ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 17, 2010-11-01 11:00

אורית זוארץ: בוקר טוב לכולם.

אורית זוארץ: אני מתכבדת לפתוח את הדיון בוועדת המשנה למאבק בסחר בנשים.

אורית זוארץ: על הפרק היום הצגת תכנית העבודה של רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול והטיפול בקרבנות הזנות והסחר.

אורית זוארץ: נמצא איתנו המנהל הכללי של רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול, מר אמנון בן עמי שמכהן כרגע גם כמנהל הכללי של משרד הפנים באופן זמני.

אורית זוארץ: אני חייבת לומר שקיבלתי את החומר מהמשרד ואני רוצה לברך על העבודה המאוד מאוד מקיפה שעשיתם ועל הנגיעה בעומקם של דברים, לפחות במצגת שהעברתם ושלחתם וזה שינוי מאוד מאוד משמעותי, בעיקר לאור התחושה שאנחנו הסתובבנו איתה לאורך השנה וחצי האחרונות שמשהו במעבר בין משטרת ישראל למשרד הפנים לא כל כך עבד והרבה נושאים נפלו בין הכיסאות והיה קצת קשה לתפעל את כל המערכת והשינויים הפרסונליים בראש הרשות.

אורית זוארץ: אני מקווה מאוד שתהיה כאן יציבות במטרות והיעדים שהצבתם, כמו גם הנתונים לפחות משנת 2010 שמצביעים על שינוי גם בהתייחסות הארגונית והמערכתית וגם בהתייחסות הרצינית לסוגיה של סחר בנשים, ואני מאמינה שמכאן אנחנו נוכל להרחיב את הפעילות, כפי שציינתם, גם במצגת שלכם, עם משרדי הממשלה.

אורית זוארץ: מבחינתנו רק על ידי שיתוף פעולה ועבודה מערכתית נוכל למגר את התופעות הבזויות האלה, של סחר בבני אדם בכלל ובנשים בפרט, כמובן תוך התמודדות עם השינויים בדפוסי הסחר.

אורית זוארץ: שוב, אני מקדמת בברכה את נציגות ונציגי הארגונים ונציגות ונציגי המשרדים הממשלתיים ואני אעביר את רשות הדיבור אליך, מר בן עמי.

אמנון בן עמי: בוקר טוב לכולם, גברתי היושבת ראש, גבירותיי, חברות הכנסת, כל האורחים, כל המשתתפים בדיון.

אמנון בן עמי: לפני מספר חודשים היינו בוועדה המכובדת הזאת וסוכם אז עם יושבת ראש הוועדה שמכיוון שאנחנו בהתארגנות ראשונית, אנחנו נחזור לוועדה ונציג את ההתארגנות של הרשות לטיפול בסוגיה.

אמנון בן עמי: אני רוצה לפתוח במספר מלים, אם אפשר, לגבי רשות האוכלוסין וההגירה מכיוון שהארגון הזה הוא ארגון חדש.

אמנון בן עמי: נמצאים איתי גם חבריי מהרשות, מר יוסי אדלשטיין, ראש מינהל אכיפה וזרים, עורכת דין שושנה שטראוס, גב' מיכל יוספוב וגב' רננה לוי שהיא עובדת סוציאלית אצלנו.

אמנון בן עמי: רשות ההגירה והאוכלוסין, כמו שתראו בתרשים וכמו שאמרתי בפתיח, זה גוף חדש, גוף שנבנה בהתאם להחלטות הממשלה ולמעשה מלקט מספר יחידות ממספר משרדי ממשלה.

אמנון בן עמי: אנחנו בכל השנה האחרונה עסוקים בהקמה של הרשות, זה תהליך מורכב מאוד, תהליך קשה מאוד, כי לא פשוט לקחת יחידות ממשרדים אחרים, עוד יותר קשה לבטל כפילויות ולאחד וליצור גוף שעובד בצורה הרמונית.

אמנון בן עמי: יש לנו עוד הרבה מלאכה לפנינו בעניין הזה, אבל אני חושב שאנחנו נמצאים בדרך נכונה, בדרך של מבנה ארגוני של רשות שתהיה מקצועית, שכבר היום היא מקצועית, אבל למעשה תהווה גוף מקצועי ומיומן לטפל בסוגיות השונות, והסוגיות השונות הן לא רק הסוגיה שאנחנו דנים בה היום, אבל אנחנו נתמקד בסוגיה שלשמה אנחנו נמצאים פה היום.

אמנון בן עמי: רשות ההגירה והאוכלוסין בנויה כמו כל משרד ממשלתי אחר, מבחינת רובד יחידות המטה.

אמנון בן עמי: אנחנו מדברים על אבטחת מידע, על מחקר ותכנון, על פרויקטים מיוחדים, שזו הסוגיה של תעודות המסע הביומטריות, סוגיה אחרת גדולה, שעל שולחננו היא נושא של דוברות והסברה, לשכה משפטית, פניות ציבור, מינהל ומשאבי אנוש, על כל היחידות שכפופות לו, ביקורת פנימית וחשבות.

אמנון בן עמי: במובן הזה אנחנו משרד ממשלתי כמו כל משרד אחר ויש לנו עצמאות כרשות, שכמובן כפופה לשר.

אמנון בן עמי: לרשות ארבעה מינהלים עיקריים; מינהל האוכלוסין, אני מניח שכולם מכירים, לשכות מינהל האוכלוסין, כ-24 לשכות מינהל אוכלוסין בפריסה מצפון עד דרום, נותנות שירות ל-7 מיליון תושבים.

אמנון בן עמי: מינהל שירות למעסיקים ומינהל אכיפה וזרים, שני מינהלים חדשים שהקמנו במהלך החודשים האחרונים.

אמנון בן עמי: מינהל אכיפה וזרים מאגד את כל היחידות שעוסקות באכיפה ומטפל בנושא מבקשי המקלט.

אמנון בן עמי: אם בעבר היו יחידות כמו יחידת הסמך במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שהעברנו אותה אלינו החל מיוני האחרון, והיו יחידות אכיפה גם בתוך רשות האוכלוסין, עוז ואחרות, למעשה היום הכל מאוחד תחת ראש מינהל אכיפה וזרים, שזה מר יוסי אדלשטיין.

אמנון בן עמי: אתם לא תראו פה את השמות הקלאסיים, לא יחידת סמך ולא עוז, זה כל היחידות האלה משולבות לפי הנושאים של אכיפה כלפי שוהים בלתי חוקיים, אכיפה כלפי מעסיקים, דבר שאנחנו מפתחים מאוד, משום שלתפיסתנו אכיפה כנגד מעסיקים היא אחד הפתרונות העיקריים בכלל בנושא אכיפה, וטיפול במבקשי מקלט, שזו סוגיה שונה במקצת.

אמנון בן עמי: מינהל השירות למעסיקים, היחידות שנמצאות בתוכו זה היתרים למעסיקים פרטיים, זה יכול להיות אנשים שמעסיקים עובדים סיעודיים, טיפול שוטף במעסיקים ועובדים ותאגידים ולשכות פרטיות.

אמנון בן עמי: אלה שני מינהלים שהוקמו, כמו שאמרתי, בחודשים האחרונים והם עכשיו בהתהוות.

אמנון בן עמי: התהוות זה אומר ביטול כפילויות בין יחידות שהיו בהם ממשקים דומים, יצירת תורת הפעלה והכשרות של האנשים בנושאים השונים.

אורית זוארץ: מי ראש המינהל הזה?

אמנון בן עמי: ראש המינהל ימונה בקרוב.

אמנון בן עמי: במינהל האוכלוסין יש לנו את מר אבי לקח, שהוא ראש אגף בכיר לשכות ואת מר עמוס ארבל שהוא אחראי על התורה בלשכות.

אמנון בן עמי: במינהל שירות למעסיקים ימונה ראש מינהל בקרוב, ראש מינהל אכיפה וזרים הוא כאמור מר יוסי אדלשטיין.

אמנון בן עמי: מינהל מעברי גבולות, על פי החלטת ממשלה אמור לעבור אלינו.

אמנון בן עמי: ישנן החלטות ממשלה מ-1999 שדיברו על העברת מעברי גבולות למשרד הפנים בזמנו, למינהל האוכלוסין בזמנו, וכעת לרשות ההגירה ואכן מעברי הגבולות הם בתהליך העברה.

אמנון בן עמי: נכנסנו לתהליך חפיפה עם משטרת ישראל, תהליך שהתחיל ב-17 לאוקטובר, בגשר אלנבי.

אמנון בן עמי: תהליך החפיפה יימשך ב-7 בנובמבר בנמל התעופה בן גוריון ובמעבר נהר הירדן, ובמהלך דצמבר תהליך החפיפה יימשך בכל שאר המעברים הימיים, כולל מעבר רבין בערבה.

אמנון בן עמי: 23 מעברים בין לאומיים אמורים לעבור אלינו והאחריות באופן רשמי תעבור אלינו ב-3 בינואר.

אמנון בן עמי: זה מהלך מורכב מאוד, זה מינהל שכולל בתוכו כ-800-700 עובדים, חלקם מהמשטרה, חלקם גיוס חדש, בקרי גבולות.

אמנון בן עמי: למעשה, כמו מרבית מדינות העולם, מי שיהיה אחראי על ביקורת הגבולות תהיה מערכת אזרחית ולא משטרתית או צבאית אפילו בחלק מהמקרים.

אמנון בן עמי: במסגרת קביעת הגבולות הארגוניים של הרשות, אנחנו גם בבדיקת היתכנות להעברת האגף לרישוי כלי ירייה והוצאתו מהרשות.

אמנון בן עמי: אני סבור שלצורך העניין הרשות צריכה לטפל בנושאים שבהם יש לה יתרון יחסי והאגף לרישוי כלי ירייה לא נופל בנושאים האלה.

אמנון בן עמי: אני המלצתי לשר הפנים להעביר את האגף הזה מאצלנו והוא אמור לקבל החלטה בקרוב לאיפה האגף הזה יעבור.

אמנון בן עמי: ישנן מספר חלופות, אבל על כך השר יחליט.

אמנון בן עמי: לכל ארבעת המינהלים העיקריים, מינהל האוכלוסין, מינהל שירות למעסיקים, מינהל אכיפה וזרים ומינהל מעברי גבול, יש ממשקים ונגיעה לנושא לשמו התכנסנו היום.

אמנון בן עמי: יש ממשקים, ישנן פעולות שנעשות, ישנן פעולות שמתוכננות.

אמנון בן עמי: אני אפתח עכשיו סוגריים ואני אתן לאנשינו מהרשות להציג, כל אחד בתחומו, מה הוא הממשק, מה הפעולות שנעשות, מה ההדגשים ולאחר מכן נמשיך.

אמנון בן עמי: היו"ר אורית זוארץ: לפני שאנחנו עוברים אני רוצה לקדם בברכה את חברות הכנסת מרינה סולודקין ואנסטסיה מיכאלי שהצטרפו אלינו והן באמת שותפות לעשייה ולכל הפעילות בניסיון למגר את התופעות הבזויות של סחר בנשים וזנות.

אמנון בן עמי: הן תוכלנה להתייחס בהמשך לדברים.

אנסטסיה מיכאלי: אני מברכת על הדיון ואני מעדיפה לשמוע אנשי מקצוע.

מרינה סולודקין: אני חושבת שמאוד חשוב שהאיש הכי חשוב במינהל האוכלוסין נמצא עכשיו כאן ואנחנו רואים שסוף סוף בונים את מערכת שהיא גם הגיונית וגם מאוד מאוד רצינית.

מרינה סולודקין: יש הרבה בעיות, אבל ביחד נתמודד עם כל הבעיות.

אמנן בן עמי: אנחנו נפתח במינהל אכיפה וזרים.

אמנן בן עמי: התרשים נשאר מול העיניים שלכם, שיהיה לכם קל לשייך את זה.

אמנן בן עמי: מר אדלשטיין, בבקשה.

יוסי אדלשטיין: כפי שהמנהל הכללי סקר, במסגרת הרשות הוקם המינהל, כשהמינהל ברמת העיקרון איגד תחתיו את כל גופי האכיפה, הן בנושא העובדים והן בנושא המעסיקים, שזה שילוב שהתבקש לאור הפעילויות שהיו.

יוסי אדלשטיין: בעבר המינהל היה מופרד ליחידות נפרדות, חלקן היו במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, חלקן אצלנו.

יוסי אדלשטיין: גם אז נעשתה פעילות בתיאום ובשיתוף פעולה, אבל זה היה יותר קשה.

יוסי אדלשטיין: היום, כשהכל נמצא במינהל אחד, אנחנו מרכזים את כל המאמצים ואת כל המשאבים לפעילות, הן כנגד העובדים והן כנגד המעסיקים ואנחנו רואים את עצמנו כיושבים בצומת מרכזי שיכול לזהות ולתפעל בכל נושא של סחר בבני אדם.

יוסי אדלשטיין: הנושא הזה הובא למודעות של העובדים שלנו בכל הרמות ואנחנו חוזרים ומשננים את זה, לגבי החשיבות של זה וכפי שהמנהל הכללי הזכיר, אנחנו רואים במעסיקים, לא רוצה להתבטא במלים קשות, כמחוללי התופעה.

יוסי אדלשטיין: בסופו של דבר העובד, גם החוקי וגם הלא חוקי, הוא עובד ומי שמביא אותם לכאורה לידי סחר אלה המעסיקים ולכן אנחנו נותנים משקל רב לטיפול במעסיקים.

יוסי אדלשטיין: אני גם הצגתי לפני כשבועיים בוועדת חוק, חוקה ומשפט את עקרונות תכנית העבודה שלי ל-2011 בנושא הטיפול במעסיקים, כולל דרישה להגדלה ותוספת תקנים, על מנת לטפל בסוגיה הזאת במלוא כובד המשקל.

יוסי אדלשטיין: אנחנו, בתוך המינהל, מינינו מרכזת שהיא תהיה מרכזת של הפניות והיא תתכלל את הסוגיה הזו, שכל פנייה שתגיע ליחידת עוז, יש שם בחורה שתקבל את כל הפניות, גם באופן יזום, גם באופן אקראי.

יוסי אדלשטיין: גם היחידות הפנימיות של המינהל מעבירות מידע מאחד לשני וברגע שגילינו משהו אנחנו משתדלים באותו רגע להזעיק את היחידות האחרות שלנו בתוך המינהל, להגיע, וכך זה קורה.

יוסי אדלשטיין: אנחנו גם משתפים פעולה שוטפת עם יחידת סער בנושא הזה וכל המינהל הזה קיבל כמטרה לעשות בתחום האכיפה ובדגש רב לנושא של הסחר בבני אדם.

יוסי אדלשטיין: אנחנו נחשפים מדי פעם לכל מיני עברות, אנחנו מקבלים תלונות על עברות, בכל המגזרים, גם בתחום הסיעוד, גם בתחום החקלאות, ואנחנו מגיעים לשטח, בודקים ואם זה מגיע לחשד כזה, המידע הזה מועבר ליחידות סער, או ליחידות אחרות שנוגעות לנושא.

יוסי אדלשטיין: אנחנו מעבירים באופן שוטף כל מי שזוהה כנפגע, או כחשד לנפגע, למקלט, על מנת שיישב שם ויוכל לתת את העדות הנדרשת.

יוסי אדלשטיין: אנחנו עורכים הדרכות והשתלמויות לעובדים.

יוסי אדלשטיין: במסגרת כל הכשרה שאנחנו עושים, שהיא הכשרה מקצועית, אנחנו משלבים פרק שנותן את ההיבט החשוב של נושא הסחר וכל זאת על מנת להביא את העובדים למודעות ברמה גבוהה מאוד ולאפשרויות שקיימות.

יוסי אדלשטיין: מבחינתנו זה מאוד חשוב.

יוסי אדלשטיין: גם ביחידה של מבקשי המקלט, שאנחנו עוסקים, גם שם אנחנו מחדירים את הנושא שלכאורה הוא יכול להתפתח גם אצלם.

אורית זוארץ: יש התייחסות אחרת או שונה למבקשי המקלט?

אורית זוארץ: יש היערכות מיוחדת, במסגרת המינהל, לפליטים ולמבקשי ומבקשות המקלט?

יוסי אדלשטיין: יש לנו יחידה נפרדת שעוסקת בכל מבקשי המקלט והם מתחקרים את מבקשי המקלט על מנת לבדוק את טענותיהם כמבקשי מקלט, אבל בנוסף לזה אנחנו מכניסים להם גם, במסגרת מסלול ההכשרה, את הנושא של הרגישות לכך שיכול להיות שמבקש המקלט הוא גם קרבן סחר בדרך, או עד שהוא הגיע אלינו.

יוסי אדלשטיין: את כל הדברים האלה אנחנו מטמיעים בתוך כל יחידות המינהל וברגע שמתעורר איזה שהוא חשד באחת מיחידות המינהל, לא משנה אם אלה מבקשי המקלט או ביחידה למעסיקים, או ביחידת עוז, או באגף לזרים, המידע הזה מועבר ישר לכל הגורמים שעוסקים בזה כדי למקד את הטיפול ולטפל בו באופן שורשי, באמצעות הכלים שיש לנו, אם זה סער, או גורם אחר.

יוסי אדלשטיין: זה מה שקורה היום במינהל וזה אחד היתרונות של הקמת הרשות והקמת המינהל הזה.

יוסי אדלשטיין: כי היום כולם נמצאים אצלי בישיבות מטה שבועיות, הנושא עולה, הנושא נדון, הנושא מקבל חשיפה שלא היתה לו בעבר.

יוסי אדלשטיין: אם את זוכרת, גברתי, הייתי פה לפני שנה וגם אז אמרתי לך, למרות שהיינו עדיין בהפרדה, גם אז עסקנו בנושא הזה.

אורית זוארץ: אני חייבת לומר שהיום זה נראה הרבה יותר מאורגן והרבה יותר מובנה ממה שזה היה בעבר.

אורית זוארץ: רציתי לשאול עוד שאלה לגבי הטיפול במבקשי המקלט, אם היתה הגברה של כח אדם.

אורית זוארץ: היינו ב'סהרונים' לפני מספר חודשים ובאמת התחילה עלייה יותר מסיבית במספר מבקשי המקלט והפליטים שמגיעים, יש כאלה שטוענים שהם מהגרי עבודה, האם יש תגבור של עובדים שלכם גם ב'סהרונים'?

אורית זוארץ: כי אני חושבת שאחד הנושאים שעלו זה היה הלחצים שנציגי המשרד מתמודדים איתם.

יוסי אדלשטיין: נכון.

יוסי אדלשטיין: לפני כחודשיים התחלתי בהליך של שינוי ארגוני בתוך 'סהרונים' ועשיתי שינוי תהליכי ואיגום משאבים של כל העובדים של הרשות שהיו באזור שעסקו בנושא הזה.

יוסי אדלשטיין: היום כולם הוכפפו למנהל אחד בתוך 'סהרונים', כשהם מטפלים בכל התהליך, מראשיתו עד סופו, כולל במבקשי המקלט, כולל במשפחות, כולל בקטינים, הכל מבוצע ומרוכז בכפיפה אחת, באיגום משאבים.

יוסי אדלשטיין: הגדלנו היום את מצבת כח האדם שם ל-15 איש שעוסקת בנושא הזה ואנחנו רואים את ה---

אורית זוארץ: כמה זה היה לפני?

יוסי אדלשטיין: לפני זה היו ארבעה פה ושלושה פה, בגופים שונים---

אורית זוארץ: זאת אומרת 15 שמגיעים ממש ל'סהרונים'.

יוסי אדלשטיין: הם יושבים כל יום ב'סהרונים', תחת מנהל אחד שמנהל אותם והוא מתווה את תכנית העבודה והוא מסיט אותם לפי הצרכים שמתפתחים בשטח, ואם הוא צריך עזרה אנחנו מתגברים אותו מהמרכז.

יוסי אדלשטיין: זאת אומרת נתנו לזה חשיבות מרכזית, כי זה אחד הצמתים הראשונים שדרכו נכנסים לארץ ושם אנחנו מטפלים בהם.

אורית זוארץ: נשמח לשמוע אחר כך איך המעבר לארגונים ולגופים שבעצם קולטים אותם ואיך ממשיך הטיפול כאן בתוך מדינת ישראל.

אורית זוארץ: אתם עובדים בשיתוף פעולה עם הארגונים שקולטים אותם?

יוסי אדלשטיין: כן.

יוסי אדלשטיין: ארגוני הסיוע בקשר תמידי ושוטף איתנו בכל הנושאים, לאו דווקא בנושא של מבקשי המקלט.

יוסי אדלשטיין: הם מביאים לידיעתנו כל מיני מקרים של עברות שנעשות כנגד עובדים.

יוסי אדלשטיין: זאת אומרת יש שיתוף פעולה ואנחנו מקבלים וניזונים מהמון מידע ואנחנו בודקים אותו ומטפלים בו.

יוסי אדלשטיין: אני חושב שיש קשר הדוק עם ארגוני הסיוע.

יוסי אדלשטיין: כמו שאמרתי, בנושא המעסיקים, אנחנו נותנים דגש ויש עבודה מסיבית, גם בתאגידי הבניין, גם מול הלשכות הפרטיות שמנהלות את משק העובדים הזרים.

יוסי אדלשטיין: גם שם אנחנו נותנים דגש ויש עשייה עכשיו שהולכת ומתפתחת ולקראת 2011 היא תוגבר באופן משמעותי.

אמנון בן עמי: אנחנו נעבור למינהל שירותי מעסיקים, אני אבקש מגב' שושנה שטראוס להציג גם פה את הממשקים ואת הפעולות.

שושנה שטראוס: שלום, אני מלווה את היחידה הזאת, את המינהל החדש הזה שבעצם מאגד פונקציות שהיו בעבר ביחידות שונות במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שושנה שטראוס: אני גם באתי ממשרד התעשייה, אז אני מלווה את המינהל הזה.

שושנה שטראוס: מינהל שירות למעסיקים ועובדים אמור לטפל בנושא בעיקר של מתן היתרים למעסיקים להעסיק עובדים, מתן היתרים ללשכות פרטיות לתווך עובדים זרים ומתן היתרים לקבלני כח אדם שגם הם מעסיקים עובדים זרים בענף הבניין.

שושנה שטראוס: כפועל יוצא המינהל הזה מטפל גם בשאלות של ביטול ההיתרים, במקרים של הפרות, ובפיקוח על תנאי הנהלים או במעקב אחרי הדיווחים השונים שהמעסיקים והלשכות אמורים לדווח לרשות.

שושנה שטראוס: הפעילות הראשונה של המינהל זה לקבוע מה הם התנאים וההיתרים שניתנים וזו עבודה שוטפת של למצוא את הפרצות ולסתום אותן.

שושנה שטראוס: דוגמאות של נהלים חדשים שהפעלנו השנה, למשל לגבי מתווכים בענף הסיעוד, אנחנו מגבילים את מספר העובדים החדשים שניתן להביא מחוץ לארץ כל עוד יש לאותה לשכה עובדים רבים שכבר הגיעו לארץ ופנויים לעבודה.

שושנה שטראוס: זה נקרא נוהל יד השמה וזה מופעל החל מהקיץ.

שושנה שטראוס: במדור התשלומים של חלק מהמינהל יש פיקוח על תלושי השכר של עובדי הבניין הזרים, יש נושא פיקדון, שנותנים כספים לעובד שיוצא במועד, כספים שנצברו במשך תקופת עבודתו.

שושנה שטראוס: דבר שני, המינהל עובד בשיתוף הדוק עם מינהל האכיפה וזרים.

שושנה שטראוס: למינהל האכיפה יש בתכנית העבודה פיקוח שוטף על בעלי היתרים, המידע הזה, במידת הצורך, מועבר למינהל של המעסיקים כדי שישקלו מה לעשות בממצאים האלה.

שושנה שטראוס: במקרה שהמינהל מקבל תלונות, התלונות מועברות למפקחים של מינהל אכיפה, שמבצעים אכיפה, שמבצעים ביקורת ומחזירים את הממצאים למינהל שלנו.

שושנה שטראוס: בסופו של דבר, במקרה של הפרות חמורות נעשה הליך של שקילת ביטול היתר, סיוג היתר, התניית היתר.

שושנה שטראוס: בשנת 2010 התברכנו בתפקיד חדש, מקצועי, של גב' רננה לוי, שהיא עובדת סוציאלית, מפקחת ראשית, ומטפלת גם בלשכות הפרטיות, גם עוזרת לנו בכל הקשור להיתרים למעסיקים בנושא סיעוד, בקבלת החלטות בקשר לכל נושא הסיעוד, שיש לו באמת פן רגיש ומיוחד שמחייב את המקצועיות שלה והיא תציג עכשיו את הפעילות שלה ואת הקשר לסחר בבני אדם.

שושנה שטראוס: אני רק אסיים ואסביר שהמינהל שלנו לא בא בדרך כלל במגע ישיר עם העובדים ולכן הוא לא צומת זיהוי.

שושנה שטראוס: התפקיד של המינהל בכל הקשור לסחר בבני אדם זה ליצור אווירה ואקלים שאינו נח להתפתחות סחר, על ידי קביעת נהלים מתאימים, על ידי סתימת פרצות ומעקבים.

אורית זוארץ: יש שתי נקודות שחשוב לי להבהיר.

אורית זוארץ: באחד הדיונים הקודמים עלה נושא חוזים אחידים להתקשרות מול העובדים מצד הקבלנים, מצד המעסיקים, האם יש שינוי במקום הזה?

שושנה שטראוס: בנושא הסיעוד, כפי שאנחנו יודעים, יש בעיה במצב המשפטי כעת ויש קושי לקבוע חוזה.

שושנה שטראוס: אנחנו שוב שוקלים, גם במסגרת הפעילות שלנו בכל הקשור להסכמים בילטראליים, כי אם באמת נגיע להסכמים, אז הפעילות הזאת נדרשת.

שושנה שטראוס: אנחנו נידרש על ידי המדינה השולחת לאשר חוזה.

אורית זוארץ: אני מדברת אפילו על המעסיקים הישראליים.

אורית זוארץ: הרי מה שקורה הוא שיש כאן מקרים שבהם דווקא המעסיקים הישראליים הם אלה שבסופו של דבר מפרים זכויות אדם ומפרים את זכויות האדם באיזה שהיא התקשרות חוזית מול העובד שלא תמיד מבין עד הסוף מה הן באמת זכויותיו, והשאלה אם יש דרך להגביר את הבדיקה של החוזים או ליצור חוזה התקשרות אחיד, עובדי בניין זה עובדי בניין, חקלאות זה חקלאות, סיעוד זה סיעוד.

שושנה שטראוס: שוב, כבר יש בחוק ובתקנות ממש רשימה של כ-15 נושאים שצריכים לכלול אותם בחוזים עם העובדים הזרים.

שושנה שטראוס: הביקורת על זה נשארת במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, הוא אחראי על תנאי ההעסקה של העובדים והנושא הזה נשאר בסמכות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ונשארה שם גם הסמכות לקבוע תנאים נוספים.

שושנה שטראוס: שוב, זה נושא יותר של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אנחנו דנים בזה בשיתוף איתם, במסגרת ההסכמים הבילטראליים, יכול להיות שזה דבר שידרשו לזה יותר---

אורית זוארץ: יש כאן נציגת משרד החוץ, אנחנו נבקש אחר כך את התייחסותה.

אמנון בן עמי: אבל אולי כדאי שאנחנו נסיים את המצגת שלנו.

אורית זוארץ: הצטרף אלינו חבר הכנסת שלמה מולה, שגם הוא שותף פעיל למאבקים שלנו ולהגנה על זכויות האדם, בעיקר כשאנחנו מדברים על החצר האחורית של מדינת ישראל שלא כל כך רוצים לגעת בה.

אורית זוארץ: בבקשה, חברת הכנסת סולודקין ואחר כך נמשיך.

מרינה סולודקין: קודם כל אני מתנצלת, יש בוועדת ביקורת המדינה ישיבה מאוד מאוד חשובה, אבל כאן אני צריכה לומר שאני קודם כל מאחלת הצלחה לאמנון, ליוסי, לשושנה, בגלל שאנחנו רואים את המאמצים המאוד מאוד רציניים לבנות את הרשות, לסדר ולנרמל את כל העניין של הזרים, הברחת אנשים, מעסיקים ואכיפת החוק.

מרינה סולודקין: אבל אני חייבת לומר דבר אחד, אנחנו בכלל לא חייבים במדינת ישראל אף עובד זר, יש לנו ילודה גבוהה, אנחנו מדינה עם---

שלמה מולה: יש לנו ילודה גבוהה?

שלמה מולה: אנחנו מידרדרים דווקא, נראה לי.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שזה בהשוואה למדינות המפותחות.

מרינה סולודקין: דבר שני, יש לנו הרבה עולים והרבה אנשים שרוצים לעבוד ועובדים זרים יחד עם המעסיקים 'גונבים' את מקומות העבודה לישראלים.

מרינה סולודקין: קראתי וכעסתי כל כך כשקראתי שעכשיו מתכננים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה להביא לארץ 200 עובדים בתעשייה.

מרינה סולודקין: אתם מבינים?

מרינה סולודקין: עובדים בתעשייה.

מרינה סולודקין: להביא אותם.

מרינה סולודקין: זאת אומרת שבארץ מזמן לא עובדים בצורה נכונה, לא מלמדים את כל המקצועות של תעשייה, אין דור חדש, בגלל זה כל שנה כאילו אין מה לעשות ומצד אחר, בתכנית ויסקונסין, לא יודעים מה ללמד את האנשים.

מרינה סולודקין: תלמדו את האנשים מקצועות של תעשייה, של חקלאות.

מרינה סולודקין: אף אחד לא יכול להגיד לי, כי אני מכירה את המצב, פנו אליי אנשי הקהילה האתיופית, הם מבקשים אדמה ומים, הם מוכנים לעבוד בחקלאות הטרופית, אבל לא כעבדים, כמו בעלים, ואנחנו חייבים ללכת לקראתם.

מרינה סולודקין: מי שאומר שאנחנו זקוקים לפיליפיניות, אני אגיד לכם, רוב האנשים שאני מייצגת בכנסת, מהאוכלוסייה של יוצאי ברית המועצות, עובדים כמטפלות בחצי משרה, אין להם מחצית השנייה, אז למי יש?

מרינה סולודקין: לפיליפיניות?

מרינה סולודקין: עם כל השלכות הרוחב, עד שר הביטחון, שיש לנו עכשיו.

מרינה סולודקין: בגלל זה אני אומרת שאנחנו יודעים שאנחנו לא זקוקים להברחת אנשים וסחר בנשים.

מרינה סולודקין: בכלל לא זקוקים.

אורית זוארץ: זה נעשה בחסות המדינה, לצערי הרב.

מרינה סולודקין: מה שאני אומרת זה שבכל תחום אנחנו זקוקים לעבודה עברית, בגלל זה אני חושבת שבכל הכח, כמדינאים, כמחוקקים, אנחנו חייבים לצמצם את התופעה של עבודה זרה בארץ.

מרינה סולודקין: תודה לכם.

אורית זוארץ: אנחנו נמשיך הלאה לגב' רננה לוי.

רננה לוי: עשיתי תפקידי רוחב מגוונים מאוד בתחום העבודה הסוציאלית, הגעתי לרשות ההגירה בפברואר השנה.

רננה לוי: התחלתי את התפקיד במרץ השנה, נדמה לי שגם השתתפתי בוועדה אחת אצלכם.

רננה לוי: אני אחראית למעשה על תחום הפיקוח על לשכות פרטיות בסיעוד, כאשר אנחנו מדברים על 129 לשכות שעובדות בפועל ומתפרסות באופן גיאוגרפי על כל מדינת ישראל, אנחנו מדברים על 48,000 היתרים שנמצאים ברשות אזרחי מדינת ישראל ובפועל 48 עובדים זרים.

רננה לוי: כשהתחלתי את העבודה נדרשתי לסטנדרטיזציה של המערכת, זאת אומרת לקבוע נהלי עבודה מול הלשכות בתחום העבודה הסוציאלית, קרי יצירת כלים מקצועיים לבדיקה של אבחונים---

שלמה מולה: כמה עובדים סוציאליים יש?

רננה לוי: 129 עובדים סוציאליים אחראיים ובכל לשכה יש עובדים סוציאליים אישיים.

רננה לוי: הלשכות הפרטיות מוחזקות על ידי יזמים פרטיים שקיבלו אישור, בהתחלה ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ועבור דרכנו.

רננה לוי: בסופו של דבר, הפיקוח הוא של המדינה, ההפעלה היא של חברות פרטיות.

רננה לוי: למעשה מתחילת העבודה שלנו עבדנו בשילוב של שתי צורות, אחת היא מתן מענה מיידי לבעיות אקוטיות שנוצרו בתוך המערכות השונות של הלשכות, והשנייה היא יצירת מערכת של קביעת מדיניות, כאשר קביעת המדיניות התבטאה בקביעת נהלי עבודה מול הלשכות.

רננה לוי: אנחנו בתהליך של גיבוש שאלונים שיהיו זהים לכל אותם עובדים סוציאליים שנכנסים לבתים של משפחות, מעסיקים נכים וקשישים.

רננה לוי: תחום נוסף שהתחלנו לפתח זה שיתופי פעולה עם רשויות נוספות אחרות.

רננה לוי: הדבר בולט מאוד בנושא של אירועים חריגים, כאשר באירוע חריג, כל עוד העבודה מתנהלת כסדרה, אנחנו פחות או יותר מדווחים באופן קבוע, אחת לשלושה חודשים דרך הלשכות.

רננה לוי: כאשר יש אירוע חריג נדרשת כל המערכת להתגייס כדי לסייע לאותו מעסיק ועובד זר.

רננה לוי: למעשה ממרץ זיהינו 80 מקרים חריגים בתחום הקשר בין עובד זר לבין מעסיק, בפועל מתוכם 25 מקרים שהתקשרו לתחום של סחר, עבדות, ניצול, פגיעה בעובדים זרים.

רננה לוי: העבודה היתה בתיאום ובשיתוף עם מערכות שונות כמו לשכת רווחה, משטרה, משרד הבריאות בחלק מהמקרים, ורשויות שונות אחרות שכרגע אני לא יכולה להזכיר, היה אלצהיימר, היו איגודים פרטניים למיניהם.

אורית זוארץ: מה קרה עם המקרים האלה?

אורית זוארץ: עד לאן זה הגיע, יש כתבי אישום, יש העמקה של החקירה?

רננה לוי: לפחות במקרה אחד אני יודעת, דיברתי עם מר אביטל, יש התחלה של כתב אישום.

משה אביטל: יש תיק אחד שהגיע לפתחנו ונמצא כרגע בפרקליטות חיפה.

אורית זוארץ: מבין 25 מקרים.

אורית זוארץ: איפה כל השאר?

רננה לוי: אנחנו צריכים לדבר על כמה מישורים.

רננה לוי: ברמה העקרונית העובד הזר קיבל טיפול ומענה מיידי, כך שהעובד הזר לא נשאר מוזנח.

רננה לוי: הווה אומר, או קיבל מסגרת חלופית, או טיפול של מוסד כזה או אחר.

רננה לוי: למשל במקרה שאנחנו מדברים עליו, עם שיתוף פעולה של מר אביטל, הגברת עברה למקלט והיא מטופלת בצורה אינטנסיבית וברמה מאוד מקצועית שם.

רננה לוי: היא הגיעה לשלב של שיקום, היא הושמה אפילו במקום עבודה, ניתן לומר.

אורית זוארץ: מה קרה עם המעסיק?

אורית זוארץ: את יודעת, מישהו פגע בזכויות האדם שלה.

רננה לוי: אז אנחנו מדברים על מעסיקה שנמצאת בהליך פלילי כרגע ובהליך מנהלי אצלנו, כאשר התגבש כתב שימוע, עד כמה שאני יודעת מהממונה שלנו וזה לקראת שלילה.

אורית זוארץ: אני חושבת שאחד הנושאים או אחת הדרכים שאפשר להרתיע מעסיקים זה הגשת כתב אישום, בעיקר כשיש מתלוננת שהיא מתלוננת ואפשר לאסוף ראיות, כשאנחנו מתחברים לצורך לאסוף ראיות ושלא יהיה ספק ושיש עובדות שרוצות להעיד.

אורית זוארץ: כלומר להגביר את הגשת כתבי האישום מבחינתנו, למען יראו וייראו, כי אני חושבת שאם לוקחים תיק ומקדמים אותו לכתב אישום זה גם הופך להיות גורם מרתיע.

אורית זוארץ: אנחנו ראינו את הפעילות של עוז בשנה שעברה בכמה מקרים, והידיעה עברה כמו אש בשדה קוצים ומעסיקים התיישרו למקום הנורמטיבי.

אורית זוארץ: אני חושבת שכדאי לבדוק נגד העבריינים קצת יותר.

יוסי אדלשטיין: אז אני ארחיב ברשותך.

יוסי אדלשטיין: במינהל אכיפה וזרים, רננה היא אחת הסנסורים המרכזיים, כי היא שומעת את הרחשים מהעובדות הסוציאליות והיא מעבירה, כמו שהיא אמרה, לכל הגופים, כולל ישירות לגורמים שלנו ורק בשנת 2010 ביטלנו ל-14 מעסיקים בתחום הסיעוד את ההיתר.

יוסי אדלשטיין: זה לא פשוט לבטל היתר למעסיק סיעודי---

אורית זוארץ: זה גם לא פשוט, אתה יודע, להפר זכויות אדם.

אורית זוארץ: מגיעים לפה אנשים, בדרך כלל נשים שהן חסרות ישע והחובה שלנו היא להגן גם עליהן.

יוסי אדלשטיין: את צודקת ולכן אנחנו עושים את זה.

יוסי אדלשטיין: עם כל המורכבות של זה, לאור כל מה שמגיע מהשטח, נעשית פעילות מורכבת בתוך המינהל בשיתוף פעולה של כל הגופים, כפי שאת רואה, על מנת לטפל בתופעה הזו.

שלמה מולה: ובכל זאת, למה מתוך 25 דיווחים אפשריים רק תיק אחד מגיע לכתב אישום?

שלמה מולה: אפילו רק לבחינת כתב אישום, כך אני מבין.

רננה לוי: הייתי רוצה לענות על זה בכמה מישורים.

רננה לוי: קודם כל זו דוגמה אחת מצוינת דווקא לשיתופי פעולה בין גורמים שונים שעד לפני ש---

שלמה מולה: אין לי בעיה עם שיתופי הפעולה, יש לי בעיה עם התוצר של שיתופי הפעולה, של 24 לעומת 1.

רננה לוי: אנחנו מדברים על שני מישורים, מישור אחד זה המישור הפלילי שזו בעצם אחריות המשטרה, והמישור השני הוא המישור המנהלי.

רננה לוי: במישור המנהלי כרגע, לא הבאנו נתונים, אבל יש נתונים שלפחות 50% מהם בתהליך של התליית היתרים.

יוסי אדלשטיין: אנחנו עורכים שימוע.

יוסי אדלשטיין: אני לא יכול ביום אחד בבוקר, להגיד 'אוקי, ביטלתי לך את ההיתר'.

יוסי אדלשטיין: לכן אני אומר 14 בוטלו, רק בסיעוד.

אורית זוארץ: וכמה תלונות פתוחות יש עדיין?

יוסי אדלשטיין: יש מספר תלונות שנמצאות בתהליכי חקירה, בתהליכי השלמה, יש הליך של שימוע, שבן האדם מגיב ולפעמים זה עורכי דין וזה תהליך מורכב, זה לא פשוט שאנחנו באים בבוקר ואומרים---

רננה לוי: אבל חשוב להדגיש שבעצם 25 העובדים הזרים האלה קיבלו מענה מקיף בכל תחומי החיים שלהם.

אורית זוארץ: כלומר הן מוצאות מתוך הבית הזה והן מוגנות?

רננה לוי: הרבה פעמים כן, הרבה פעמים---

אורית זוארץ: כי אנחנו שמענו כאן סיפורים אחרים, שהן מוחזרות לבית עד שלא מסתיים הליך השימוע.

רננה לוי: ממש לא.

רננה לוי: אם היה מורשה לי, הייתי מוכנה לשלוח לכם דוגמאות חיות של אנשים שקיבלו טיפול והיו מאוד מרוצים ממנו.

אורית זוארץ: כל כמה זמן העובדות הסוציאליות מגיעות לבתים?

רננה לוי: היום יש נוהל שהתגבש והוא פורסם ביוני 2010 והנוהל קובע שבמקרה של חוק סיעוד, אחת לחצי שנה יש ביקור של עובדת סוציאלית ו/או בעל תפקיד בכיר אחר, ובמקרה שאיננו חוק סיעוד, כאשר הנכה או הקשיש ללא חוק סיעוד, פעמיים בשנה ביקור של עובד סוציאלי.

רננה לוי: מעבר לזה יש ביקורים של המוסד לביטוח לאומי, שזה אחת ל-60 יום, ויש לשכות רווחה.

רננה לוי: פה המשמעות של שיתופי הפעולה.

רננה לוי: כשאנחנו מדברים על שיתופי פעולה, בעצם זה לא אומר שרשות ההגירה הפקירה את הבתים של אותם מעסיקים.

רננה לוי: בעצם השאיפה שלנו היא להגיע לסנכרון של כל המערכות שעובדות סביב אותם בתים, שכולם יידעו בזמן נתון מה קורה באותן משפחות.

אורית זוארץ: איפה עומד שיתוף הפעולה היום?

רננה לוי: אני חושבת שיש שיתופי פעולה מאוד פוריים ואנחנו---

אורית זוארץ: יש נוהל?

אורית זוארץ: אתם נפגשים באופן קבוע?

רננה לוי: אנחנו מגבשים נוהל עבודה מול הביטוח הלאומי, במקביל התחלנו לגבש נוהל עבודה מול רווחה בנושא של אלימות וטיפול באירועים חריגים, ואני רוצה להדגיש דווקא אלמנטים נוספים אחרים, שחשוב לציין אותם.

רננה לוי: נושא של הדרכה הוא לא דבר של מה בכך.

רננה לוי: המערכת שלנו הצליחה לגייס כרגע גופים נוספים אחרים מכלל השירותים ואני יכולה לתת רשימה הטרוגנית גדולה מאוד, בתחום האלצהיימר, בתחום איגוד של נפגעות אונס, בתחום הג'וינט.

רננה לוי: אנחנו בונים תשתית הדרכתית רצינית מאוד כדי שהעובדים שלנו והעובדים הסוציאליים יהיו מוכשרים לתת מענה בזמן אמת, לכל אותן בעיות, וגם באירועי חירום.

רננה לוי: זאת אומרת שיש עבודה רצינית מאוד וצריך לתת את הקרדיט לקובעי המדיניות אצלנו, בעניין הזה.

אורית זוארץ: אנחנו בהחלט מחזקים את התהליך ואת השינויים שמתחוללים.

רננה לוי: אני הייתי רוצה להגיב להערה שנשמעה קודם לכן.

רננה לוי: אני באה כרגע מוועדת חריגים שנותנת היתרים למעסיקים.

רננה לוי: לוועדה שלנו הונחו היום שני אירועים קשים מאוד וחריגים.

רננה לוי: אני חייבת לספר כדי לסבר את האוזן לכל היושבים פה, עם איזה דילמות קשות אנחנו מתמודדים, בשאלה האם לאשר עובד זר או לא לאשר עובד זר.

רננה לוי: אני ישראלית ותיקה במדינה הזאת, שאיפתי היא בעצם שתהיה עבודה ישראלית אמיתית, אלא מה שקורה זה שיש פער בין הציפיות של כולנו לבין מה שקורה בשטח.

רננה לוי: השאיפה היא לחנך את אותם מפעלים שנמצאים ללא עבודה, או את אותם עולים, להגיע לבתים.

רננה לוי: הגיעה היום משפחה אחת, משפחה מבוססת מאוד, בעלי מעמד, מחזיקי תפקידים בכירים מאוד במשק שביקשו עובדת זרה לילדה נכה בת 14, ילדה עם תסמונת ננו, ילדה שלולא אותה משפחה, היתה נמצאת באחד המוסדות של משרד הרווחה.

רננה לוי: אותה ילדה התקדמה בצורה מאוד מרשימה, היא לא זקוקה היום לעובדת זרה, היא צריכה את העובדת מ-13:00 עד 19:00 כדי שההורים יוכלו להתפנות לתפקידים שלהם.

רננה לוי: הדילמה נמצאת על השולחן של הוועדה, הוועדה אמרה 'אנחנו הולכים לבדוק האם אמנם בשוק הישראלי לא יהיה פתרון אופטימלי', כאשר המשפחה הציעה 5,000 שקלים מ-13:00 עד 19:00 לעובד.

רננה לוי: אני מזמינה את כולם להציע כאן לוועדה הזו אדם אחד שיהיה מוכן לעבוד אצל אותה משפחה שהיא משפחה איכותית לכל דבר כדי לעזור להם לטפל בילדה ולקבל 5,000 שקלים.

אורית זוארץ: זה נושא שאני צריכה להעלות אותו בשדולה אחרת שאני עומדת בראשה, לקידום נשים ואמהות בעולם התעסוקה.

רננה לוי: אני חושבת שזה חשוב מאוד משום שהדילמה היא מאוד קשה.

רננה לוי: האם לאפשר להם עובד זר או---

שלמה מולה: לא, התשובה היא לא.

שלמה מולה: חד משמעית.

אורית זוארץ: אנחנו לא צריכים לפתוח את זה כאן, אבל אני חושבת שזה נושא שהוא מאוד חשוב והרצון של כולנו הוא לעודד את אזרחי מדינת ישראל לממש את הפוטנציאל התעסוקתי שלהם.

אורית זוארץ: לצערי הרב יש יותר מדי חסמים וקשיים במקומות רבים בעולם התעסוקה שמערימים קשיים גם על עובדים ועובדות ישראליים.

אורית זוארץ: זה לא נושא הדיון, אבל חשוב מאוד באמת לטפל בו במסגרת המשרד.

אמנון בן עמי: אנחנו נמשיך בסקירה.

אמנון בן עמי: גב' מיכל יוספוב תדבר לגבי שני המינהלים הנוספים.

מיכל יוספוב: אני אדבר בתחילה על המינהל הראשון, מינהל מעבר הגבול.

מיכל יוספוב: כפי שאמר לכם המנהל הכללי של הרשות, אנחנו נמצאים כרגע בתקופה של יישום החלטת ממשלה שמערך ביקורת גבולות עובר לרשות.

מיכל יוספוב: אנחנו נמצאים כרגע בתהליכים מאוד מואצים בשטח, התחלנו בחפיפה ראשונה בגשר אלנבי ואנחנו מקווים שעד סוף השנה הזאת, ב-3 בינואר 2011, האחריות על מערך ביקורת גבולות תהיה בידי הרשות באופן פורמלי.

מיכל יוספוב: בתקופה הזאת, שאנחנו עושים את החפיפות, אנחנו גם עורכים הדרכות לבקרים החדשים שאמורים להיכנס למערך הזה ובמסגרת ההדרכות שאנחנו נותנים אנחנו גם מיישמים חלק בתוך התכנית ההדרכה לכל הנושא של סחר בבני אדם, ומי שמרצה לנו בתחום זאת גב' רחל גרשוני, המתאמת, והיא יכולה להעיד על זה שאנחנו מריצים אותה כמעט מאילת ועד חיפה.

אורית זוארץ: אתם עושים שיתופי פעולה בתוך רשות שדות התעופה עם עובדים נוספים ברמת ההדרכות?

אמנון בן עמי: כל מערך העובדים שעובר אלינו, ובכללם עוברים אלינו גם עובדים שנמצאים היום בשדות התעופה, עוברים מערך הכשרה שבתוכו יש את הפרק שמיכל מדברת עליו.

שלמה מולה: כולם עובדי מדינה, או שיש לכם קבלני כח אדם?

מיכל יוספוב: כולם עובדי מדינה.

מיכל יוספוב: עד היום במעברים היבשתיים יש שוטרות משמר הגבול שעובדות שם, בהמשך כולם יהיו עובדי מדינה, אנחנו מחליפים את כל המערך.

אמנון בן עמי: אני אמרתי בתחילת הדיון, המערך יכלול בין 700 ל-800, כמחציתו עובר מהמשטרה, למעשה השוטרים הופכים לאזרחים, ומחציתו קליטה חדשה וכולם יהיו עובדי מדינה.

קריאה: הופכים לאזרחים בתנאי שוטרים?

אמנון בן עמי: עזבו את התנאים, לא זה הדיון.

אמנון בן עמי: הם הופכים להיות מערכת אזרחית.

אורית זוארץ: גם זה חשוב.

אורית זוארץ: שבסופו של דבר לא ייווצר מצב שאנחנו מפרים זכויות אדם גם של ישראלים.

אמנון בן עמי: הלוואי ולכולם היו זכויות כאלה.

מיכל יוספוב: תייר שיגיע ב-2 לינואר למעבר גבול בין לאומי הוא יפגוש בקר במדים אזרחיים.

אורית זוארץ: ובין הרשות הפלשתינאית לישראל?

מיכל יוספוב: אנחנו לא במעברים הפנימיים.

אורית זוארץ: גם במחסום ארז?

מיכל יוספוב: זה הצבא, עם משרד הביטחון והמשטרה.

מיכל יוספוב: הם מתכללים את המעברים הפנימיים.

מיכל יוספוב: מעבר ארז הוא מעבר בין לאומי, אנחנו נהיה שם.

אורית זוארץ: כי נכון להיום יש שם חברה חיצונית שמפעילה את זה.

מיכל יוספוב: כרגע יש חברה חיצונית שמטפלת בתחום הפלשתינאי.

מיכל יוספוב: אנחנו נטפל בתחום של הישראלים והתיירים ובמשך הזמן נשקול מה נעשה הלאה.

אורית זוארץ: גם שם צריך לשים לב, אחת הטענות שמופנית כלפינו זה שיש סחר בנשים בחסות משרד הביטחון ממזרח ירושלים לגדה המערבית.

אמנון בן עמי: לנו יש מספיק בעיות משלנו.

אורית זוארץ: אתה יודע, אנחנו פה בשביל לטפל בבעיות.

מיכל יוספוב: למעשה הפעילות השוטפת של מערך ביקורת הגבולות היא תשאול במקרים של חשד.

מיכל יוספוב: כשמגיע תייר לבקר ולבקר יש חשד שמי שעומד מולו הוא למעשה קרבן סחר, הוא מעביר אותו לקו האחורי.

מיכל יוספוב: הקו האחורי יושב עם אותו קרבן, מתשאל אותו, הוא בודק לאיזה מעסיק הוא מגיע, מי מזמין אותו לארץ.

מיכל יוספוב: המתשאל גם עושה את הבדיקות.

מיכל יוספוב: זה שהוא אומר לו אם הוא בא למעסיק איקס, הוא מרים טלפון לאותו מעסיק, הוא בודק את זה, הוא מוודא את העובדות ואם יש חשד, אנחנו מטפלים בהתאם ומעבירים את המידע הלאה.

מיכל יוספוב: אפשר להגיד שההטמעה של כל הנושא של סחר במערך ביקורת הגבולות בשנים האחרונות הוא כל כך עמוק שהמקרים שהגיעו דרך בקר הגבולות הם מקרים מאוד מאוד מזעריים, בפרט בנושא של סחר בנשים.

מיכל יוספוב: הנקודה הנוספת, שהזר נפגש איתנו כרשות, זה בנמל התעופה בן גוריון כאשר העובד הזר מגיע בפעם הראשונה לארץ.

מיכל יוספוב: כשהוא מגיע בפעם הראשונה לארץ, אנחנו קולטים אותו בנמל התעופה בן גוריון, עושים לו את כל תהליך הקליטה ובין היתר אנחנו נותנים לו זכותון כשבזכותון יש את הזכויות שלו, מספרי טלפונים רלוונטיים, למי הוא יכול לפנות, לארגונים, קונסוליות, אנשי קשר שהוא יכול ליצור איתם קשר, בשפה שלו.

מיכל יוספוב: יש פה כמה זכותונים במספר שפות שהבאתי, כדי להראות לכם.

מיכל יוספוב: זה בשפה שלו ואנחנו נותנים לו את זה ביד.

אורית זוארץ: הזכותונים מעודכנים?

מיכל יוספוב: מאחר ואנחנו ברשות עברנו איזה שהוא שינוי, אנחנו אמורים במהלך החודשים הבאים לעדכן את זה בהתאם לרשות.

אורית זוארץ: אני שואלת כי לפעמים פה אנחנו, במסגרת הלשכה, מנסים להגיע למשרדי ממשלה ולגורמים בתוך המשרדים וקשה לומר שהאתרים מעודכנים, אז לפחות במקרה הזה שנותנים דף מידע לאדם שמגיע, אז שהוא יהיה מעודכן.

אמנון בן עמי: יש שם נתונים, מספרי טלפון של ארגונים, שבטח אין שם שינויים, של שגרירויות---

אורית זוארץ: גם שם תמיד יש שינויים.

אורית זוארץ: אחת התשובות שקיבלתי מאחד המשרדים, זה 'הדפסנו כל כך הרבה, אז עכשיו אנחנו חייבים לסיים את החלוקה ואז נוציא מעודכן', אמרתי, 'רגע, חברים, לא יותר פשוט למחזר ולהדפיס חדש?

אורית זוארץ: '

שלמה מולה: אני רוצה לשאול את גב' יוספוב, איך אתם עושים את ההפרדה בין מדינות שאין צורך בהם בוויזה להיכנס לארץ לבין אלה שיש בהן צורך בוויזה?

שלמה מולה: אזרח שמגיע ממדינה שבה לא צריך ויזה, היכולת שלך לזהות או לדעת.

שלמה מולה: .. איך?

שלמה מולה: אני מניח שאתם עושים בקרה אקראית, אתם לא בודקים כל תייר.

שלמה מולה: זו שאלה אחת.

שלמה מולה: שאלה שנייה שלי, אם בכלל אתם נעזרים במידע מודיעיני כלשהו מראש, לפני שהתייר נוחת בארץ.

מיכל יוספוב: שאלתך הראשונה, לגבי מדינות שאין עמם הסכמי אשרות, החיים שלנו קלים כי הסינון הראשוני של מי שעושה לנו את זה אלה הקונסוליות.

מיכל יוספוב: הם עושים את הסינון הראשוני, אז הסממנים במעבר הם יותר פשוטים.

מיכל יוספוב: לגבי מדינות שיש איתן הסכם, יש הנחיה לבקר איך לזהות.

מיכל יוספוב: אנחנו מנחים אותו.

מיכל יוספוב: אנחנו גם יודעים שיש תקופות שיש בהן תופעות מסוימות.

מיכל יוספוב: אני אתן לך דוגמה, כרגע יש לנו תופעה בניגריה, למשל, של נטישת קבוצות, אז אנחנו יודעים בערך מה הגילאים של הנטישה, אז אנחנו מודיעים, 'אם מגיע תייר מגיל כזה עד גיל כזה, שים לב לאיזה צורך הוא בא'.

שלמה מולה: בניגריה יש צורך בוויזה, לא?

מיכל יוספוב: יש צורך ולמרות זה אנחנו מזהים נטישות.

מיכל יוספוב: לגבי מדינות שיש לנו איתן הסכמים, הבדיקה של הבקר היא קצת יותר מעמיקה.

מיכל יוספוב: הוא ישאל אותו יותר שאלות, מעבר למה שאנחנו נותנים.

מיכל יוספוב: את הבדיקה הראשונה הוא עושה במעבר, כי זה המגע הראשון, כשהוא מגיע.

מיכל יוספוב: אבל תבין, במעבר אתה נמצא באילוצים מאוד קשים כי אתה צריך לתת החלטה תוך 40 עד 60 שניות.

שלמה מולה: מה רמת ההכשרה שאת עושה לבקר?

מיכל יוספוב: היום הבקר שלנו עובר הכשרה של שלושה שבועות מלאים.

אמנון בן עמי: שלושה שבועות מלאים ולאחר מכן חפיפה נוספת של עד חודשיים ימים עם בקרים של משטרת ישראל, במעבר עצמו.

שלמה מולה: אתה חושב שזה מספיק?

אמנון בן עמי: זה מקצוע שצריך לעשות הדרכה כל הזמן, גם כשהם יהיו בתפקיד.

אמנון בן עמי: זה לא שאם נעשה להם קורס של שלושה חודשים זה יהיה יותר טוב.

אמנון בן עמי: תוך כדי עבודה, ויש להם תקופת חפיפה שהם עובדים ליד השוטר שהוא ותיק, ובהמשך יהיה עדכון שוטף.

אורית זוארץ: הבנתי שמערך ההדרכה שלכם מלווה את הבקרים על ציר של זמן.

מיכל יוספוב: כן, אנחנו מלווים אותם.

מיכל יוספוב: ברגע שהם נמצאים במעבר אנחנו מלווים את הבקר.

מיכל יוספוב: הבקר של הרשות לא מתחיל ישר לעבוד ברגע שהוא מסיים את ההדרכה.

מיכל יוספוב: הוא נמצא מאחורי הבקר של המשטרה, לומד את העבודה ובאיזה שהוא שלב הם עושים החלפה, הוא נמצא מאחוריו.

מיכל יוספוב: זה לוקח זמן.

מיכל יוספוב: בשלושה השבועות אתה נותן להם תיאוריה, סממנים ואחר כך אתה בודק בשטח אם אכן הוא הטמיע את מה שלמד.

מיכל יוספוב: אם אנחנו רואים שהבקר לא הטמיע, אנחנו עושים הדרכות בתוך המעבר עצמו כדי לתת לו הדגשים לגבי הפערים שנשארו לו.

מיכל יוספוב: לגבי לשכות מינהל האוכלוסין.

מיכל יוספוב: כידוע לכם לשכות מינהל האוכלוסין נותנות שירותים בנושא מרשם, תיעוד אשרות ומעמד באמצעות 24 לשכות ויש לנו עוד 6 תת לשכות כאלה.

מיכל יוספוב: אנחנו זיהינו מקרים שאם הם לא מצליחים להגיע דרך ביקורת גבולות, או לא מצליחים להסתנן, הסוחרים, הסרסורים, תמיד ימצאו איזה שהוא חלון שאפשר יהיה לנצל אותו.

מיכל יוספוב: נתנו רענון והנחיה חד משמעית לכל הלשכות שלנו, שבהגשת בקשה לקבלת מעמד מכח נישואים או מכח ידועים בציבור, לשים לב אם אין סממנים של סחר בבקשות האלה.

מיכל יוספוב: כל בקשה כזו שעולה חשד נבדקת מעבר למסמכים שנמצאים והראיה לכך במהלך שנת 2010 זיהינו שבע בקשות כאלה ודחינו את הבקשה לקבל מעמד במסגרת הזאת.

מיכל יוספוב: פעילות המינהל זה גם לתת רישיונות שהייה לקרבנות סחר, בתקופת מתן העדות שלהם ובשנת השיקום.

מיכל יוספוב: אנחנו גם עורכים תשאולים במידת הצורך, אם יש איזה שהן בקשות גבולות, אני באופן אישי עורכת את התשאול.

מיכל יוספוב: אנחנו מנסים לרתום את הלשכות כדי שגם הן ייתנו לנו את המידע לגבי מקרים של סחר.

אורית זוארץ: מה קורה עם סחר עבר?

אורית זוארץ: היו כאן כמה פניות שהעברנו אליכם לגבי קרבנות סחר עבר, נשים שנפלו בין הכיסאות לפני שנחקק חוק יישום איסור סחר בבני אדם.

אורית זוארץ: היו שם בערך 18 מקרים של חריגים.

אורית זוארץ: אני רק מזכירה למשתתפים בוועדה, לפני קצת יותר מחצי שנה ריכזנו מכל הארגונים שמטפלים בקרבנות סחר עבר, או קרבנות סחר עבר שנשארו בישראל, או כאלה שנפלו בין הכיסאות ולא זוהו או אותרו בזמנו כקרבנות סחר, אבל יש להם את כל הסממנים, והם טופלו על ידי נציגות הארגונים בצורה מרוכזת.

אורית זוארץ: זה היה סיכום עם שר הפנים, שהבקשה תעבור בצורה מרוכזת.

מיכל יוספוב: 11 מקרים מתוך 18 נתנו לכם תשובות ובשאר המקרים זה נמצא בבדיקה.

שלמה מולה: מה הכוונה?

שלמה מולה: לתת להם אשרת קבע או משהו?

אורית זוארץ: לתת מענה.

מיכל יוספוב: במקרים שהגישו בקשות בלשכות ומשום מה הבקשה נדחו, יש מקרים שביקשו מהם להביא מסמכים נוספים, יש כל מיני סוגים של מקרים.

מיכל יוספוב: נתתי לכם תשובה לגבי המקרים האלה, אחד לאחד.

מיכל יוספוב: נשארו עוד כמה מקרים על השולחן שלי, אני מאמינה שבמהלך השבוע הקרוב אני אתן לכם תשובות.

אורית זוארץ: גם שם דיברנו על סוגיות הומניטריות ובאמת הפנייה היתה ממקום של להרחיב את שיקול הדעת.

מיכל יוספוב: אני יודעת שכמה מקרים היו בוועדה הבין משרדית שלנו, שגם הם טופלו.

מיכל יוספוב: היו שני מקרים שזה היה עומד ותלוי בעתירה של בג"צ וזה גם הסתיים.

אורית זוארץ: יש כאן פעילות של המינהל אכיפה וזרים, ציינתם שיש פעילות יזומה לזיהוי שהות שלא כדין בבתי בושת ומכוני ליווי.

אורית זוארץ: אחת לחודש מקיימת היחידה פעילות משותפת עם יחידות שונות של המשטרה לזיהוי שוהים שלא כדין בבתי בושת ומכוני ליווי.

אורית זוארץ: הייתי רוצה לשמוע כמה פשיטות היו, מה הממצאים.

יוסי אדלשטיין: זה לא נעשה על ידי בלבד, זה נעשה בתיאום עם משטרת ישראל.

יוסי אדלשטיין: יש כזאת פעילות, בעיקר באזור המרכז, מחוז תל אביב עוסק בפעילויות האלה, אנחנו מתלווים אליהם ובודקים את הנישה של אם יש---

אורית זוארץ: השאלה מה מצאתם.

אורית זוארץ: אתם מדווחים שאתם יוצאים אחת ל---

יוסי אדלשטיין: אני חושב שיצאו השנה כבר ארבע או חמש פעמים, ובתקופה האחרונה יצאו ולא נמצאו ממצאים.

אורית זוארץ: כלומר אין נשים שהן---

יוסי אדלשטיין: בכל אופן במקומות שהגיעו לא היו שם זרות, היו ישראליות.

יוסי אדלשטיין: לא נמצאו ממצאים בפעם האחרונה שיצאנו.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על נשים כקרבנות, או גברים, אם יש קרבנות.

יוסי אדלשטיין: זו פעילות שמבוצעת עם המשטרה על פי לוחות זמנים שהם קובעים לנו.

אמנון בן עמי: אני רוצה להשלים את מה שנאמר, עם הדגשים נוספים על 2010 ועם הפנים ל-2011.

אמנון בן עמי: קודם כל, כמו שחשוב לי לחדד, תיקפנו נהלים במהלך 2010, בכל הסוגיה של סחר בנשים, נוהל בתקופת מתן עדות ונוהל במשך שנת השיקום.

אמנון בן עמי: בנושא סחר בבני אדם, למטרות עבדות או עבודות כפייה, למעשה הנוהל של מתן מעמד לקרבנות במשך תקופת העדות.

אמנון בן עמי: גם נוהל לשכות פרטיות העלה את סכום הערבויות על מנת לחייב את המעסיקים למלא את החובות שלהם.

אמנון בן עמי: לגבי תיקוני חקיקה, באפריל 2010 נכנס לתוקף תיקון לחוק עובדים זרים, המאריך את התקופה המקסימלית לשלילת היתר של מעסיק עובד זר שביצע הפרות חמורות משנה אחת לשלוש.

אמנון בן עמי: תיקון לחוק עובדים זרים משנת 2009 אימץ נוהל של הרשות לפיו לא יינתנו היתרים למעסיקי ומתווכי עובדים זרים שלא הסדירו תשלום קנסות חלוטים, שהוטלו עליהם בגין עברות על חוקי עבודה בקשר לעובדים זרים.

אמנון בן עמי: הנושא של הדרכות והכשרות, אין ספק שזה נושא עיקרי בעבודת הרשות.

אמנון בן עמי: בתיאום עם כל הגופים שהוזכרו כאן, כמובן בתיאום הדוק עם גב' רחל גרשוני, שהיא המתאמת הבין משרדית, יחד עם הג'וינט, יחד עם גופים נוספים, מאות עובדים שלנו עברו הכשרות, כל אחד במקטע שלו, לפרקי זמן כאלה ואחרים, אבל מדובר במאות עובדים ברשות.

אמנון בן עמי: שיתופי הפעולה.

אמנון בן עמי: אין ספק, ואמרנו את זה גם לפני חצי שנה, גברתי, כשהיינו אצלך, שיתופי הפעולה חשובים לנו מאוד כדי שנוכל לבצע את העבודה שלנו.

אמנון בן עמי: אני חושב שרמת שיתוף הפעולה היא טובה בין הגופים הממשלתיים ועם הגופים החוץ ממשלתיים.

אמנון בן עמי: אני אמרתי לפני מספר חודשים ואני חוזר ואומר, אנחנו כולנו שותפים לאותה דרך ולאותה מטרה.

אמנון בן עמי: לגבי 2011.

אמנון בן עמי: אנחנו נמשיך לפתח את שיתופי הפעולה, נמשיך לתקף נהלים במידת הצורך.

אמנון בן עמי: אמרה גב' יוספוב לגבי רענון הזכותונים.

אמנון בן עמי: אנחנו הולכים להפעיל פיילוט, שתהיה ועדה פנימית בראשות עורך דין ועובדת סוציאלית, לביטול היתרים למעסיקים סיעודיים.

אמנון בן עמי: אנחנו נעשה ועדה משרדית שתדון בכל מקרה לגופו.

אמנון בן עמי: נמשיך להשקיע ולא מעט בנושא ההכשרות לעובדים, כי לצורך העניין, כמו שאמרתי, זה לב לבה של ההתמודדות הנכונה עם העניין.

אורית זוארץ: אתה רוצה לתת לנו נתונים על ההיתרים, על הרישיונות?

אמנון בן עמי: אם אתם רוצים, אנחנו נגיד.

אורית זוארץ: אני חושבת שהנתונים הם מאוד חשובים, חלק מהעבודה זה גם היכולת לעשות מדידה והערכה ושינוי בתוך הארגון.

יוסי אדלשטיין: בשנה האחרונה בפעילות והקמה של המינהל, אנחנו ביטלנו, כמו שאמרתי קודם, 14 היתרים למעסיקים בתחום הסיעוד, 20 היתרים בתחום החקלאות ו-4 בתחום התעשייה והשירותים.

יוסי אדלשטיין: אני רוצה להדגיש, גברתי, שלבטל היתר זה הליך לא פשוט, זה הליך קשה, יש מולנו עורכי דין, לוקחים אותנו לבתי דין לעבודה, לבתי משפט, זו סוגיה מאוד מורכבת, אבל אנחנו לא מוותרים בקטע הזה.

יוסי אדלשטיין: אנחנו מתמודדים ומביאים את הראיות וחלק מהבעיה שלנו, כמו בכל דבר, זה להביא את הראיות שהן תהוונה משקל שמאפשר לנו לבטל את ההיתר, שגם נוכל לעמוד מאחוריו בהליך משפטי כזה או אחר.

23653: אולי תפרט, על מה אתם מבטלים היתרים?

23653: באיזה מקרים?

יוסי אדלשטיין: על התנהלות לא נאותה של מעסיק.

23653: אתה יכול לתת דוגמאות?

אורית זוארץ: במקרה של סיעוד, מה היו העילות שבגינן בוטלו ההיתרים?

אורית זוארץ: או בחקלאות, או תעשייה?

יוסי אדלשטיין: בתחום הסיעוד היו מעסיקים שחלקם, וגב' רננה לוי יכולה לתת את הדוגמאות, אני לא בקי בפרטים, אבל זה תהליך---

רננה לוי: אני יכולה לתת לך דוגמה חיה.

רננה לוי: אחת הדוגמאות הבולטות היתה דווקא במקרה של ניסיון של בן של קשישה להטריד מינית עובדת זרה.

רננה לוי: באותו מקרה אנחנו ביטלנו.

רננה לוי: הטרדה מינית מאוד בולטת כדוגמה לביטול.

סיגלית זהר: איך זה מגיע למעסיק?

סיגלית זהר: המעסיק אשם שהבן שלו---

אורית זוארץ: לא, אבל החובה היא לבדוק שהסביבה שבה העובדת עובדת תהיה סביבה מוגנת.

אורית זוארץ: בראש ובראשונה.

אורית זוארץ: ואם יש גורם מטריד, אז...

יוסי אדלשטיין: אנחנו עושים שימוע, זה לא שאנחנו באים בבוקר ומחליטים לבטל.

אורית זוארץ: אגב, חוק הטרדה מינית נותן לזה מענה גם בתוך מדינת ישראל, כשמדובר על חברה או ארגון שבמסגרת החברה או הארגון המוטרדת יכולה לתבוע את המעסיק שהוא לא דאג לסביבה מוגנת.

יוסי אדלשטיין: ישנם גם מקרים מתחום החקלאות.

יוסי אדלשטיין: גם בקנסות, השנה, כפי שאת רואה, הוטלו קנסות בשווי של 5 מיליון שקלים וזה מעט, מכיוון שבדיוק היה ההעברה של הסמכויות ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה למשרד הפנים, שהיתה דרוש תיקון חקיקה וזו היתה תקופה שהחוק היה באמצע וזה מנע מאיתנו עבודה, אבל, כמו שאמרתי, בתכנית העבודה שלנו ל-2011---

אורית זוארץ: הכסף מגיע לאוצר, או לטיפול בקרבנות סחר ועבדות?

יוסי אדלשטיין: לא, הכל הולך לאוצר.

אורית זוארץ: אתה רוצה לדבר על הסחר בנשים, על הבקשות להארכת רישיון, סחר בבני אדם?

מיכל יוספוב: סחר בנשים ב-2010, כפי שניתן לראות, התופעה ממש הצטמצמה.

מיכל יוספוב: טיפלנו בסך הכל ב-9 בקשות להארכת רישיון, זה אומר שהשנה למעשה עשינו רק הארכות ולא קלטנו אפילו מקרה אחד שהוא היה סחר.

מיכל יוספוב: שתי בקשות היו לשנת שיקום.

מיכל יוספוב: לגבי סחר בבני אדם, כרגע אנחנו נמצאים על 78 בקשות להארכת רישיון ב'1, וזה בעקבות הפשיטות שעשו המשטרה והיחידה של מר אדלשטיין.

אורית זוארץ: אני אעביר את רשות הדיבור לעורכת דין רחל גרשוני, המתאמת הבין משרדית למאבק בסחר בבני אדם.

רחל גרשוני: אני רוצה להגיד שהצומת של רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול הוא אחד מצמתי הזיהוי הכי חשובים שיש לנו ואני מרגישה שכמו שארצות הברית תמיד אומרת, האם יש רצון פוליטי להיאבק, אז אני יכולה להגיד בלב שלם שיש רצון פוליטי, כלומר שראש הרשות נותן את הטון שכן יש מודעות לנושא הזה.

רחל גרשוני: יש תנופה גדולה מאוד של הכשרות.

רחל גרשוני: עשינו כבר עשר הכשרות לפחות לבקרי הגבול, ולא זו בלבד שהתאמנו את ההכשרות לבקרי הגבול, אלא שלמדנו המון מבקרי הגבול.

רחל גרשוני: למדנו על דברים שלא ידענו שהיו קיימים, למדנו על סימני זיהוי שלא ידענו שהיו קיימים.

רחל גרשוני: זה בבקרי הגבול, ביחידת עוז, ביחידת המפקחים.

רחל גרשוני: אנחנו נמצאים בקשר שוטף עם מיכל, כשיש מקרים בעייתיים, כשיש סוגיות חדשות, אנחנו נפגשים לישיבה אחת, עוד ישיבה, כדי ללבן את הדברים, מקרים בעייתיים.

רחל גרשוני: אני גם צריכה לבשר דבר מאוד משמח, שבמקרה אחד אני חושבת שהיא היתה אחד מהמקרים שאת מנית, של קרבן סחר שנסחרה בגיל 14.5, היא זכתה להיכנס לתוך התהליך של אשרת קבע, הוועדה ההומניטרית של משרד הפנים, בראשות יושב ראש הרשות, נתנה לה את ההזדמנות הזאת.

רחל גרשוני: אז אנחנו רואים פה תנופה גדולה של שינויים חיוביים.

רחל גרשוני: אני בקשר שוטף עם עורכת הדין שושנה שטראוס, אני מרגישה שכשיש בעיה, יש כתובת, יש אוזניים קשובות, יש למי לפנות.

רחל גרשוני: זה בקטע שיש פה שינוי אדיר, מודעות, הכל.

רחל גרשוני: לגבי דברים שנותר להעמיק.

רחל גרשוני: מחלקת ההיתרים, אני לא יודעת מה קורה כל כך.

רחל גרשוני: אני רוצה גם לבשר לכם, שזכתה בעיטור המאבק בסחר בבני אדם עורכת הדין רבקה מקובר, שעמדה בראש המחלקה הזאת במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה והיא בנתה במו ידיה מערך פיקוח צמוד שיצר אקלים לא נח להתפתחות סחר בבני אדם.

רחל גרשוני: אני רק מקווה שיהיה בראש המחלקה הזאת באמת אישיות, אני לא יודעת מה קורה שם, שהיא כמו גב' רבקה מקובר, שסיכנה את חייה, הניחו מטענים ליד ביתה.

רחל גרשוני: דבר אחר, שאני גם מקווה, הוא בקשר לשיתופי הפעולה.

רחל גרשוני: יש בעיות מובנות בחלוקת הסמכויות, יש דברים שהם עדיין בסמכות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, יש דברים שהם בסמכות הפנים, זה יוצר צורך בשיתופי פעולה הדוקים, אי אפשר לצפות שהכל יילך בלי בעיות כאן, כי אלה שני גופים שונים, מה לעשות, אבל אני שמחה לשמוע על שיתופי הפעולה ואני מקווה שהם ימשיכו.

רחל גרשוני: לגבי ההכשרות, אני מקווה שיש גם בתכנית העבודה תכנית להכשיר את העובדים ב-RSD וצוות שעובד ב'סהרונים'.

רחל גרשוני: כי יתר הגופים מקבלים הכשרות כמו שצריך ואני בעצמי תשושה מזה, אני חייבת להגיד.

רחל גרשוני: זה 50% מהזמן שלי ושל עורכת הדין קונפינו, אנחנו רצים בהכשרות.

אמנון בן עמי: קודם כל בתכנית העבודה יש תכנית הכשרה ל-RSD ול'סהרונים'.

אמנון בן עמי: אנחנו בכלל מתמקדים ב'סהרונים' בשנה הזו מהרבה בחינות.

אמנון בן עמי: שיתופי פעולה בין משרדי ממשלה, אני חושב שיש הרבה נושאים שמצריכים שיתופי פעולה, הרבה פעמים קשה להגדיר גבולות, אני חושב שבסך הכל שיתופי הפעולה הם מאוד טובים, גם עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, גם עם משרד המשפטים, גם עם משרד החוץ.

אמנון בן עמי: אני חושב שאנחנו מאוד מעודדים את העניין של שיתופי פעולה בין גופים ממשלתיים, זה דבר מאוד מאוד חשוב, כמו עם ארגוני החוץ.

אורית זוארץ: גם לנו זה חשוב.

אורית זוארץ: באחת הישיבות אמרנו שאפשר לסגור דברים בישיבת צוות בין נציגים בכירים במשרד ולהעלות את הטיפול בסוגיה הזאת על פסים אקטיביים.

רחל גרשוני: בקיצור, קפיצת מדרגה, והעיקר, כשיש בעיות, כשיש תלונות, יש על מי לסמוך.

רחל גרשוני: זה הכי חשוב.

אורית זוארץ: זה קומפלימנט מאוד גדול למערכת ארגונית.

אורית זוארץ: אני חייבת לומר שהיתה לי ביקורת מאוד קשה על ההתנהלות לפני שנה וחצי, כשנכנסתי לתפקיד, גם בגלל שזה היה בתהליך של מעבר וגם בגלל שזה היה במעבר בינך לבין מר גנות, היתה תקופה שלא היה מי שיעמוד בראש הרשות, ונכון להיום אנחנו באמת יכולים לראות שינוי מאוד משמעותי, גם ברמה הארגונית, וכפי שאמרה עורכת דין גרשוני, גם בשיתופי הפעולה.

אורית זוארץ: אני אעלה עוד סוגיה שעלתה באחד הסיורים הקודמים שלנו, אליך, מר יוסי אדלשטיין, על שילוב ושיתוף נציגי ארגונים בסיורים ובעבודה בתוך 'סהרונים'.

אורית זוארץ: בסך הכל יש שם איזה שהוא גורם שחוסם את הכניסה של נציגי ונציגות הארגונים לתוך 'סהרונים' ואת היכולת לעשות עבודה של איתור וזיהוי.

אורית זוארץ: השאלה היא אם אתם רואים לנכון לבדוק את הנושא הזה.

אורית זוארץ: נמצאת כאן גב' אסנת ליפשיץ, ממוקד סיוע לעובדים זרים, שהעלתה את זה כבר במסגרת הסיור, העלתה את זה במסגרת פגישת עבודה שעשינו במהלך הפגרה, ואני מעלה את זה שוב.

אורית זוארץ: אם יש כאן כזה רצון וכזו נכונות, יש גוף שמוכן לסייע ויש להם את הכלים ואת המיומנויות, האם אפשר לבחון לעשות שיתופי פעולה יחד עם שירות בתי הסוהר.

יוסי אדלשטיין: אני לא יכול לענות על זה, כי זה לא בתחום אחריותנו.

יוסי אדלשטיין: אני מה שנקרא אורח, מי שמנהל את המתקנים זה שירות בתי הסוהר, לשירות בתי הסוהר יש את כללי ההתנהגות שלו---

אמנון בן עמי: אבל אנחנו מבחינתנו בוודאי בעד שיתופי פעולה.

אורית זוארץ: כצוות שמתלווה אליכם, כצוות שמגיע ל---

אמנון בן עמי: כמו שמר אדלשטיין אומר, מי שמנהל שם זה שירות בתי הסוהר, אני לא יודע אם יש פה נציג של שירות בתי הסוהר, וצריך לפנות אליהם.

אמנון בן עמי: אנחנו מבחינתנו כשאנחנו מצהירים 'שיתוף פעולה', מתכוונים לשיתוף פעולה.

אורית זוארץ: כלומר לכם אין התנגדות, אם אני מבינה נכון, שנציגי הארגונים יצטרפו לצוותים שלכם?

יוסי אדלשטיין: הצוותים שלנו עובדים, אם הם רוצים לעשות ביקור---

אורית זוארץ: גב' ליפשיץ, אולי תתייחסי לנושא בהרחבה?

אורית זוארץ: ובכלל, אם יש נושאים נוספים שהיית רוצה להעלות בפני המנהל הכללי של הרשות.

אסנת כהן ליפשיץ: לעניין 'סהרונים', באמת למרבה הצער הכתובת היא שירות בתי הסוהר ושם, למרות פניות חוזרות ונשנות מצדנו, אנחנו לא מצליחים לחזור ולהיכנס לאגפים, אבל אתם לא הכתובת ואנחנו מודעים לזה.

אסנת כהן ליפשיץ: אני מאוד מברכת על הרצון לשיתוף פעולה, אני רק חייבת לציין שלפחות מהכיוון שלנו, כן היינו שמחים להדק אותו ולהגיע למה שמר אדלשטיין מכנה שיתוף פעולה הדוק.

אסנת כהן ליפשיץ: אנחנו מאוד שמחים לשמוע שתהיה במשלט של עוז כתובת אחת מוגדרת ואנחנו מאוד נשמח לקבל את הפרטים של יצירת הקשר, מי זאת תהיה.

אמנון בן עמי: הוא יגיד לך עכשיו את השם והטלפון.

יוסי אדלשטיין: הטלפון זה 03-9728402.

יוסי אדלשטיין: ולבקש שם את תמי לנקרי, היא המרכזת של התחום.

אסנת כהן ליפשיץ: אם אפשר לנצל את המעמד הזה לכמה שאלות.

אסנת כהן ליפשיץ: מיכל, את מדברת על תשע בקשות להארכת רישיון ושתי בקשות לשנת שיקום ואת התייחסת לקרבנות סחר לזנות, נכון?

מיכל יוספוב: כן.

אסנת כהן ליפשיץ: אם אני יכולה לשאול, האם כשאת מדברת על הארכת רישיון, אנחנו מדברות על שנת שיקום או על קרבנות שמחכות לעדות?

מיכל יוספוב: מחכות לעדות.

אסנת כהן ליפשיץ: את יכולה לתת מידע לגבי שנת שיקום?

אסנת כהן ליפשיץ: לעניין שנת השיקום יש כרגע שתי נשים---

מיכל יוספוב: שתי נשים שקיבלו שנת שיקום.

אסנת כהן ליפשיץ: ואלה שתי בקשות שהתקבלו מתוך כמה בקשות שהוגשו?

מיכל יוספוב: אני חושבת שאלה שתי הבקשות היחידות שקיבלתי השנה.

אסנת כהן ליפשיץ: אני אשמח לדעת האם מדובר על קרבנות עבר, של סחר חוזר, או שמדובר על נשים שנמצאות פה---

מיכל יוספוב: אני לא יכולה לתת לך את זה ב'שלוף'.

אסנת כהן ליפשיץ: אבל לא מדובר על קרבנות סחר לזנות שנסחרו למדינת ישראל בשנים האחרונות.

מיכל יוספוב: אני צריכה לבדוק את התיק.

רננה לוי: אחת מהן זה שיתוף פעולה עם המשטרה, המקרה מחיפה.

אסנת כהן ליפשיץ: את מדברת, גב' רננה לוי, על 129 עובדים סוציאליים.

אסנת כהן ליפשיץ: אני חושבת שכבר העלינו את זה בעבר וזו נקודה מאוד חשובה, אני חושבת שחבר הכנסת מולה כיוון לנקודה הזו, בעצם אותם 129 עובדים מקבלים את המשכורת שלהם מסוכנויות התיווך והם עובדים שלהם ובתור שכאלה הם נמצאים בניגוד עניינים שצריך לתת עליו את הדעת.

אסנת כהן ליפשיץ: אני לא יודעת מה מצבת כח האדם שלך, אבל העובדים הסוציאליים האלה, עד כמה שאני הבנתי גם ממך בישיבה הקודמת, הם לא מכוונים רק כלפי העובדים ממאגרי העבודה שנמצאים במקומות ההעסקה, הם גם רוצים לבדוק למשל האם המעסיק זוכה ליחס נאות, האם לא מתעללים בו.

אסנת כהן ליפשיץ: זאת אומרת, הם באים בשני כובעים, מצד אחד הם דואגים לאינטרס של המעסיק ומצד שני הם אמורים לדאוג גם לאינטרס של העובד ומעל כל זה יש את המטריה הגדולה של מי שמשלם את המשכורת שלהם.

רננה לוי: אבל למי שמשלם את המשכורת שלהם יש אינטרס שהמצב יישמר, כאיזון עדין של אינטראקציה בין מעסיק ל---

אסנת כהן ליפשיץ: אני חושבת שהנחת המוצא שלך היא מאוד לא ברורה מאליה.

אסנת כהן ליפשיץ: אם אפשר רק שתי הערות בנושא הזה.

אסנת כהן ליפשיץ: ניגוד העניינים פה הוא מובנה, אני לא חושבת שצריך להרחיב עליו, כשבן אדם הוא לא עובד מדינה, הוא לא עובד ציבור, הוא לא כפוף לנורמות של עובדי ציבור, האינטרסים שלו זה משהו שצריך לבדוק אותו.

אסנת כהן ליפשיץ: מהמפגש שלנו עם מהגרי העבודה ב'קו לעובד' ובמוקד סיוע לעובדים זרים, לוחות הזמנים שאת דיברת עליהם הם לא לוחות הזמנים שמהגרי העבודה מדברים עליהם.

אסנת כהן ליפשיץ: גם כשכבר מגיעה העובדת הסוציאלית, הם מספרים לנו על שיחות מאוד מאוד לא רק קצרות, אבל גם דלות, מאוד קצרות בזמן, וברוב המקרים בנוכחות המעסיק.

אסנת כהן ליפשיץ: צריך להבין, יושב המעסיק, יושב העובד הסוציאלי מטעם לשכת התיווך שהמעסיק משלם את משכורתה, היא תלויה במעסיקים האלה בשביל יכולת הקיום שלה ומדברים עם אותו עובד כשהמעסיק נמצא.

אסנת כהן ליפשיץ: אז גם כשהם כבר מגיעים, אני לא בטוחה שזו בדיוק המסגרת שבתוכה אותו עובד יכול לבוא ולפרוש בפני העובדת הסוציאלית שמגיעה אליו את הקשיים, ובטח שלא כשמדובר במקרה שהמעסיק הוא אדם שמאיים, שהעובד מפחד ממנו, שהוא תלוי בו.

אסנת כהן ליפשיץ: כל המסגרת הזאת, כשאנחנו מדברים על 129 עובדים סוציאליים, צריך קודם כל להבין את המגבלות שלהם ביכולת שלהם לזהות קרבנות סחר ועבדות.

רננה לוי: אז מה את מציעה?

אסנת כהן ליפשיץ: יש לי הרבה הצעות.

רננה לוי: אני חייבת לומר, בשביל הפרוטוקול, אני לפחות יזמתי שתיים או שלוש פניות לגב' עידית, לא זוכרת את שם משפחתה, כדי לנסות למצוא דרך לשיתופי פעולה ביניכם.

רננה לוי: עד היום לא נעניתי, מאז הפגישה האחרונה פה בוועדה.

רננה לוי: היא עמוסה מאוד.

רננה לוי: לא הזדמן לה להגיע אלינו.

אורית זוארץ: זה נושא שאנחנו צריכים לטפל בו.

אורית זוארץ: את שיתופי הפעולה ואת העבודה שמעבר לעבודת הוועדה, אתם תוכלו---

רננה לוי: אנחנו מדברים על איזון מאוד עדין, העובדים הסוציאליים מחויבים, מתוקף התפקיד שלהם והמקצוע שלהם, לדווח על כל אירוע חריג.

אסנת כהן ליפשיץ: השאלה אם הם מסוגלים לזהות אותו.

אורית זוארץ: אני חושבת שהנקודה הזו הובהרה.

אורית זוארץ: אני חושבת שיש כאן שתי סוגיות שצריך לתת להן מענה וצריך לבחון אותן.

אורית זוארץ: אחת, זה הנושא של הראיונות והשיחות ליד המעסיק, והנושא השני זה התשלום לעובדות האלה שהן בעצם מייצגות את האינטרסים של הקבלנים.

אורית זוארץ: זה נושא רגיש, מדובר בזכויות אדם ובהפרת זכויות אדם, אז חשוב לנו לתת מענה לכל הקשיים שעלולים להתעורר.

שושנה שטראוס: רציתי רק להוסיף בקצרה שהשנה אנחנו הפצנו לכל הלשכות הפרטיות רשימה של סממנים לסחר.

אורית זוארץ: השאלה אם זה מיושם.

שושנה שטראוס: וקיבלנו הצהרה של כל עובדת סוציאלית אחראית שהיא הבהירה את הסממנים, הכשירה את כל הצוות של הלשכה בקשר לסממנים האלה.

שושנה שטראוס: זאת אומרת אנחנו מודעים לנושא הזה.

שושנה שטראוס: גם גב' רננה לוי מקבלת שיחות כל היום מעובדות סוציאליות, כשהן מזהות או חוששות שהן מזהות משהו והן מתייעצות איתה.

שושנה שטראוס: אנחנו רואים שהאחריות המקצועית שלהן באה לידי ביטוי.

אורית זוארץ: זאת אומרת הקו אלייך פתוח, הן מרגישות בטוחות.

אורית זוארץ: זה חשוב.

אורית זוארץ: כל הנושא של עובדי קבלן בתוך מדינת ישראל זו סוגיה שלמה שצריך לטפל בה בנפרד.

אורית זוארץ: עוד שאלה יש לי אלייך, גב' מיכל יוספוב ממינהל האוכלוסין.

אורית זוארץ: חלק מהבקשות שאנחנו קיבלנו מהארגונים, לקבלת היתר להישאר כאן בארץ, בקשה לקבלת מעמד, לחלק מהעובדות היו ילדים, השאלה היא אם יש התייחסות נפרדת לילדים של אותן עובדות זרות, אם יש להן, האם במקרים האלה, דיברנו על כמה 14 או 25 מקרים של עובדות שנפגעו במקום עבודתן, היתה התייחסות דיפרנציאלית לילדים שלהם, אם בכלל?

מיכל יוספוב: היתה התייחסות לילדים, אבל אני רוצה גם להבהיר, חלק מהבקשות שהעברתם לנו, מעל 50% בכלל לא הוכרו כסחר.

אורית זוארץ: כי זה סחר עבר.

מיכל יוספוב: לא, זה גם לא סחר עבר.

מיכל יוספוב: אלה מקרים שהגישו את הבקשה בלשכות וכתוצאה מזה שלא היו להם מסמכים מספיקים, או---

אורית זוארץ: לא, אני מדברת על המקרים החדשים.

אורית זוארץ: דיברתם כאן על 25 עובדות בתחום הסיעוד שהזכויות שלהם נפגעו, הם הוצאו מבית המעסיק, האם יש התייחסות נפרדת לאותן נשים, אם יש להן משפחות וילדים, או שאתם כורכים אותן באותו פול של עובדות---

מיכל יוספוב: זה לא קשור.

רננה לוי: אלה עובדות שעבדו בתחום הסיעוד, בבתים של קשישים או נכים.

אורית זוארץ: אני שואלת לגבי מעמדן בישראל בהמשך.

מיכל יוספוב: הבנתי ששיבצו אותן במקומות עבודה אחרים, פרט למקרה בודד אחד שהועבר למקלט.

מיכל יוספוב: המקרים לא היו כל כך חריפים שהצדיקו העברה של כולן למקלט, הבעיות טופלו באופן אינדיבידואלי, קיבלו מענה והעובדות בחרו להמשיך לעבוד במקומות אחרים.

אורית זוארץ: והם לא הגישו תלונות?

מיכל יוספוב: הגישו ויש הליכים, דיברנו על זה קודם.

אורית זוארץ: לא, אבל השאלה איפה זה עומד מבחינת משטרת ישראל.

משה אביטל: אנחנו מדברים על מקרה אחד שהיה בולט במטען הרגשי שלו, בסממנים שקיבלנו מאותו אירוע.

משה אביטל: דווקא האירוע הזה הוא דוגמה מצוינת לשיתוף פעולה שלנו עם גב' רננה לוי.

משה אביטל: מיד עם קבלת התלונה שלפנו אותה והעברנו אותה למקלט.

משה אביטל: בגלל שהאירוע הזה, כמו שציינת, היה חריג והיו בו סממנים שמזכירים עבודות כפייה, עברות בתחום הסחר, אז אנחנו נתנו מענה יותר מהיר, יותר יעיל, והאירוע הזה, כמו שציינתי קודם, הועבר כבר לפרקליטות חיפה.

משה אביטל: לגבי המקרים האחרים, אנחנו לא מכירים אותם, אז אין מה להתייחס.

משה אביטל: מקרה נוסף שהגיע אלינו זה מקרה של עיכוב דרכון שבוצע על ידי המעסיק שלו.

משה אביטל: אגב, אנחנו יצאנו לסדרה של פעולות בסוגיה של עיכובי דרכון ואנחנו רואים לאחרונה שיש ירידה בתופעה הזאת, אמנם המעסיקים קצת שכללו אותה והפכו אותה מעיכוב דרכון לעיכוב שכר, אבל המקרה הספציפי שדיברה עליו גב' לוי, אנחנו קיבלנו את התלונה הזאת טלפונית, זימנו את המעסיקה יום למחרת, אני חושב, והיא החזירה את הדרכון והמשכנו את התהליך בנוהל הפלילי.

אורית זוארץ: גב' חייקין, רצית להתייחס.

ריטה חייקין: אני מאוד שמחה על הארגון ששמענו היום לגבי רשות האוכלוסין וכל מה שיוצא מכך.

ריטה חייקין: לצערנו, אין לנו כל כך קשר היום עם רשות ההגירה מכיוון שאנחנו מטפלות במקרים של סחר עבר ובנשים שנמצאות בזנות ברמה מקומות.

ריטה חייקין: מקרה אחד דווקא היה לי וניסיתי ליצור קשר עם גב' תמי לנקרי, בטלפון נייד שיש לי, אבל זה לא הצליח, וזה דווקא היה מקרה דחוף, אז אני מקווה שאנחנו נמשיך לעבוד ויכול להיות שנצליח איכשהו לתאם בינינו את הקשרים.

ריטה חייקין: אני כן מאוד מודאגת מהוועדה הבין משרדית ואני מבינה שהכתובת היא לא כאן, אבל הוועדה הבין משרדית במשרד הפנים דנה במקרים זמן יותר ממושך ממה שאנחנו מעריכות במקרים שלנו, למשל אחד מהמקרים הוא בוועדה נדון או לא נדון מיוני 2009.

ריטה חייקין: האישה תלויה באוויר והמקרה הוא די בעייתי עבורנו, כי אנחנו גם תקועות ואנחנו לא יודעות מה לעשות הלאה עם המקרה.

אמנון בן עמי: אני רוצה להתייחס מכיוון שאני יושב ראש הוועדה.

אמנון בן עמי: למיטב ידיעתי אין שום מקרים שמעוכבים, בטח לא מיוני 2009.

אמנון בן עמי: אם יש מקרים כאלה, בבקשה להעביר לנו.

אמנון בן עמי: אנחנו עשינו השנה מהלך של לכנס את הוועדה הבין משרדית הרבה יותר פעמים כדי לגמור פיגורים שהיו מאותה תקופה שאמרת שלא היה ראש רשות.

אמנון בן עמי: יושבת פה גלי, שעובדת איתי, תעבירו לה את המקרה.

אמנון בן עמי: כי עשינו בדיקה רק השבוע וביררנו שאין פיגורים.

מיכל יוספוב: אם את מדברת על המקרה שהעברת ליושב ראש הוועדה?

ריטה חייקין: לא.

מיכל יוספוב: יש מקרה אחד שהעברת ליושב ראש הוועדה.

ריטה חייקין: נצטרך לדבר בסוף הוועדה, כי יש הרבה שמות.

אורית זוארץ: לגבי מקרה פרטני אפשר באמת לבדוק את זה אחרי הדיון.

אורית זוארץ: אבל ברמה העקרונית, גב' חייקין, אם יש נושאים שהיית רוצה---

ריטה חייקין: ברמה העקרונית יש עוד נושא שאני לא מעלה אותו כאן, אני רק אומרת שאנחנו נמשיך ונבדוק אותו ונעלה בהמשך למקרה שטיפל בו משה אביטל.

ריטה חייקין: אני באופן אישי נתתי לזה את השם 'כלות מאוקראינה'.

ריטה חייקין: אני רואה שיש איזה שהיא סוכנות שמפעילה דרך אתר אינטרנט תמונות של נשים מאוקראינה לכל העולם והסוכנות נמצאת כאן בארץ, הגרעין של הסוכנות כאן בארץ וגברים ישראליים נוסעים לשם לשלושה ימים, מקבלים את החבילה, בתוך החבילה הם מכירים את האישה, מביאים את האישה לכאן.

ריטה חייקין: אם היא לא מספקת את כל הרצונות שלהם, הם זורקים אותה.

ריטה חייקין: התופעה הזו לא כל כך רחבה ולא קיבלה היבט כל כך רחב בישראל, אבל כן ראינו את המקרה ולדעתי יש מקרים כאלה נוספים וצריך לתת לזה מקום ועניין, אבל צריך להיות מאוד זהירים כי אנחנו לא נוכל למסד את זה, לא נוכל לעשות מזה משהו אחר.

ריטה חייקין: צריך לחשוב מה לעשות.

ריטה חייקין: אני גם לא רוצה לפגוע בזוגות אחרים שבאמת רוצים למסד את היחסים וכן הכירו באמצעות האינטרנט.

ריטה חייקין: צריך לחשוב.

ריטה חייקין: אנחנו נמשיך ונרחיב על כך בהמשך, כאשר נקבל יותר מקרים.

ריטה חייקין: עוד משהו, גב' רננה לוי, אנחנו נשמח לשתף פעולה גם איתך.

ריטה חייקין: לקו החירום שלנו אנחנו מקבלות פניות על הטרדה מינית של מעסיקים.

ריטה חייקין: על אף שאנחנו לא כל כך מטפלות בזה, אנחנו מפנות, אבל אני אשמח לשיתוף פעולה כי גם לנו זה מאוד חשוב להעביר את המקרה לגורם הנכון שגם יוכלו לטפל.

אורית זוארץ: אני רוצה לסכם את הדיון ולהודות למנהל הכללי של רשות האוכלוסין, על העבודה המאוד מאוד מעמיקה ומקיפה שהוא עשה במסגרת הרשות עליה היא אמון.

אורית זוארץ: אני חושבת שיש כאן התקדמות מאוד מאוד דרמטית בעבודה של הרשות, יש שינוי משמעותי מהרגע שנכנסתי לתפקיד ועד היום.

אורית זוארץ: יש כאן מערכת ארגונית מובנית, עם הגדרת תפקידים ברורה ועם מערך הדרכות וצוות של עובדים שהוא באמת מגויס ומיומן ואני חושבת שהעובדה שהצוות מגיע הנה, אתה מגיע הנה פעם בחצי שנה לסקירות, אבל הצוות מגיע הנה לכל הדיונים, אני חושבת שהעובדה שהצוות מגיע והוא עובד בשיתוף פעולה, גם עם נציגי המשרדים השונים וגם עם נציגי הארגונים, יוצרת איזה שהוא שיח שכולנו מדברים אותה שפה.

אורית זוארץ: אחת הדרכים למגר את התופעה הבזויה של סחר בבני אדם, פגיעה בזכויות אדם בכלל ובנשים בפרט, היא יצירת שיח ציבורי רחב של גורמי המקצוע, של נציגי הארגונים ושל האזרחים.

אורית זוארץ: כלומר אנחנו צריכים להמשיך לעבוד בכמה מישורים, גם ברמת הרחבת התודעה הציבורית, גם ברמה של חקיקה, התאמה ושינויי חקיקה במקרים שבהם אנחנו נזקקים לשינויי חקיקה וכמובן גם ברמה של אכיפה ופעולה בשטח.

אורית זוארץ: אני רוצה להודות לך על כך שהגעת, על המחויבות שלך.

אורית זוארץ: בפגישה הראשונה דיברנו על מחויבות לנושא ועולם תוכן, אני חושבת שזה מדבר בעד עצמו וכשצריך לבקר, אנחנו נבקר, וכשצריך לשבח, אנחנו נשבח.

אורית זוארץ: אני מניחה שאנחנו ניפגש שוב בעוד פרק זמן מסוים כדי לסקור איך המבנה הארגוני שבניתם פועל ואיך מצליחים למגר את התופעות האלה הלכה למעשה, גם במעברי הגבול וגם על צירים נוספים.

אורית זוארץ: אני רוצה להודות לכל המשתתפים בוועדה, לנציגות ונציגי הארגונים ולנציגי המשרדים.

אורית זוארץ: תודה.