ"ל שיחזיק במשך שנה פלוגת מג"ב, או שיחזיק את היס"מ שם כל הזמן.

אריה ביבי: הוא לא יכול, כי משטרת לוד יש לה את ה-100 איש שלה, וכל תגבור בא על חשבון מקום אחר.

אילן הררי: אני בהחלט מסכים עם הנאמר.

אילן הררי: אני יכול לתאר מה שאנחנו עושים - -

דוד אזולאי: אני מבקש ממך – מאז ישיבת המשלה בלוד, מה נעשה בשטח, אם אכן יש תוצאות לישיבת הממשלה בלוד, להצהרות שנשמעו.

אילן הררי: אני, לשם שינוי, מאד מעודד מהביקור של ראש הממשלה אצלנו.

אילן הררי: היה אירוע של רצח ביום ראשון בערב.

אילן הררי: כתבתי מכתב לראש הממשלה, אני מדבר על לפני חודש, לצערי.

אילן הררי: אחרי יומיים היה עוד אירוע רצח, וראש הממשלה, ביום חמישי בבוקר, ביקר בלוד ביחד עם השר לביטחון פנים ועם שר הפנים.

אריה ביבי: בשביל להצטלם.

אילן הררי: יום לפני כן קיימנו ישיבת מועצה בהשתתפות השר לביטחון פנים.

אילן הררי: השר לביטחון פנים בשנה וחצי האחרונות, ביקר בלוד בערך 10 פעמים.

אילן הררי: אני מכיר בלוד כל ביקור כשמדווחים לי עליו.

אילן הררי: חבר הכנסת מולה ביקר, חבר הכנסת דב חנין – ביקרו לא מעט פעמים.

אילן הררי: מאז אותו אירוע תוגברנו במשטרה, ואחר כך אפשר לעשות דיון אם זה טוב או לא טוב, אנשי המשטרה ידווחו.

אילן הררי: משרד ראש הממשלה עובדים על הצעת החלטה שבטח מנהלת האגף לתיאום ובקרה תפרט.

אילן הררי: נפגשנו אתמול בלי קשר לדיון הזה.

אילן הררי: דרך אגב, על הדיון הזה ידענו רק מאתמול, אם אתם שואלים למה לא באו - -

דוד אזולאי: האמת היא שרק אתמול נפלה החלטה בעניין הזה.

אילן הררי: אני מעודד כי אני יודע מה נעשה בחודשים האחרונים.

אילן הררי: יש פה את זאביק, שמרכז אצלנו את התכנית "עיר ללא אלימות", הוא יוכל לפרט.

אילן הררי: התקציבים שקיבלנו בשנה האחרונה לנושא – יש כאן גם את ציונה, שהיא מנהלת החינוך שלנו והיא תוכל לפרט מה נעשה.

אילן הררי: ממשלת ישראל לפני חודש החליטה על טיפול נקודתי בחינוך.

יורם מרציאנו: לא החליטה לפני חודש - -

אילן הררי: האריכה.

אילן הררי: לפני חודש היא האריכה.

יורם מרציאנו: לדייק.

אילן הררי: אני תמיד מדייק.

אילן הררי: לפני חודש היא האריכה.

אילן הררי: לפני חודשיים ממשלת ישראל האריכה את הטיפול הנקודתי בעיר לוד.

אילן הררי: אנחנו בהחלט מרגישים שיש כיוון ורוח לסייע לנו.

אילן הררי: אנחנו בהחלט מרגישים שיש כיוון ורוח לסייע לנו.

אילן הררי: אני נפגשתי אתמול עם מיכל על הצעת החלטת ממשלה.

אילן הררי: ב-22.7.2002 אריאל שרון העביר החלטת ממשלה עם 20 סעיפים.

אילן הררי: אמרתי אתמול שלצערי הרב 19 מהם לא קוימו, ואפשר לבדוק למה.

אילן הררי: אחד, נושא חינוך – קוים.

אילן הררי: החלטת ממשלה שמתכוונים להעביר ביום ראשון, ואנחנו מצפים לה, יש בה את הסעיפים שיש בה, והדבר היחידי שיש בה שונה - יש בה לוחות זמנים, כסף ותקציב.

אילן הררי: יש שם תכנית מכובדת שיש שם שכונה צבאית - -

דוד אזולאי: אין הברכה שרויה אלא בדבר הסמוי מן העין.

דוד אזולאי: אז עדיף לא לדבר על זה.

אילן הררי: אוקי.

אילן הררי: אנחנו מקיימים מחר אירוע תרבות בלוד.

אילן הררי: זה לא קורה כל יום שהעיר לוד עושה אירוע שמזמין את עם ישראל.

אילן הררי: היו רק 4,000 איש ביום חמישי שעבר.

אילן הררי: אם הכל יהיה תקין, כך יהיה גם מחר.

אילן הררי: אנחנו בהחלט רואים חשיבות בכך שנושא הביטחון יהיה בסדר עדיפות של מדינת ישראל.

אילן הררי: אפשר להתווכח על השיטה.

אילן הררי: במשטרה יודעים יותר טוב ממני.

אילן הררי: שואלים אותי ואני אומר – אני בעד שכל הנשק הבלתי חוקי ייצא מלוד.

אילן הררי: אני סומך על המשטרה.

אילן הררי: עשו השבוע מבצע, בטח שמעתם בתקשורת, וזה התחיל להיות מטופל.

אילן הררי: אני חושב שצריך להגדיר, כך גם ביקשתי  בדיונים האחרים, טיפול  שהוא יהיה טיפול, אם יורשה לי – אסטרטגי, בכל החתכים.

אילן הררי: דיברתם פה על מגירות.

אילן הררי: אלימות מתחילה בחינוך, בגן הילדים.

אילן הררי: כרגע, נקודתית, בשלושה החודשים הקרובים, צריכים לראות יותר ביטחון כי גם תחושת הביטחון חשובה.

אילן הררי: אם תושב, ולא חשוב מאיזה מגזר, חושש לשלוח את הילד לחוג אחר הצהריים מפחד איך הוא יחזור הביתה, אז צריך לטפל עכשיו גם בתחושת הביטחון.

אילן הררי: אנחנו נפגשנו אתמול עם תושבים.

אילן הררי: אנחנו מקימים סיירות הורים עכשיו, שזה חלק מתכנית "עיר ללא אלימות", סיירות הורים על גבי אופניים.

אילן הררי: נפגשנו עם ניצב יורם לוי.

אילן הררי: אנחנו נפגשים כל יום עם אנשים אחרים שייאמר לזכותם שבאים ורוצים לעזור.

אילן הררי: בשבוע הבא אנחנו מקימים סיירת הורים על גבי אופניים.

אילן הררי: זה לא יפתור את הבעיה, אבל זה תחושת ביטחון.

אילן הררי: אנחנו יוצאים לפרויקט מצלמות- המשרד לביטחון פנים ואנחנו.

אילן הררי: עד היום לא הצלחנו לצאת למכרז כי למרות שאנחנו מתפקדים בצורה תקינה, אנחנו לא משופעים באנשים וכוח אדם.

אילן הררי: דרך אגב, החלטת הממשלה מדברת גם על חיזוק – יותר עובדים ומנהלים בעירית לוד, כי אנחנו תכנית הבראה, אחת אחרי השניה, ודרך אגב, אנחנו עומדים בתכנית ההבראה שלנו בצורה תקינה.

אילן הררי: אתמול התחלנו מפגשים אחרי הישיבה שהיתה לנו, לחבר את התושבים לסיירות הורים, מן משמר אזרחי.

אילן הררי: התושבים בלוד לא מתנדבים בקלות.

אילן הררי: הם לא מאמינים לשלטון המרכזי.

אילן הררי: אנחנו מתחילים אתם איזושהי דרך חדשה בעניין.

אילן הררי: אני חושב שאנחנו צריכים – ובהחלטת הממשלה החדשה יש את זה – למסד, לסדר, להלבין – תבחרו את המילה, את כל המגזר הערבי בלוד.

אילן הררי: דרך אגב, אנחנו לא מקיימים הריסות ישנות.

אילן הררי: אתמול הרסנו בית חדש שנבנה בלי רישיון, בניה בלתי חוקית חדשה.

אילן הררי: אנחנו לא נוגעים במשהו ישן, אבל אנחנו אוכפים את החוק.

אילן הררי: גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי.

אילן הררי: אנחנו לא מוותרים בעניין.

אילן הררי: יש החלטות בית משפט, אני לא יכול להתעלם מהן.

אילן הררי: אבל אני אופטימי, כי אני ראיתי את השרים שמגיעים בחודש האחרון, וראיתי אותם גם לפני כן.

אילן הררי: ראיתי את העבודה של מיכל, אני לא צריך לתת לה ציונים אבל אני רואה את התוצרים שלהם.

אילן הררי: כבר קיימנו 5 מפגשים מאז הביקור הזה, ואני סומך עליהם שבהחלט ההחלטה הזו תעבור.

דוד אזולאי: יורם מרציאנו, תושב העיר לוד, וחבר כנסת לשעבר.

יורם מרציאנו: אני מודה לך אדוני היושב ראש, מודה לחבר הכנסת איתן כבל, הייתי חבר בוועדת הפנים.

יורם מרציאנו: אני חושב שנוכחות כזו של חברי הכנסת מעידה על הרצינות של ועדת הפנים כלפי העיר לוד.

יורם מרציאנו: שאלת על התושבים.

יורם מרציאנו: אני רוצה לומר לך שגם אני, כמו אילן הררי, קיבלתי את ההודעה אתמול, על ידכם ועל ידי חבר הכנסת איתן כבל, ואתה יודע, עם כל הכאב, לצערי הרב גם לתושבי העיר לוד אין כבר את הכוחות להגיע לכאן.

יורם מרציאנו: יש כאן איזה סוג של ייאוש, אומר אריה ביבי בצדק, "הכל דיבורים".

יורם מרציאנו: אני יכול להסכים אתו.

יורם מרציאנו: באתי היום לדבר בכיוון אחר.

יורם מרציאנו: אני שומע  את הדברים, ואני חייב להודות שאני הולך לדבר בכיוון אחר לגמרי.

יורם מרציאנו: הצליחו להדליק אותי.

יורם מרציאנו: והדברים צריכים להיאמר כפי שהם.

יורם מרציאנו: אם אילן הררי היה יושב פה אחרי 5 חודשים של תפקיד, ומדבר אתי על מערכת חינוך בלוד, ואומר – תשמע, רק נכנסתי לתפקיד, ועכשיו אני צריך לעבוד, הייתי אומר – דיינו, אדם צודק, תן לו צ'אנס.

יורם מרציאנו: אילן הררי בפברואר 2011 מסיים את תפקידו על פי חוזה שיש לו עם משרד הפנים.

יורם מרציאנו: הוא מסיים קדנציה מלאה של 4 שנים.

יורם מרציאנו: אפילו אריה ביבי לא סיים 4 שנים.

יורם מרציאנו: גם עמרם מצנע מסיים את תפקידו אחרי 5 שנים והייתי חבר בוועדת הפנים שדנה בהארכת הכהונה שלו בשנה נוספת.

יורם מרציאנו: ראינו פה מצגת אחרי 4 שנים כהונה של עמרם מצנע, שגם אני חשבתי שאני באתי להצביע נגד הארכת הכהונה, וכולנו כחברי ועדת הפנים – זכור לך, חבר הכנסת דוד אזולאי - עמדנו ומחאנו כף לידידנו עמרם מצנע על העבודה הנהדרת בירוחם.

יורם מרציאנו: ולא יכולנו לעשות אחרת.

יורם מרציאנו: אני לא מבין את הבכייה הזו אחרי 4 של כהונה באים לדבר אתי על חינוך?

יורם מרציאנו: . ב- 4 שנים כמעט כל שנה נסגר בית ספר בלוד.

יורם מרציאנו: שכונת שרת, השכונה המרכזית בלוד, בית ספר "הבנים" שיש לו שם ייחודי, על שמם של הבנים שנפלו, נסגר, במחי יד.

יורם מרציאנו: אין מספיק תלמידים.

יורם מרציאנו: גם 20 ילד יכולים ללמוד בכיתה א', גב' ציונה כסיף.

יורם מרציאנו: את לא גרה בלוד, את לא צריכה להרוס שכונה שלמה בלסגור בית ספר.

אילן הררי: זה  לא קשור - -מדברים על ביטחון - -

יורם מרציאנו: אני  אדבר על חינוך.

יורם מרציאנו: אני אדבר על ביטחון, על כל הדברים.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד, אני ישן בלילה בלוד.

איילן הררי: עם כל הכבוד, התבקשתי על ידי היושב לפרט מה נעשה.

איילן הררי: פירטתי.

יורם מרציאנו: זה לא מכובד, לא מכבד, תן לי בבקשה לדבר.

יורם מרציאנו: אדוני היושב ראש, שמור על זכות הדיבור שלי, בבקשה.

יורם מרציאנו: אני אקח את חברי ועדת הפנים, וטוב תעשה ועדת הפנים אם תגיע לביקורים בלוד אחרי 4 שנים של כהונה, ואני אראה לך את זה בתמונות ובמצגות שאנחנו מכינים.

יורם מרציאנו: גני ילדים.

יורם מרציאנו: לא רק במגזר החרדי, במגזר היהודי, שהייתי מתבייש ואני מתבייש לשלוח את הילדים לגני הילדים האלה, שנושא הבטיחות שם הוא מתחת לכל ביקורת.

יורם מרציאנו: נדנדות שלא הייתי רוצה שהנכדה שלי תתנדנד בהן.

אילן הררי: אני לא מסכים אתך - -

יורם מרציאנו: אתה יכול לא להסכים, אני אקח אותם ואראה להם, בעיניים.

יורם מרציאנו: אל תסכים אתי.

קריאות: - -

דוד אזולאי: אני אאפשר אחר כך למנהלת אגף החינוך ברשות המקומית, היא תגיב.

דוד אזולאי: יחד עם זה אני פונה לידידי, יורם מרציאנו – בואו לא נהפוך את הדיון בוועדה לדיון אישי - -

יורם מרציאנו: חס וחלילה.

דוד אזולאי: אני רוצה שתעלה את הבעיות המרכזיות ואיך אתה רואה את הפתרונות.

דוד אזולאי: זה הנושא החשוב ביותר.

יורם מרציאנו: מראש אני מודיע שאין לי דבר אישי ולא חצי דבר נגד אילן הררי.

ציונה כסיף: - -

יורם מרציאנו: ציונה, עם כל הכבוד לך - - -

ציונה כסיף: הזכירו את השם שלי אז אני מגיבה.

יורם מרציאנו: ברצינות.

יורם מרציאנו: יש גבול.

יורם מרציאנו: את פקידה בעיריה - -

אילן הררי: היא לא פקידה, היא מנהלת אגף חינוך.

אילן הררי: באמת - -אדוני, אל תצעק.

יורם מרציאנו: על סמך מה היא נבחרה להיות ראש אגף חינוך – על החברות שלך עם בעלה בצבא?

יורם מרציאנו: אתה רוצה שאני אפתח פה, את הדברים?

יורם מרציאנו: אתה מדבר על מנהל תקין?

אילן הררי: פתח את הכל.

יורם מרציאנו: אתה רוצה שאני אדבר על מנהל תקין?

אילן הררי: כן.

יורם מרציאנו: אתה האחרון שיכול לדבר על מנהל תקין.

יורם מרציאנו: איזה מכרז היא עברה?

יורם מרציאנו: אני מוכן לבדוק את זה יחד אתך.

יורם מרציאנו: תיכף אני אדבר על תאגיד המים – שזה צריך להיגמר בחקירה במשטרה, מה שקורה בתאגיד המים.

אילן הררי: לך למשטרה.

יורם מרציאנו: את מי מינית להיות יושב ראש?

יורם מרציאנו: את המנכ"ל הקודם שאח שלו ממשיך לנהל את זה.

יורם מרציאנו: הביאו חברה שהיום עוסקת - - זה הבן דוד שלו, והכל לפרוטוקול.

יורם מרציאנו: ומי היום מנהל את יחסי הציבור שם, במשכורת של 20 אלף שקלים?

יורם מרציאנו: מי שהיתה מנהלת הלשכה שלך.

יורם מרציאנו: אתה מדבר על מנהל תקין?

אילן הררי: אני אדבר על מנהל תקין.

יורם מרציאנו: האחרון לדבר על מנהל תקין.

יורם מרציאנו: אתה תדבר על מנהל תקין?

אילן הררי: המנהל שלי תקין יותר משלך.

יורם מרציאנו: ברור.

יורם מרציאנו: בוא, אנחנו נבדוק את זה.

יורם מרציאנו: היו"ר דוד אזולאי:     	יורם מרציאנו, אני אבקש ממך קודם להירגע.

יורם מרציאנו: חוצפן.

אילן הררי: אני לא חוצפן.

אילן הררי: מה זה הסדר הזה?

דוד אזולאי: אנא ממך.

דוד אזולאי: יושב פה ראש עיר, אתה לא יכול לכנות אותו חוצפן, עם כל הכבוד.

יורם מרציאנו: טוב.

יורם מרציאנו: אני חוזר בי.

יורם מרציאנו: אילן הררי;     	אדוני היושב ראש, עם כל הכבוד לכם, ביקשתם מאתנו אתמול לעזוב הכל, לבוא לדיון על ביטחון.

יורם מרציאנו: עזבנו הכל ובאנו לדון על ביטחון.

דוד אזולאי: אני קודם כל מודה לכם שבאתם, והדיון הוא לא רק על ביטחון, הוא על מכלול הבעיות של העיר לוד.

דוד אזולאי: אני חוזר ומבקש, יורם מרציאנו, נא לא לעבור לפסים האישיים.

דוד אזולאי: בוא נדבר על - - נציג את הדברים.

יורם מרציאנו: הצגתי את הדברים.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד, אני לא פקיד של יושב ראש הוועדה הקרואה.

יורם מרציאנו: אני בא להציג את הדברים כפי שהם.

יורם מרציאנו: יושב ראש הוועדה הקרואה דיבר, לא הפרעתי לו באף מילה.

יורם מרציאנו: לא הסכמתי עם כל מה שהוא אמר.

יורם מרציאנו: הוא לא חייב להסכים אתי, הוא לא חייב להתפרץ.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד.

יורם מרציאנו: ואני מבקש לשמור על זכות הדיבור שלי.

יורם מרציאנו: ובטח לו ראש אגף חינוך שבאה לכאן, עם כל הכבוד, זו זכותה, ומפריעה לי.

ציונה כסיף: - - ?

ציונה כסיף: מה זה הדבר הזה?

דוד אזולאי: אני מבקש ממך – תתייחס לנושא מערכת החינוך, מערכת הרווחה, למה שאתה רוצה, אבל בוא, לא במישור האישי, אנא ממך.

אילן הררי: גם אתמול היה אותו סיפור.

אילן הררי: כל פעם חוזרים - -

יורם מרציאנו: לעצם העניין – אמר אריה ביבי: הכל דיבורים.

יורם מרציאנו: אין עיר במדינת ישראל, ואני מסכים במאה אחוז עם האמירה אתמול של חבר הכנסת יואל חסון שאמר - כשנלחץ במחשב אצל החשב הכללי על הכספים שהועברו לעיר לוד – אין אף עיר במדינת ישראל שקיבלה תקציבים כפי שקיבלה העיר לוד במשך השנים האחרונות.

יורם מרציאנו: אני עוד יותר שמח על ההחלטה מאתמול.

יורם מרציאנו: אני חושב שאתמול נפלה החלטה שלא כולם מבינים אותה, אבל ההחלטה אתמול בוועדה לביקורת המדינה, שמפנה היום לבדיקה של מבקר המדינה את מה שקרה בעיר לוד, אני סוף סוף יכול לומר שאני שבע רצון מהעניין הזה, כי סוף סוף אולי באמת האמת של מה שקרה בשנים האחרונות, והמחדלים שהיו בשנים האחרונות בלוד, ייצאו לאור.

יורם מרציאנו: שמישהו יבדוק את הדברים האלה באופן אמיתי, כי אתם יודעים – לפעמים אני אומר: זה ביש מזל.

יורם מרציאנו: נבחר ראש עיר אהוד שכולם רצו אותו, אני-לא.

יורם מרציאנו: מקסים לוי.

יורם מרציאנו: באמת התחילה עשייה מסוימת בתוך העיר.

יורם מרציאנו: אחרי 5 חודשים הוא נפטר, והכל נעצר, לצערי הרב.

יורם מרציאנו: אז מצד אחד אתה יכול להגיד שזה ביש מזל, אבל אתה רואה את הדברים.

יורם מרציאנו: קטונתי מלדבר על ביטחון ליד אריה ביבי, אבל אני רוצה לומר שאין לי גם טענות כלפי המשטרה.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד אני בטוח שהרצון של מפקד התחנה בלוד הוא לחזור הביתה, ובלי אירועים.

יורם מרציאנו: ואני מסכים.

יורם מרציאנו: לא אלף שוטרים ולא 3,000 שוטרים ימנעו את הרצח הבא אם הוא צריך לקרות, אלא אם כן נשקיע במערכות של החינוך.

יורם מרציאנו: במקום להשקיע עכשיו בביעור הפשע, בואו נשקיעו אותם במערכת החינוך, בואו נשקיע בגיל הרך.

אריה ביבי: גם וגם.

קריאה: ברווחה.

יורם מרציאנו: בהחלט, ברווחה.

יורם מרציאנו: ונתחיל להביא את המשאבים למקומות הנכונים.

יורם מרציאנו: גם אני הייתי עוזר ראש ממשלה ועוזר שר חוץ, וביקרתי במקומות - אני לא מתלהב ולא יוצא מגדרי כשאני רואה את הביקורים של השרים ושל ראשי הממשלה.

יורם מרציאנו: תאמינו לי, ישבתי באוטו של שרים וראשי ממשלה ויש לי הרבה כבוד אליהם.

יורם מרציאנו: כשעלינו על האוטו הם שכחו שהם היו בעיר.

יורם מרציאנו: לכן, אחרי שבועיים –שלוש, ולכן זה גם מה שאולי הקפיץ אותי- מההתלהבות, כולם מגיעים, כולם באו, רואים, כל התכניות האלה אושרו בממשלה.

יורם מרציאנו: להזכיר לך – לא צריך לאשר אותן שוב.

יורם מרציאנו: כל ההחלטות: הלבנת הבניה הבלתי חוקית, אושרה בתקופת הרצוג כשר השיכון ובתקופת אריאל שרון כראש ממשלה.

יורם מרציאנו: אושרו בתקופת אולמרט.

יורם מרציאנו: אני לא צריך להזכיר לך כמה עובד יחזקאל, מזכיר הממשלה הקודם, קיים דיונים בענייני העיר לוד.

יורם מרציאנו: הועברו 22 מיליון שקל על ידי גדעון סער לטיפול נקודתי.

יורם מרציאנו: אתה יודע שאני דאגתי בתקופת יולי תמיר לטיפול נקודתי בעיר לוד.

יורם מרציאנו: ואני זה שרצתי כדי להביא את הכסף הזה וכדי שיאשרו אותו.

אילן הררי: נכון.

יורם מרציאנו: תודה רבה לך שאתה אומר נכון.

יורם מרציאנו: לכן, הבעיה היא לא ההבטחות.

יורם מרציאנו: הבעיה היא, ונגעתם קצת בנקודה הזו – מה קורה בעיר לוד?

יורם מרציאנו: לוד היא עיר של אוכלוסייה ערבית ויהודית.

יורם מרציאנו: 5,000 בתים לא חוקיים – אף אחד לא ילך להרוס אותם.

יורם מרציאנו: צריך להכין שם תכנית שקיימת.

יורם מרציאנו: צריך לקחת אותה ולאמץ אותה.

יורם מרציאנו: פשוט להתחיל אתה, לעשות משהו.

יורם מרציאנו: לעשות יש מאין.

יורם מרציאנו: רשות שדות התעופה – היתה כבר ועדת חקירה.

יורם מרציאנו: עם כל הכבוד, אני לא פוחד מאף אחד.

יורם מרציאנו: אנחנו האח הקטן שנמצא מול האח הגדול ולא מקבלים כלום.

יורם מרציאנו: מועצה אזורית מודיעים – פחות מ- 10,000 תושבים יש להם פק"מים, פח"קים, כספים מפה ואני לא יודע לאן, וגם אצלנו, בעלי תעשייה – כבר לא משתלם להם לבוא בלוד ולעמוד בתשלומי ארנונה מול רשות במועצה אזורית שמקבל יותר זול עם תנאים יותר טובים.

יורם מרציאנו: הוא בורח מאתנו.

יורם מרציאנו: לוד, כמו שכולם יודעים – הבסיס והיסוד שלה, כמו העיר אשדוד והעיר חיפה, זה עיר עובדים.

יורם מרציאנו: לא נשארו בה עובדים, עם כל הכבוד.

יורם מרציאנו: ויספרו לי – "אלדן", "אוויס".

יורם מרציאנו: אני גם מדבר עם המנכ"לים האלה, תאמינו לי.

יורם מרציאנו: משפט סיכום, והוא הכי חשוב.

יורם מרציאנו: בפברואר 2011 אילן הררי מסיים את תפקידו.

יורם מרציאנו: הוא עצמו יודע שעד לרגע זה הוא לא קיבל הודעה אם מאריכים לו את התפקיד או לא.

יורם מרציאנו: אז לפני שמתחילים בתכניות ארוכות טווח, בואו נתחיל בתכנית אחת - לדעת מה הולך לקרות בלוד בפברואר.

יורם מרציאנו: אני רוצה לדעת.

יורם מרציאנו: אני רוצה להתמודד.

יורם מרציאנו: יש לי את הזכות הלגיטימית והחוקית והדמוקרטית.

יורם מרציאנו: אני כן מתכונן לבחירת בפברואר, או לא?

יורם מרציאנו: יש לי הרבה ביקורת על אילן הררי, אבל אם צריך בפברואר ליו"ר ועדה קרואה חדש – אני מתנגד.

יורם מרציאנו: לוד היא לא עיר של שפני ניסיונות.

יורם מרציאנו: צריך לקבל פה החלטה חד משמעית שאומרת – בחירות בפברואר, כן או לא.

יורם מרציאנו: מחליפים את יו"ר הוועדה הקרואה?

יורם מרציאנו: שייתן תשובות.

יורם מרציאנו: הוא הולך עם תכניות, הוא רץ למשרד ראש הממשלה.

יורם מרציאנו: אגב, כל הכבוד לו, אני מצדיע לו, כי מישהו אחר היה אומר – עד שאני לא יודע מה קורה אתי, אני לא מוכן לעשות את זה.

יורם מרציאנו: זו הנקודה העיקרית, אדוני היושב ראש.

אריה ביבי: אני בנושא הזה כתבתי מכתב לשר הפנים.

אריה ביבי: הוא ענה לי שהוא לא מתכוון לעשות בחירות.

שלמה מולה: מתוקף מה הוא אומר את זה?

שלמה מולה: הוא צריך להביא את זה לאישור ועדת הפנים.

אריה ביבי: יש לו אישור עד 2013.

אריה ביבי: כך הוא ענה.

דוד אזולאי: כדי להאריך הוא צריך אישור של ועדת הפנים.

דוד אזולאי: נכון לרגע הז לא קיבלנו שום פניה להארכת המועד.

דוד אזולאי: אריה, בעניין הזה אשמח לשבת אתך כי מעניין אותי מה שאתה אומר.

אריה ביבי: צריך לשבת עם התושבים ולהגיד להם.

דב חנין: אני רוצה להתחיל מהנושא האחרון שהועלה כאן.

דב חנין: צריך לקיים בחירות בעיר לוד.

דב חנין: היתה שם ועדה קרואה לאורך כמה שנים.

דב חנין: זה לא יכול להיות הסדר קבע.

דב חנין: הוועדה הזו אישרה לקיים בחירות גם במצבים שבהם לא היו חילוקי דעות על זה שהוועדה הקרואה עבדה בצורה טובה וראויה.

דב חנין: ראה את ערד, דוגמה קלאסית.

דב חנין: לכן, אי אפשר לעשות פה איפה ואיפה.

דב חנין: הוועדה הזו צריכה להתאחד כאיש אחד, גם אם תבוא בקשה לפנינו – להתנגד לה, ולדרוש שייערכו בחירות בעיר לוד במועדן.

דוד אזולאי: בינתיים לא קיבלתי פניה כזו.

יורם מרציאנו: על פי מה שזכור לי, כדי להאריך כהונה – הוא חייב לבוא להתייעצות עם ועדת הפנים.

דוד אזולאי: ועדת הפנים חייבת לאשר הארכת כהונה.

דב חנין: בעניינים אחרים שהועלו בישיבה הזו – אין ספק שהעיר לוד חייבת טיפול מערכתי.

דב חנין: כל התמודדות נקודתית –א ם יביאו לשם מאות שוטרים או אלפי שוטרים,  לא תהיה פתרון לבעיות שהן בעיות מערכתיות וכוללות.

דב חנין: אני לגמרי מסכים עם חלק גדול מהדברים שאמר חברי, חבר הכנסת ביבי, לפני.

דב חנין: אני חושב ששורש הרע בהקמת מודיעין ושוהם – זו היתה שגיאה מאד גדולה וממנה אנחנו צריכים ללמוד היום כשאנחנו חושבים על ערים אחרות שגם לידם או סביבם מקימים כל מיני אלטרנטיבות קוסמות וקורצות כדי למשוך החוצה אוכלוסיות.

דב חנין: אני לגמרי מסכים עם הצעת חברי, אני מציע שנאמץ את זה בהחלטת הוועדה - קריאה למורטוריום בנושא הריסת הבתים בלוד.

דב חנין: עם כל הבעיות שקיימות היום עוד להוסיף ולהרוס בתים, זה רק להוסיף נדבך של נדבך על בעיות שקיימות.

שלמה מולה: למה?

שלמה מולה: דווקא בתים חדשים בלתי חוקיים שנבנים – להרוס - -

דב חנין: אז אני אומר: מורטוריום על כל הריסות של הבניה הקיימת עד היום.

דב חנין: אני מצטרף להצעה כפי שחבר הכנסת ביבי היציע אותה.

דב חנין: אני מצטרף להצעה לצרף גם את נתב"ג וגם את אירפורט סיטי.

דב חנין: אני לא מבין למה אירופורט סיטי  צריכה להיות שייכת למודיעין ולמה נתב"ג לא יכול להיות לעיר לוד.

יורם מרציאנו: הנה הצעת חוק.

יורם מרציאנו: תגישו.

דב חנין: בהחלט, אנחנו נגיש יחד.

דב חנין: כולנו ניזום הצעת חוק בנושא הזה.

דב חנין: עניינים אחרים, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני  חושב שיש מקום  - -

קריאה: היתה ועדת חקירה.

דב חנין: שהמליצה.

יורם מרציאנו: ברור.

יורם מרציאנו: היתה ועדת חקירה בראשות מנכ"ל משרד הפנים הקודם.

דוד אזולאי: בזמנו קיבלנו גם החלטת ועדה בנושא הזה,ש או אירפורט סיטי או נתב"ג יעברו לתחום השיפוט של לוד.

דוד אזולאי: אני לא צריך להגיד לכם מה המשמעויות של הדבר הזה.

דוד אזולאי: זה לא רק להעביר את זה לטריטוריה, מדובר גם על הרבה כסף שצריך להיכנס לעיר וייתן תנופה אדירה לעיר.

דוד אזולאי: אבל כנראה שבממשלה, בממשלות השונות, היתה תמיד מדיניות אחרת בעניין הזה.

דב חנין: והגיע הזמן שהכנסת תעשה מעשה.

דב חנין: אם הממשלה לא מסוגלת, יכול להיות שאנחנו ניזום את זה.

דוד אזולאי: יכול להיות שהממשלה תראה שכבר עברנו את הקווים האדומים, אולי מישהו יתפכח ויחליט על כך.

דוד אזולאי: האפשרות שנותרה בידינו היא אחת: שאנחנו ניזום חקיקה בעניין הזה.אי פתרון אחר, לצערי הרב.

דב חנין: אני מציע לך, אדוני היושב ראש, ליזום את החקיקה הזו.

דב חנין: כולנו נצטרף.

דב חנין: פשוט אם לא יהיה מורא החוק על הממשלה, הדיבורים היפים יימשכו והמעשים הטובים לא יגיעו.

דב חנין: לכן אנחנו צריכים לעשות מעשה בעניין הזה.

דב חנין: אני רוצה עוד כמה דברים לומר.אני מבקר לא מעט בעיר לוד.

דב חנין: יש הרבה בעיות בעיר הזו.

דב חנין: אני גם מתרשם מדברים חיוביים.

דב חנין: יש שם הרבה התארגנויות של תושבים, יש שם כוחות מאד חיוביים שפועלים בשטח.

דב חנין: אני, למשל, ליוויתי בשנה האחרונה את ועד ההורים של האוכלוסייה הערבית שעשה הרבה מעשים, ניהל דיאלוג, גם היה לפעמים בוויכוח עם הוועדה הקרואה והשיג הישגים ועומד על זכויותיו, נלחם על מה שהוא יכול.

דב חנין: יש כוחות בעיר לוד, כוחות טובים ובריאים, וצריך לדעתי כל הזמן לחזק את ההידברות אתם.

דב חנין: יש על מי להישען, יש במי להיעזר.

דב חנין: זה מקום שהתושבים דואגים בו לעתיד של המקום, רוצים בשיפור, רוצים בשינוי, ומוכנים להיאבק על זה.

דב חנין: אני חושב שההידברות עם התושבים וגיוס התושבים עצמם למהלך השינוי מאד חיונית וההיבט השני הוא גם מהלך הבחירות.

דב חנין: בנושא האלימות – אמרתי את הדברים בדיון של ועדת הפנים בנושא הזה.

דב חנין: יש לי טענות קשות ביותר כלפי המשטרה.

דב חנין: אני חושב שההתייחסות שלכם בכלל לנושא נשק בלתי חוקי היא בלתי  היא בלתי נסבלת, בלתי נסבלת.

דב חנין: אני הצעתי, לא רק ביחס לעיר לוד, אלא ביחס לכל מדינת ישראל – תכריזו על חודש, שמי שנותן את הנשק הבלתי החוקי שיש בידיו – שיקבל מצדי חנינה, למרות שאסור להחזיק נשק בלתי חוקי.

דב חנין: אבל אחרי החודש הזה צריך מבצע מאד  רציני של חיפוש, איתור והעמדה לדין במלוא חומרת הענישה על מי שמחזיק נשק בלתי חוקי.

דב חנין: לא ייתכן שאנשים מחזיקים נשק בלתי חוקי בכמויות פנטסטיות, במקומות שונים בארץ, כולל בעיר לוד – שיש בה ריכוזים של נשק בלתי חוקי.

דב חנין: לא ייתכן,  לא מתקבל על הדעת, אין לזה שום הצדקה.

דב חנין: זה נזק חברתי, זה נזק תדמיתי, זו פגיעה בחיי אדם.

דב חנין: במקום שיש נשק, בסופו של דבר הוא גם יורה.

דב חנין: ומי שנפגע מהנשק הזה זה אנשים חפים מפשע, נשים חפות מפשע וילדים, ואסור שהדבר הזה יימשך.

דב חנין: הוגש בפנינו מסמך מאד מקיף ומעניין ביוזמת עמותת נשים ערביות במרכז בנושא מערך שירותים למניעת אלימות נגד נשים בלוד.

דב חנין: אני מציע לאמץ את ההמלצות במסמך הזה.

דב חנין: במרכזן של ההמלצות האלה זה הרעיון של המענה הקהילתי – עובדים סוציאליים, פריסה רחבה של השירותים, Reaching out  לאוכלוסייה.

דב חנין: לפי מה שאומר חברי, חבר הכנסת מולה, יש עובדת סוציאלית אחת דוברת ערבית בעיר לוד.

דב חנין: זה בוודאי לא יכול להימשך.

סמאח סלאימה אגבאריה: עובדת עם קשישים.

סמאח סלאימה אגבאריה: אנחנו עובדות סוציאליות בחצי משרה.

סמאח סלאימה אגבאריה: יש בדיוק משרה ורבע, ושתיהן במחלקת קשישים.

דב חנין: אנחנו צריכים לפחות 10 עובדים קהילתיים - -

יורם מרציאנו: תשאל את בוז'י הרצוג כמה כסף השקיעו משרד הרווחה.

יורם מרציאנו: אי אפשר רק לבוא בתלונות כל פעם רק כלפי הממשלה.

יורם מרציאנו: הושקע כסף בשנים האחרונות ברווחה בלוד, מה שלא הושקע באף מקום אחר בארץ.

שלמה מולה: אבל שואלים שאלות עובדתיות.

דב חנין: מי שאחראי לזה צריך לתת את התשובה, אין ספק.

דב חנין: אבל ברמת התוצאה - חייבים להיות יותר עובדים סוציאליים בעיר לוד, זה לא ייתכן, המצב הזה.

דב חנין: אני מציע שהוועדה תקבל החלטה בנושא הזה.

דב חנין: אני חושב שמאד חשוב ליצור פרויקט איתור עירוני במערכת הרווחה בעיר שיאתר מוקדים של פוטנציאל אלימות ופגיעה בתוך המשפחה.

דב חנין: הדברים האלה יותר מדי חוזרים על עצמם.

דב חנין: תמיד יש לדברים האלה סמנים מוקדמים.

דב חנין: את הסמנים המוקדמים צריך לזהות, לאתר.

דב חנין: צריכה להיות מערכת כזו בתוך מערכת הרווחה העירונית כדי שלא נגיע למצב של עוד, חס וחלילה, רצח כזה, אלא שלפני הרצח הבא אפשר יהיה לטפל, אפשר יהיה להגיע, אפשר יהיה לפעול בצעדים מקדימים.

דב חנין: אני מאד מקווה שגם מי שהכין את המסמך הזה יוכל להציג אותו לפנינו.

דב חנין: הדברים ניתנים לטיפול.

דב חנין: זה לא משמים מגיע.

דב חנין: אם נטפל טיפול מערכתי, טיפול כולל, אם לא רק נשתמש בצעד הפגנתי, שלפעמים גם הוא חשוב, אבל הוא לא יכול להספיק לבדו.

דב חנין: אם נתמודד מערכתית, הדיון הבא יוכל לסמן שיפור.

דב חנין: אם לא – גם אנחנו נהיה אחראים לזה שהדברים לא ישונו ולא יטופלו.

דוד אזולאי: אני אבקש את נציגת משרד רוה"מ שתגיד מה באמת מתגבש בהצעת החלטת הממשלה.

דוד אזולאי: בנושא הביטחון, בפרט, האם הנושא של הנשק הבלתי חוקי יבוא לידי ביטוי?

דוד אזולאי: כי אני חושב שהנושא הזה, ולצערי הרב הוא לא רק בלוד, הוא בהרבה מקומות בארץ, והוועדה קיימה על כך דיון.

דוד אזולאי: מה עם הנושא של הבחירות?

דוד אזולאי: האם החלטת הממשלה תתייחס לנקודה הזו?

דוד אזולאי: ומה עם הבניה הבלתי חוקית?

דוד אזולאי: האם כל הנושא של נתב"ג ואירפורט סיטי – הולכים לחשוב בכיוון הזה?

דוד אזולאי: הועלו כאן נושאים שהם ידועים, אני מניח.

דוד אזולאי: אנחנו לא מחדשים כאן שום דבר, הדברים ידועים.

מיכל פרנק: אתם לא מחדשים כי אנחנו עושים עבודה, אבל זה בסדר.

מיכל פרנק: זה מחזק או מדגיש דברים.

דוד אזולאי: האם אתם הולכים על כך שבהחלטת מחליטים של הממשלה הנושאים האלה יהיו בתוך הההצעה.

דוד אזולאי: מי שחושב שהפתרון הוא בתגבור כוחות משמר הגבול ומשטרה בלוד, לא נותן פתרון – זה פשוט לעבוד על הציבור הרחב.

דוד אזולאי: אני מכיר את זה, לצערי הרב, מהעיר שלי, אחרי האירועים הקשים שהיו בעכו, ואז היא הפכה להיות מחנה משטרתי אחד גדול כשאלפי שוטרים הסתובבו בעיר במשך שבוע או שבועיים.

דוד אזולאי: זה היה נורא ואיום.

דוד אזולאי: אני לא חסיד של הדברים האלה.

דוד אזולאי: השאלה אם באמת מתכוונים לדברים ואיך מיישמים אותם.

דוד אזולאי: היו הרבה החלטות ממשלה שלצערי הרב כולנו יודעים שלא יושמו.

דוד אזולאי: אני מניח שהיו סיבות אובייקטיביות, סיבות יותר מוצדקות או פחות מוצדקות, אבל עובדה שזה לא קרה, ואנחנו נמצאים כמעט בשוקת שבורה.

שלמה מולה: למה בכלל נדרשת החלטת ממשלה?

שלמה מולה: למה שלא תיקחו את כל החלטות הממשלה שהיו  - -

מיכל פרנק: אני אפנה אותך ליועצים המשפטיים שלנו?

מיכל פרנק: תנסה אתה להעביר שקל - -

אילן הררי: - - לא סימנה כסף, לא סימנה תקציב.

מיכל פרנק: קודם כל, להחלטות ממשלה יש תוקף שפג, וצריך לחדש אותן.

מיכל פרנק: יש משמעות גם הצהרתית, אבל עזבו, זה לא מרכז העניין.

מיכל פרנק: אחד הדברים שאנחנו מאד משתדלים להימנע ממנו זה לעשות החלטות הצהרתיות שאין בצדן הצבעה על מקור כספי, וככל האפשר – לפחות תאריכי יעד למה שניתן.

מיכל פרנק: ולכן אני מסכימה שההחלטות הקודמות כנראה יושמו בחלקיות מסוימת או מירבית, כי אם תקרא אותן אז אפשר להגיד הרבה דברים אבל אם לא כתוב בצד - -

דב חנין: בקצרה – החלטות הממשלה הקודמות לא יושמו.

דב חנין: זה מה שאת אומרת - -

מיכל פרנק: אני לא הייתי בתקופתן, אז אני לא כאן כדי לבקר.

שלמה מולה: ההחלטות התקבלו במשרד ראש הממשלה.

מיכל פרנק: ב-2002.

מיכל פרנק: אז עברו כמה שנים.

מיכל פרנק: חבל, זה לא מרכז הדיון.

מיכל פרנק: ראש הממשלה אכן, כמובן, באופן ברור זיהה את הבעיה, שם את כל כובד משקלו בעניין לפני למעלה מחצי שנה, והורה לנו – האמת היא שזו עבודה שהתחילה קודם, כי מזכיר הממשלה זיהה את הבעיה לפני למעלה מחצי שנה וניסה לתקוף אותה מהיבטים מסוימים, ואנחנו התחלנו לעבוד עם העיריה.

מיכל פרנק: אנחנו בעצם בתהליך מואץ בשבועות האחרונים אבל אנחנו בתהליך של גיבוש החלטה כבר כמה חודשים.

מיכל פרנק: אני חייבת להגיד שבניגוד להרבה פעמים שאנחנו מטפלים בנושאים שנופלים בין הכסאות, כי זה לא במובהק אחריות של משרד כזה או אחר, או לא באופן ממוקד – במקרה הזה אנחנו כן זוכים להיענות ושיתוף פעולה, מהגורמים המקצועיים ועד הגורמים הנבחרים, כולם מבינים ורוצים לעזור.

מיכל פרנק: זה נכון שחלק מהבעיה היא לא רק בעיית התקציב אלא גם בעיית יישום וביצוע, אבל זה גם בשלטון המקומי וגם בשלטון המרכזי.

מיכל פרנק: ברור לנו, שהמבחן הוא באמת ביישום.

מיכל פרנק: ברשותכם, אני לא אכנס לפרטים על החלטת הממשלה כי אני אמנם פה, אבל כל אנשיי והרבה מאד פקידים אחרים בממשלה הם בדיוק בשלב של לפני להגיש את זה למזכירות הממשלה אז הם עוד רבים על הניסוח ועל הסעיפים.

מיכל פרנק: לכן אני לא רוצה להיכנס לפרטים.

מיכל פרנק: בסופו של דבר, מה שיופץ היום ויוחלט עליו ביום ראשון – נדע עוד כמה שעות.

מיכל פרנק: אבל בגדול אנחנו כן מתכוונים לעשות טיפול הוליסטי.

מיכל פרנק: אנחנו מסכימים עם המשרד לביטחון פנים שבעיית האלימות והפשיעה היא סימפטום.

מיכל פרנק: היא סימפטום גרוע שהופך לבעיה בפני עצמה שצריך לתת לה את ההתייחסות, אבל ברור לנו לחלוטין ששכבות הבסיס הן אלה שצריך לתת להן מענה במקביל.

מיכל פרנק: אנחנו משתדלים ואני לא אתיימר להגיד שההחלטה שתגיע ביום ראשון היא חזות הכל.

מיכל פרנק: היא מטפלת בהרבה מאד דברים שאולי לא ניתן להם מספיק מענה עד היום.

מיכל פרנק: דיברתם על מורטוריום אז אני לא אכנס למדיניות, אבל אנחנו כן מדברים – צריך להכיר במציאות, להביא לתכנון בעיר, שתקוע, ותכנון מדבר גם על הסדרה של שכונות שעד היום לא הוסדרו.

מיכל פרנק: אם אין תכנית ואין מכוחה תכנית מפורטת אז אין היתרי בניה, לא בדיעבד ולא מראש, ואין מכוח זה לא היטלי השבחה ולא היטלי פיתוח ולא שום דבר שמאפשר לעיר להתפתח, אז אין ספק שזה כדור שלג.

מיכל פרנק: מצד שני אנחנו חושבים שאנחנו צריכים לאפשר לשחרר חסמים ולאפשר פיתוח של שכונות חדשות ואטרקטיביות בעיר.

יורם מרציאנו: אין תכנית לשכונת פרדס שניר?

מהא אלנקב: היא תקועה.

מיכל פרנק: - -

יורם מרציאנו: סליחה, יש תכנית שאושרה.

אילן הררי: היא לא סגורה.

אילן הררי: היא בהתנגדויות.

אילן הררי: אבל היא מתקדמת.

מיכל פרנק: יש דברים, שאתם יודעים, שאנחנו מנסםי לתקוף, ועובדים מאד קשה על רפורמה בחוק התכנון והבניה, כי מה שאני לא אגיד בהחלטת הממשלה, ועדות התכנון הן עצמאיות ויותר מלהדגיש שאנחנו שמים את זה על ראש שמחתנו ומבקשים שהם יתנו את סדר העדיפות והקדימות, אני לא יכולה להכתיב לוועדות לא את התוצאה, ולא מתי תגיע התוצאה.

מיכל פרנק: זו אכן בעיה שאנחנו מכירים אותה.

סמאח סלאימה אגבאריה: מי יכול להכתיב?

סמאח סלאימה אגבאריה: אם משרד ראש הממשלה לא יכול - -

מיכל פרנק: אף אחד לא יכול להכתיב לוועדות התכנון, למעט חברי ועדות התכנון.

מיכל פרנק: כולל גם לא שר הפנים.

מיכל פרנק: הוא יכול להנחות, לתת רוח.

מיכל פרנק: ככה זה.

סמאח סלאימה אגבאריה: בינתיים מי שמותקף זה לא הנושאים, זה הנשים הערביות.

סמאח סלאימה אגבאריה: נשים ערביות נרצחות.

סמאח סלאימה אגבאריה: אני, כאישה ערביה, יש טרור ברחובות, ואני מצטערת על האמירה שהאלימות זה סימפטום.

סמאח סלאימה אגבאריה: רצח נשים זה לא סימפטום זה רצח, זה פשע שקורה, ואני צריכה טיפול.

סמאח סלאימה אגבאריה: אני צריכה לראות את האנשים שרצחו, את הנשים - - אני לא סימפטום של שום דבר.

מיכל פרנק: תני לי לסיים.

מיכל פרנק: אלימות היא בהחלט סימפטום של בעיה חברתית.

מיכל פרנק: זה שהיא סימפטום שלא ניתן להתעלם ממנו וצריך לטפל בו באופן עצמאי, זה נכון.

מיכל פרנק: התחילו להפעיל תכנית, מתכננים תכנית ספציפית, יקדישו לזה משאבים – המשרד לביטחון פנים ידבר על כך, אבל אנחנו נותנים מענה למרבית הסוגיות שדיברתם עליהן פה בהתייחסות שתהיה ביום ראשון.

מיכל פרנק: .

שלמה מולה: האם את יכולה להגיד לנו – התכנית שאתם תביאו ביום ראשון, יהיה בה לוח זמנים מאד ברור?

מיכל פרנק: להרבה סעיפים – כן.

שלמה מולה: לא יהיו מריבות בין המשרדים?

שלמה מולה: יהיה תקצוב?

שלמה מולה: אם אני אפתח את ספר התקצוב של לוד, על פי החלטת הממשלה אני אוכל לראות - -

יורם מרציאנו: אתה רוצה לראות דוגמה למה שהולך לקרות ביום ראשון?

יורם מרציאנו: אתה רוצה דוגמה, שהיא חושבת שאנחנו לא יודעים?

יורם מרציאנו: מתקשרים אלי מהמשרד לענייני ערבים ואומרים לי- תשמע, אנחנו הולכים להעביר ביום ראשון, תשמע טוב טוב את הסכום - קרוב ל- 400 אלף שקל לטיפול במגזר הערבי.

יורם מרציאנו: מהמשרד לענייני מיעוטים.

יורם מרציאנו: 400 אלף שקל, זו בדיחה.

מיכל פרנק: - -

יורם מרציאנו: זה נכון, אני אומר לך: זה נכון.

מיכל פרנק: זה לא נכון.

מיכל פרנק: גם לי מותר לצעוק.

יורם מרציאנו: - - -

דוד אזולאי: לא כל מי שצועק – צודק.

מיכל פרנק: מאחר ואתה תושב לוד אתה יכול לעזור לי בעבודה, ותאמין לי, אני עושה אותה מול השר לענייני מיעוטים, ולהגיד לו - -

יורם מרציאנו: - - -

דוד אזולאי: אני אקרא אותך לסדר.

מיכל פרנק: אני הייתי מאד שמחה כי העבודה שלי יותר קלה.

מיכל פרנק: העבודה שלי לא נגמרת ביום ראשון.

מיכל פרנק: היא בדרך כלל אמורה להתחיל ביום ראשון ולראות שזה מיושם.

מיכל פרנק: זה יהיה התפקיד שלי ותפקיד של עוד כמה אנשים במשרד, לראות שזה מיושם.

מיכל פרנק: סביר להניח שאני עוד אצטרך לכעוס וללחוץ ולדחוף הרבה מאד דברים כדי שזה יבוא לידי ביטוי.

מיכל פרנק: אני שמחה לומר שהרבה מאד משרדים – ואתן רק רשימה חלקית: משרד הבינוי והשיכון, משרד התחבורה, משרד החינוך – מאד מאד נכונים, ובאו עם יוזמות שיש להם במגירה, או שהם כבר התחילו לבצע.

מיכל פרנק: יש נכונות מאד גדולה ולכן אני מעריכה שתהיה פחות בעיה מאשר בדרך כלל.

מיכל פרנק: להגיד לך שנגיע לאוטופיה?

מיכל פרנק: – לא.

שלמה מולה: למשל – יש 40 בניינים ברמת אשכול, שכל מה שצריך לעשות – X כסף של שיפוצים, של שיקום שכונות.

מיכל פרנק: זה לא X כסף.

מיכל פרנק: כדי לשקם שכונה צריך - - רק לאותה שכונה קטנה.

שלמה מולה: - - -

מיכל פרנק: אני אגיד לך למה לא –  כי בסדרי העדיפויות יש הרבה תקציבים למקומות אחרים.

מיכל פרנק: אנחנו לא חושבים שאם נעשה שלושים כפול מאתיים אז נשקיע בצורה המיטבית מאות מיליוני שקלים במקומות הלא נכונים.

מיכל פרנק: עשו את זה בעבר.

מיכל פרנק: אגב.

מיכל פרנק: חלק מהשכונות האלה עברו שיקום שכונות שלוש פעמים.

מיכל פרנק: זה לא פתר את הבעיה.

יורם מרציאנו: למה?

יורם מרציאנו: שכונת רמט, יופי של שכונה.

דוד אזולאי: נו, מספיק כבר.

דוד אזולאי: אני חושב שמה שהחברים כאן רוצים לשמוע ממך זו הציפיה, כי החלטות ממשלה היו בעבר.

מיכל פרנק: חברים, זה לא רחוק, זה ביום ראשון.

מיכל פרנק: תחכו.

מיכל פרנק: אם תרצו לזמן עוד ישיבה ולהעביר עליה ביקורת – לגיטימי.

דוד אזולאי: יש לנו אפשרות היום, לפני שתהיה החלטת ממשלה, להגיד כמה דברים שיכול להיות שיבואו לידי ביטוי בהחלטת הממשלה.

דוד אזולאי: העלה כאן חבר הכנסת מולה נושא שהוא באמת חשוב – לוח הזמנים, ונושא תקצוב ההחלטות.

דוד אזולאי: זה  שיקבלו החלטות זה לא מספיק.

מיכל פרנק: אז ציינתי שבאותם סעיפים בהם זה אפשרי - - כי אני לא יכולה להגיד לוועדת התכנון לסיים עד תאריך מסוים, אני יכולה להורות לממשלה ולזרועות הממשלה לפעול.

מיכל פרנק: באותם סעיפים שזה רלבנטי ישנם לוחות זמנים, ובחלק הניכר של הסעיפים יש תקציבים.

שלמה מולה: בסיור שעשינו בשכונת רמת אשכול – בא ואומר לנו מנהל אגף שכונות של משרד הבינוי והשיכון, שביקשנו ממנו שיבוא אתנו, שאם יתנו לו 4 מיליון שקל אני משנה את פניה של כל השכונה הזו של 40 מבנים ברמת אשכול.

מיכל פרנק: אז משרד הבינוי והשיכון אמר לי שהם צריכים 30 מיליון שקל, רק לשכונה הזו.

מיכל פרנק: זה לא שאי אפשר אבל זה יהיה לקחת 1/2 מיליארד שקל וליפות את הבתים.

מיכל פרנק: יש דברים שהם כנראה יותר דחופים.

שלמה מולה: אז נחכה ליום ראשון.

אריה ביבי: רק שאלה קטנה- הכסף בסעיפים צבוע?

מיכל פרנק: כן.

מיכל פרנק: חלקו – תוספתי וחלקו - -

דוד אזולאי: גם הכסף הייעודי למשרדים השונים יהיה צבוע לטובת לוד, אחרת, את יודעת מה קורה םע זה.

דוד אזולאי: ברגע שאין לזה צבע, זה הולך לתוך הגירעון הגדול של העיר.

דוד אזולאי: אני מודיע לך שהוועדה תמשיך לעקוב אחרי החלטת הממשלה ואפילו אם נצטרך לקיים על כך דיון נוסף – נעשה את זה.

יוסי פלד: אני מפקד תחנת המשטרה בלוד מזה שלוש שנים וחצי.

יוסי פלד: אני אענה על רוב השאלות, אני מקווה, וגם אומר כמה דברים מנקודת ראותי.

יוסי פלד: ראשית- נשאלו פה שאלות לגבי מה אנחנו, כמשטרה, עושים, ואם יצאו פלוגות או נכנסו פלוגות.

יוסי פלד: לצורך העניין, מה שפועל היום בלוד זה 3 פלוגות – 2 מהן פלוגות של מג"ב, ואחת – פלוגה של יס"מ.

יוסי פלד: זו התוספת.

דוד אזולאי: זה התוספת, זה לא מהשגרה.

יוסי פלד: כן.

יוסי פלד: תמיד היה לנו צוות יס"מ אחד.

יוסי פלד: תוגברנו בעוד צוותי יס"מ ונכנסו עוד שתי פלוגות מתחילת החודש, מתחילת אירועי הרצח, ומאז הן פועלות אצלנו.

יוסי פלד: גם מבחינת לוחות הזמנים – אין סיום.

יוסי פלד: זאת אומרת שלא בעוד שבוע הם ייעלמו.

יוסי פלד: כרגע, אין לנו מבחינת לוחות הזמנים ידיעה עד כמה הם יהיו אצלנו.

יוסי פלד: כאשר אני מדבר על 3 פלוגות אני מדבר על פלוס-מינוס 70 לוחמים, ממיטב הנוער של משטרת ישראל, שפועלים אצלנו על פי סדרי עדיפויות שאנחנו קובעים בעיר עצמה.

יוסי פלד: בנוסף, קיבלנו חליפה יותר גדולה.

אריה ביבי: אני כאילו נמצא בתדריך בצידון.

יוסי פלד: נשאלה פה שאלה האם נכנסו או יצאו כוחות.

יוסי פלד: אז בוא אני אוסיף לך – אנחנו מפעילים גם מדי פעם בלון תצפית מעל לעיר.

יוסי פלד: אנחנו מפעילים פרשים שמגיעים לעיר, אנחנו מפעילים כלבי סיור, מפעילים אופנועים שנכנסים לעיר, כל יום בין 5 ל-8 אופנועים שעושים סדר מבחינת דוחות תנועה.

יוסי פלד: אנחנו מקבלים בכל סוף שבוע, ב-4 סופי שבוע האחרונים, חניכים של משמר הגבול ובית הספר של המשטרה, כל שישי וכל שבת, והם מצטרפים לניידות ומעבים.

יוסי פלד: בסופו של דבר, כאשר אני מסתכל על מה שפועל היום בעיר, זה ביממה מעל ל- 200 אנשי משטרה בפעילויות כאלה ואחרות.

יוסי פלד: יש גם פעילויות סמויות שאני לא רוצה, מכורח הנסיבות, להיכנס אליהן.

יוסי פלד: הנושא הזה, שהוא נושא אכיפתי – אנחנו לא עובדים לבד ולא עודים בחלל ריק.

יוסי פלד: מימיני יושבים אנשים שמשתפים אתנו פעולה, גם לאורך הזמן, עוד לפני גל מעשי הרצח, גם הנושא של מתאם עיר ללא אלימות, גם נושא ראש העיר, גם מנהל החינוך.

יוסי פלד: אנחנו מנסים לעשות כמה שיותר מכפילי כוח בעניין, ומי שמפקד או מנהל את כל הסיפור הזה זה מפקד המחוז.

יוסי פלד: זאת אומרת, המטריה היא יותר רחבה ממנהל התחנה שמפעיל את הכוחות.

יוסי פלד: דבר נוסף – האכיפה לא התחילה בחודש האחרון.

יוסי פלד: יש דברים שנמשכים ואנחנו כל הזמן מגלגלים אותם.

יוסי פלד: פיצוח הסוכן שקרה השבוע, ו -24 סוחרי סמים ואמל"ח שנעצרו במסגרתו בלוד זה לא משהו שהתחיל לפני שבוע.

יוסי פלד: זה משהו שמגלגלים לפחות חצי שנה.

יוסי פלד: הריסת שני המבנים שהרסנו אתמול, זה מבנים שהתחילו להיבנות רק בחודשים האחרונים, הם לא קשורים למבנים הקבועים שאנחנו לא מוציאים עליהם צווי הריסה – זה גם משהו שמתגלגל כמה חודשים בסעד משפטי כזה או אחר, ופשוט הגיע לפרקו.

יוסי פלד: זאת אומרת, לא התעוררנו והתחלנו לעבוד עכשיו, אלה דברים שנמשכים ולדעתי יימשכו גם בעתיד.

יוסי פלד: כמה דברים נוספים – אני שירתי כסגן מפקד העיר לוד מ-99 עד 2002 ולאחר מכן הלכתי לעשות תפקידים נוספים וחזרתי כמפקד התחנה, מ-2007.

יוסי פלד: יש לי קנה מידה ונקודת ראות על נושא של עצמת הפשיעה ואיך שאני רואה את העיר לאורך השנים.

יוסי פלד: אני רוצה להגיד שהמשרד לביטחון הפנים השקיע רבות ב-10 השנים האחרונות מבחינת ריכוז מאמץ.

יוסי פלד: מי שיודע או מי שזוכר- היו שני מבצעים מאד גדולים: בשנת 2002 עד 2004, ובין 2004 ל-2005 - -

דוד אזולאי: בתקופתו של השר שלמה בן עמי זה היה.

יוסי פלד: המבצע הראשון נקרא "אורך נשימה"- כשמו כן הוא, והמבצע השני נקרא – "אי ירוק בים".

יוסי פלד: מאות רבות של לוחמי מג"ב, בפיקוד של ניצב משנה, ישבו במשך שנה בעיר בשתי הפעמים ובאמת, רוב המבצע הזה מוקד לנושא של סחר בסמים, כי זו היתה הבעיה הכי מהותית באותה תקופה בעיר לוד.

יוסי פלד: כולנו מכירים את שם הקוד "כספומטים", ודברים כאלה.

יוסי פלד: אני רוצה להגיד שאם אני מסתכל על עקומת הפשיעה, אם היא 9,000 תיקים, היום התחנה מגלגלת 5,000 תיקים, וכשאני אומר תיקים – בתוכם יש גניבות, דירות, ועוד הרבה דברים.

יוסי פלד: רמת הפשיעה בעשור האחרון, כמו שאני מכיר את הנתונים הסטטיסטיים, ירדה לאין ערוך, אפילו ב-40%.

יוסי פלד: אבל כל תיק הוא תיק, ופה תיכף אני אדבר על הנושא של האלימות.

יוסי פלד: הבעיה הקשה היום, כמו שאני מזהה כמפקד משטרת העיר לוד, היא לא הסמים, שאיך שהוא נירמלנו אתם.

יוסי פלד: יש לנו הרבה מה לעשות, אבל זה לא מה שהיה פעם.

יוסי פלד: אין אפילו כספומט אחד.

יוסי פלד: יש תחנות סמים בקרן רחובות כאלה ואחרים.

יוסי פלד: זה גם לא בעיית הרכוש.

יוסי פלד: סטטיסטית, ב-24 שעות בלוד נפרצת דירה אחת, נגנב רכב אחד, נפרץ רכב אחד, ופעם בשלושה ימים נפרץ עסק, חנות מכולת כזו.

יוסי פלד: אני חושב שעיר שיכולה להתמודד עם נושא כזה של רכוש היא עיר מתוקנת.

יוסי פלד: הבעיה שלנו היא כרגע לא סוחרי הסמים, כרגע, והיא לא הרכוש.

יוסי פלד: הבעיה שלנו היא אלימות.

יוסי פלד: יש לנו ביממה אחת אירוע אלימות קשה.

יוסי פלד: זה יכול להיות שוד, זה יכול להיות דקירה, אירוע ירי, פציעה – ומול זה אנחנו צריכים כמשטרה לכוון את כל המערכות וכל הכוחות שלנו.

יוסי פלד: דבר נוסף בנושא האמל"ח, שהוזכר פה.

יוסי פלד: אנחנו עושים רבות בנושא.

יוסי פלד: הכוח שלי שהוא 100 שוטרי תחנה, ברוטו, 100 כוחות מבצעיים שעובדים 24 שעות, פלוס הכוחות שבאו לתגבר.

יוסי פלד: עושים רבות בנושא אמל"ח.

יוסי פלד: אני יכול לסבר את האוזן  ולהגיד שבשנה האחרונה נתפסו עשרות רבות של אקדחים, רובים, רימונים, וגם שני טילי לאו, קבורים באדמה.

יוסי פלד: מדובר על מאות חיפושים.

יוסי פלד: וכל חיפוש הוא לא בדירה, הוא במתחמים גדולים שצריך להכניס לשם כלבים ומאות שוטרים, וזה תהליך שלוקח זמן.

יוסי פלד: אין ספק שנמשיך להתעסק בנושא הזה.

יוסי פלד: לגבי המדיניות, מה שהעלה פה חבר הכנסת דב חנין – חודש מול חנינה, להביא נשק – זה כבר לא ברמה שלי, זה ברמה של מקבלי החלטות בארגון המשטרתי, ולשם צריך להפנות את השאלה.

יוסי פלד: מנקודת ראותי כמפקד משטרה אני חושב שאנחנו צריכים לבנות את התשתית העירונית הנכונה כדי להתמודד לאורך זמן עם שגרה חזקה ללחימה בפשיעה, וכשאני אומר תשתית עירונית, כמו אני רואה את הדברים, שובר השוויון – כדי שמחר –מחרתיים הכוחות שלנו לא יסתובבו בהר הבית, לא שהר הבית הוא פחות חשוב - זה בניית שיטור עירוני משולב שלנו עם הפקחים של ראש העיר שמכפילים באופן דרמטי את כמות הניידות, וגם מפנים על פי הבעיות שיש לעיר, שראש העיר גם ייתן את המדיניות מה תעשנה הניידות האלה, והנושא של מצלמות עירוניות ומוקד רועש שיחפ"ק את כל הנושא הזה.

יוסי פלד: ברגע שנבנה את שני הדברים האלה, זה סוג מסוים של שובר שוויון שייתן לנו קפיצת מדרגה מאד גדולה קדימה בהתמודדות עם האלימות, מעבר לשאלה של עוד פלוגה או פחות פלוגה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב ראש - - לוד היא היחידה בארץ שמשלמת אגרת ביטחון.

יורם מרציאנו: אולי היחידה.

דוד אזולאי: לא, היא לא היחידה.

קריאות: - -

דוד אזולאי: את הגדרת הביטחון – לא המשטרה קבעה.

דוד אזולאי: מי שקבע - -

סמאח סלאימה אגבריה: אני מנהלת עמותת "נעם" – נשים ערביות במרכז, שמטרתה להילחם בתופעה של אלימות נגד נשים ערביות, והייתי רוצה לשמוע מה נעשה בתחום של אלימות במשפחה, תקיפת נשים, איומים על נערות ונשים, ואלימות בתוך המשפחה.

סמאח סלאימה אגבריה: כמה תיקים טופלו?

סמאח סלאימה אגבריה: כמה נשים מגיעות להתלונן?

סמאח סלאימה אגבריה: אם יש לך נתונים אני אשמח לשמוע.

יוסי פלד: בנושא אלימות במשפחה – קודם כל בכל תחנה, וגם בתחנת לוד, יש צוות אלימות במשפחה, שמתעסק אך ורק בתחום הזה, שני חוקרים לצורך העניין, מתוך סך כל 15 החוקרים שיש בתחנה.

סמאח סלאימה אגבריה: דוברי עברית, כמובן.

יוסי פלד: מדובר בממוצע בסביבות 200 תיקי אלימות במשפחה שנכנסו מתחילת השנה, ולא הרבה מהם מהמגזר הערבי.

יוסי פלד: המגזר הערבי ממעט להתלונן בנושא אלימות במשפחה, ואם כבר מגיעה גברת שמתלוננת על אלימות במשפחה, היא מגיעה עם ילדיה וחונה במסדרונות התחנה כי היא לא יכולה  כבר כל כך לחזור למשפחה שלה, ואנחנו, בשיתוף עם הרשות המקומית, צריכים למצוא לה מקלט.

יוסי פלד: והרבה פעמים אנחנו מלווים אותה לכל מיני מקלטים שהמקומות שלהם ברחבי הארץ, עם ניידות משטרה כדי לשים אותן שם כדי שזה לא יתגלה וגם כדי שהיא תהיה מוגנת בדרך.

יוסי פלד: לצערי, אני מאמין שיש עוד הרבה אירועי אלימות במגזר שלא מדווחים, אבל אין ספק שכל אירוע שמגיע אלינו – אנחנו מייד גם עוצרים את הבעל, וגם מגנים על הקורבן.

דוד אזולאי: יש נתונים כמה תלונות מגיעות אליכם?

דוד אזולאי: עזוב את אלה שלא מגיעים, שאז לאף אחד אין שליטה.

דוד אזולאי: אבל לפחות אלה שמגיעים אליכם – יש לכם נתונים?

יוסי פלד: מתחילת השנה יש 220 תיקי אלימות במשפחה, שזה יכול להיות גם בן שהיכה את אמא, ואב שהיכה, ואני מניח שבערך חצי מזה זה בעל ואישה.

סמאח סלאימה אגבריה: מהמשפחות הערביות.

דוד אזולאי: המסקנה שאני מגיע אליה היא שבכל זאת יש אנשים שבאים להתלונן וזה לא נשאר בגדר טיפול משפחתי, וזו נקודת אור.

סמאח סלאימה אגבריה: אני שואלת כי סוהיר בלאו נרצחה בלוד לפני 5 חודשים.

סמאח סלאימה אגבריה: היא הגיעה למשטרה והתלוננה פעמיים על אלימות מאד קשה מצד בעלה, והיה לה צו הרחקה נגד בעלה, והיא נרצחה מול ארבעת ילדיה.

שלמה מולה: יכול להיות, אדוני המפקד, מצב שבו אנשים פוחדים להגיש תלונה?

סמאח סלאימה אגבריה: איך אני כעובדת סוציאלית יכולה להגיד לנשים ערביות – לכו תתלוננו, אם אישה שמתלוננת נרצחת?

אילן הררי: בוודאות – מפחדים.

דוד אזולאי: אז צריך לראות את חצי הכוס המלאה.

דוד אזולאי: בכל זאת אומר פה מפקד התחנה שהתקבלו 220 תלונות, מתוכם הוא מעריך ש-50% זה תלונות של בעל ואישה.

דוד אזולאי: יכול להיות שאם נחזור לאחור כמה שנים אז גם הדבר הזה לא היה.

דוד אזולאי: אז צריך לראות את חצי הכוס המלאה.

דוד אזולאי: יכול להיות שאלה המטפלים בחברה הערבית אולי צריכים לקחת את הנושא הזה לידיים, להביא ליותר מודעות, על מנת לגרום לכך שאכן יוגשו תלונות.

דוד אזולאי: אני מבין, ולצערנו הרב, מה לעשות - המשטרה בלי תלונה לא יכולה לטפל.

דוד אזולאי: אם תגידו לי שיש תלונות שלא מטופלות – זה סיפור אחר.

סמאח סלאימה אגבריה: יש גם כאלה.

סמאח סלאימה אגבריה: יש תלונות שגם לא מטופלות בדרך שמתאימה לאישה.

סמאח סלאימה אגבריה: אם אישה באה לתחנה וחונה, עם הילדים שלה, כמו שהוא הסביר, זה אומר שהיא נלחמת על חייה.

סמאח סלאימה אגבריה: זה אומר שהיא עברה את הקו האדום, את נקודת האל חזור.

סמאח סלאימה אגבריה: היא לא יכולה לחזור לאותה משפחה כי היא פוחדת.

סמאח סלאימה אגבריה: היום קיבלתי טלפונים הביתה מאנשים שראו אותי בטלוויזיה, דרך 144 - שאלו על השם, התקשרו וביקשו עזרה.

סמאח סלאימה אגבריה: מה שאני אומרת – אתה אומר שאנשים שמטפלים בנושא של מודעות.

סמאח סלאימה אגבריה: זהו, שאין.

סמאח סלאימה אגבריה: אם אין במשטרה מי שדובר ערבית, איך האישה הזו תגיע עם הילדים ותטופל כראוי?

סמאח סלאימה אגבריה: תחשבו על נערות.

סמאח סלאימה אגבריה: נערה בת 16 לא תגיע לתחנה.

סמאח סלאימה אגבריה: צריך להגיע אליה, לתיכון.

דוד אזולאי: אני חושב שהנושא הזה הוא חשוב.

דוד אזולאי: כדאי שתיקחו אותו לתשומת לבכם, תראו איך תת מענה לנושא הזה.

דוד אזולאי: שאלה נוספת: מה קורה עם מישהו שמגיע אליכם עם ידיעה על כך שבמשפחה X יש אלימות.

דוד אזולאי: בלי שהוגשה תלונה – אתם מטפלים בנושא כזה.

שלמה מולה: יש חוק, חובת דיווח של שכן.

יוסי פלד: גם מבחינת החוקרים – יש לי שני חוקרים שדוברים ערבית, אפילו חוקרת שדוברת ערבית.

יוסי פלד: היא לא ערביה.

יוסי פלד: לצערי.

יוסי פלד: פעם היו.

יוסי פלד: ודווקא היא גם מועסקת בנושא של אלימות במשפחה.

יוסי פלד: לצורך העניין – אנחנו לא מקלים ראש בכל מידע שמגיע אלינו, משכן או ממכתב אנונימי.

יוסי פלד: לאחרונה אפילו, סתם לדוגמה – קיבלתי מכתב ממישהו שמזהה אדם חשוד שמסתובב ליד גן ילדים ומסתכל על הילדים.

יוסי פלד: אפילו אליו הגענו ובדקנו.

יוסי פלד: אנחנו לא לוקחים צ'אנס שמישהו הזהיר אותנו ולא עשינו כלום, רק מטפלים בכפפות של משי יותר, כי בסופו של דבר מדובר בחירותו של האדם.

יוסי פלד: דוגמה לנושא של התלוננות במגזר הערבי – הרבה פעמים מתלוננים כשכלו כל הקיצין.

יוסי פלד: לפני שבועיים עצרנו בחור מהמגזר הערבי בשעה 6 בבוקר ברכב מתחת לבית של מישהי, עם סכין יפנית ביד, כשמ-3 בלילה הוא דפק על דלתה ומנסה להיכנס.

יוסי פלד: הוא היה קשור אליה בקשר רומנטי כזה או אחר.

יוסי פלד: היא גרושה שהגיעה מהשטחים וגרה בדירה שכורה.

יוסי פלד: היא החליטה שהיא לא רוצה את הקשר אתו יותר.

יוסי פלד: זה לא עניין אותו ומהשעה 3 בלילה עד 6 בבוקר הוא ניסה להיכנס והיא לא נתנה לו.

יוסי פלד: בסוף, אחותה הגיעה ואמרה לה – נקרא למשטרה.

יוסי פלד: קראו למשטרה רק ב-6 בבוקר כי הן הבינו שאם הן יוצאות, אז תהיה להן בעיה.

יוסי פלד: אחר כך נפתחה מסכת והתגלה כמה דברים הוא עשה לה לפני זה.

יוסי פלד: כלומר, הן צריכות להגיע ממש לקו הלפני אחרון - -

אריה ביבי: כמה תיקים לפני שנתיים פתחתם על תלונות של בעיות במשפחה?

אריה ביבי: השנה פתחתם כ- 200.

אריה ביבי: כמה לפני שנתיים?

יוסי פלד: מספר די דומה.

גדי אשד: 170.

דוד אזולאי: כלומר – יש עליה.

שלמה מולה: כמה אתם משתמשים במערכת, למשל, של עמותות וארגונים – המעטפת הקהילתית, באמת, למתן פתרונות, מעבר לתרומה היזומה שאתם מקבלים.

שלמה מולה: השאלה – האם אתם סופרים את הארגונים החברתיים האלה?

יוסי פלד: בוודאי.

יוסי פלד: יש לנו המון שיתוף.

יוסי פלד: אנחנו עם נושא הגישור העירוני מאד עובדים.

יוסי פלד: יש לנו אפילו ימי עיון משותפים.

יוסי פלד: המש"קים – מפקדי שיטור קהילתי גם ברמת אשכול מאד מחוברים למרכז ועובדים בשיתוף.

יוסי פלד: אנחנו מביאים הרבה סכסוכים מקומיים לגישור.

יוסי פלד: אנחנו, כשוטרים, כאשר אנחנו מאתרים את הפוטנציאל הנפיץ שמתחיל להיות מסכסוך מקומי כזה או אחר – אפילו בין שכנים, אנחנו די מחוברים לנושא הזה של רווחה וגישור, ויש לנו אפילו מודלים שעובדים.

ציונה כסיף: אני נמצאת בעיר 12 שנה.

ציונה כסיף: לא הונחתתי לתפקיד, הייתי מנהלת בית ספר בעיר.

ציונה כסיף: אני מזכירה לך, חבר הכנסת ביבי, שהיית אצלי באחד האירועים וכל כך התרגשת שלמחרת הבאת לי כסא מהמשרד שלך, מתנה אלינו לבית הספר.

ציונה כסיף: בית ספר שזכה בשלושה פרסי חינוך.

ציונה כסיף: תראה, גם אם ניקח היום פי כמה וכמה משאבים ממה שקיבלנו, וקיבלנו בתודה, לטיפול הנקודתי בנושא חינוך, זה יהיה עדיין כאין ואפס לעומת מה שהעיר זקוקה לו.

ציונה כסיף: אמרת נכון, חבר הכנסת ביבי, מדובר פה בתכנית שצריכה להיות הוליסטית, תכנית שהופכת כל אבן ואבן בכל תחום ותחום בעיר.

ציונה כסיף: יחד עם זאת אנחנו לא קופאים על שמרינו, ואנחנו לוקחים את מה שהוקצה לנו השנה, 22 מיליון שח, ומנסים לתעל את זה בצורה שנותנת מענה לצרכים של העיר.

ציונה כסיף: 22 מיליון, מתוכם 10 מיליון הולכים למה שקרוי "הארכת יום לימודים".

ציונה כסיף: אני מזכירה לכם שהכותרת שלנו היא - מוגנות.

ציונה כסיף: זאת אומרת, ככל שהילד נמצא במערכת החינוך יותר זמן הוא יותר מוגן.

ציונה כסיף: שאלתם אם יש ממצאים ויש עובדות – אני מחזיקה כאן את המיצ"ב מבחן מתוקף של מערכת החינוך שמראה ממצאים ב-4 מקצועות ליבה, ובאקלים בית ספרי.

ציונה כסיף: אתם מוזמנים לראות את האקלים הבית ספרי –הוא מעל לממוצע הארצי.

ציונה כסיף: יחסי תלמידים, יחסי מורים בתוך בית הספר – אין דבר כזה.

ציונה כסיף: אתם יכולים - -

שלמה מולה: בכל בתי הספר?

ציונה כסיף: זה ממוצע עירוני.

קריאות: - -

יורם מרציאנו: תלוי לאיזה בית ספר לקחו אותם.

יורם מרציאנו: לקחו אותם לבית הספר למדעים.

ציונה כסיף: לא. סליחה.

ציונה כסיף: מבחן מיצ"ב נקבע על ידי משרד החינוך.

ציונה כסיף: אקלים בית ספרי נמדד בכל בית ספר ובית ספר.

ציונה כסיף: הממצאים הם ממצאים עירוניים, חשוב שהדבר הזה ייאמר.

ציונה כסיף: אם תבואו היום בשעה 12:00 לעיר – מתקיים כנס בשיתוף שפ"י, הרווחה, חינוך, משטרה, עיר ללא אלימות, עמותת אל"י ועמותת על"ם שהנושא שלו היא פגיעה מינית בילדים ובבני נוער.

ציונה כסיף: הדבר הזה לא היה קם אילו לא היינו עובדים ומאגמים משאבים.

ציונה כסיף: יש לי פה ממצאים בכמה טיפלנו- מספרים, נתונים מספריים בכמה ילדים טיפלנו בתש"ע, ילדים שנפגעו פגיעה מינית ועברו טיפול אצלנו בעיר, או טיפול, או אבחון, טיפול משפחתי או כל המעטפת.

יורם מרציאנו: כמה מסיימי בגרות השנה לעומת לפני שנתיים?

ציונה כסיף: אני אגיע גם לזה.

ציונה כסיף: אל תפריע לי, אני לא הפרעתי לך.

יורם מרציאנו: הפרעת לי מאד.

יורם מרציאנו: מאד הפרעת לי.

יורם מרציאנו: תדייקי.

יורם מרציאנו: אשת חינוך.

ציונה כסיף: אני ממשיכה.

ציונה כסיף: ביתרת התקציב של הטיפול הנקודתי ב- 12 מיליון הנותרים – חילקנו אותם באופן כזה: 40% ניתן לטיפול בפרט וילדים בסיכון.

ציונה כסיף: משאב שנתתי בנוסף למה שנותנת "עיר ללא אלימות" ולמה שנותן דוח שמידט.

ציונה כסיף: זאת אומרת, בעיר שדוח שמידט בה מצביע על 77% של ילדים שבאים מבתים שההורים לא יכולים לתת מענה חברתי-רגשי-לימודי, אנחנו, מערכת החינוך, האבא והאמא של הילדים.

ציונה כסיף: זאת אומרת, גם אם אני לוקחת את דוח שמידט והמשאבים שלו, וגם "עיר ללא אלימות" והמשאבים שלו, וגם טיפול נקודתי,  רבותיי, זה טיפה בים.

ציונה כסיף: אבל יחד עם זאת אנחנו ממפים, מתדעפים.

ציונה כסיף: יצא עכשיו מיפוי שהוא ברמה עירונית שלדעתי אין לו אח ורע במדינת ישראל ונשמח להציג אותו.

ציונה כסיף: כנ"ל לגבי שיפור הישגי לומדים.

ציונה כסיף: השקענו 40%, 4 מיליון שח, בתגבור לימודים מגני ילדים ועד התיכון.

ציונה כסיף: יתרה מזאת, הוצאנו את המשאב הזה למיקור חוץ כדי שהמורים יקבלו את הכסף שלהם בזמן, כדי שנוכל לבחור מורים מעולים וטובים, וכדי שיהיו לנו תוצאות.

ציונה כסיף: את התוצאות כבר ראינו בשנה הקודמת ואנחנו צופים שהתוצאות תהיינה טובות יותר בשנה הזו.

ציונה כסיף: יש עוד הרבה מה לעשות, הרבה מה להשקיע, אבל עדיין זה מהלך מצוין שעשינו בשנה הזו.

יורם מרציאנו: לא, היא לא ענתה על השאלה.

ציונה כסיף: סגירת בתי ספר.

יורם מרציאנו: לא, תעני לי על השאלה – מותר לי לקבל תשובה.

דוד אזולאי: עד פה, רבותיי, אני מודה לכם.

דוד אזולאי: משפט קצר, אדוני.

גדי אשד: אמנם בעשור האחרון נרשמה ירידה משמעותית של הפשיעה בעיר לוד, אבל ההתייחסות הקצרה שלי, ואני אשתדל להיות מאד תכליתי, היא לנושא של הצעת המחליטים.

גדי אשד: הצעת מחליטים היא חשובה, אבל צריך להיות ברור שעל מנת שנהיה יעילים  ועל מנת שמפקד התחנה לא יקבל את מה שתיארת כישיבה בצידון, חייב להיות שם אורגן מבצעי בתחנה, וישנן תכניות סדורות שהתייחסו מראש, לפני פרץ האלימות האחרון בלוד, לבניה של כוח, כוח משמעותי, מקצועי, קבוע, כפוף למפקד התחנה, ולא כוחות אורחים שיש להם גם בעיה של היכרות עם השטח.

גדי אשד: אני סגן ראש חטיבת המודיעין, אגף חקירות ומודיעין במטה הארצי.

שלמה מולה: השאלה אם באו אתכם בדברים עכשיו, לקראת החלטת הממשלה.

יורם מרציאנו: הלוואי וכל משרד ישיג כסף כמו שהמשרד לביטחון פנים שם בשנים האחרונות.

גדי אשד: ואני אוסיף ואחזק את המילה האחרונה של יורם מרציאנו – גם בהחלטת מחליטים, ההתייחסות היא לתקצוב על חשבון המשרד לביטחון הפנים, ולא תוספת.

גדי אשד: כך שלכל אכיפה אתם רוצים פה, מכובדיי, יש תג מחיר.

דוד אזולאי: קודם כל, אני רוצה להתנצל בפני כל הנוכחים שלא הגעתי אליהם ולא הצלחתי לתת להם לדבר, אז אני מתנצל.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות לכל אלה שבכל זאת באו בהתרעה קצרה.

דוד אזולאי: אני רוצה לחזק בשם חברי הוועדה את תושבי העיר לוד, את המערכת העירונית שעושה מאמץ - -

אילן הררי: אפשר משפט אחד?

דוד אזולאי: אני פשוט לא יכול.

דוד אזולאי: אני חרגתי והנוהל לא מאפשר לי דקה אחרי 11 להמשיך את הדיון.

אילן הררי: אני מציע שכל מה שיורם מרציאנו אמר ייבדק.

יורם מרציאנו: ברור שהוא ייבדק.

יורם מרציאנו: - - -

דוד אזולאי: אתם מספיק מבוגרים למצוא את הדרך להגיע ולפתור את הבעיות, ולא אנחנו.

דוד אזולאי: רבותיי, חברי לוועדה ואנוכי מחזקים את תושבי לוד ואת המערכת העירונית העושים מאמץ לשפר את תדמית העיר ולתת שירות לתושבי העיר,  ועל כל יבורכו כל העושים במלאכה, כולל המשטרה, שבימים אלו ודאי הגבירה כוחות ועושה רבות לשיפור ולחיזוק ביטחונם האישי של תושבי לוד.

דוד אזולאי: הוועדה מוצאת לנכון שהבעיה של לוד בין היתר היא נושא הרווחה, נושא החינוך, נושא הביטחון האישי, נושא היתרי הבניה, בכלל.

דוד אזולאי: הדברים האלה ודאי שמחייבים טיפול מערכתי ולא טיפול נקודתי.

דוד אזולאי: נושא שעלה כאן ולא נוכל להתעלם ממנו זה הבחירות בלוד.

דוד אזולאי: אכן, לאחר הדיון הזה אשב עם חברי, אריה ביבי, אשמע ממנו לגבי המכתב, ובהתאם לכך נפנה גם לשר הפנים ונבקש הבהרות בעניין.

דוד אזולאי: לגבי הבניה  הבלתי חוקית והנשק הבלתי חוקי שמסתובבים בעיר, אין ספק שהנושא הזה לא צריך להיות ברמה המקומית אלא ברמה הארצית, כאשר מדובר על הלבנת בניה בלתי חוקית או על נשק בלתי חוקי שמסתובב בלוד, שעל זה כבר קיימנו דיון, בכלל --

אריה ביבי: צריך לבדוק לגבי הענישה - -

דוד אזולאי: אני חושב שאלה שני נושאים שמחייבים דיון בנפרד.

דוד אזולאי: ההצעה של צירוף נתב"ג ואירפורט סיטי ללוד – אני מאד מקווה, ונמתין בסבלנות שהממשלה תקבל את ההחלטה, ולאחר מכן נראה אם זה מופיע בהחלטה.

דוד אזולאי: נבדוק אם זה מופיע בהחלטה או לא.

דוד אזולאי: היה וזה לא מופיע בהחלטה, אנחנו בהחלט נצטרך לחשוב על דרך, ומבחינתנו בהחלט- הדרך היחידה היא חקיקה, בעניין הזה.

דוד אזולאי: אני רוצה לפנות למשטרה ולעיריה.

דוד אזולאי: נשמעה כאן טענה לגבי דוברי ערבית, למרות שאדוני אמר שיש שני דוברי ערבית, וכאן הפניה היא למטה הארצי לקחת את הנושא הזה בחשבון.

דוד אזולאי: אם זו תלונה שמגיעה, כנראה שיש לה כיסוי, מאד חשוב שיהיו דוברי ערבית.

דוד אזולאי: אני מבין את המצוקה שאין שוטרים ערבים, אבל דוברי ערבית אפשר למצוא, במיוחד בשעה כל כך בעייתית לעיר.

דוד אזולאי: זה חשוב מאד, ואדוני, ראש העיר, הטענה היא גם כלפי הרשות המקומית שאין מספיק עובדות סוציאליות בכלל, ועובדות דוברות ערבית.

דוד אזולאי: אני מניח שבנקודה הזו תוכל לתת פתרון מיידי שיוכל לתת מענה לאוכלוסייה הזו.

דוד אזולאי: דבר אחרון – אני רוצה להודיע לחבריי בוועדה שהוועדה תקיים דיון נוסף לאחר קבלת החלטות הממשלה – אני אבקש לקבל פירוט יתר, של כל משרדי הממשלה.

דוד אזולאי: נמשיך ונעקוב איך אכן החלטת הממשלה מיושמת.

דוד אזולאי: תודה לכולם ויום טוב.

דוד אזולאי: הישיבה נעולה.