ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 293, 2010-10-31 13:00

זבולון אורלב: ומשרד הדתות.

סולי אליהב: בעבודה משותפת שלנו עם רשות העתיקות, למעשה נחפר כל החלק הזה.

סולי אליהב: אתם רואים שם, ליד הכבל הירוק, על החלק החתוך של צוק, זה חלק מתעלת המים שמביאה מים מברכות שלמה, גרביטציה, שהובילה מים מדרום צפונה, הגיעה עד הגשר, בגשר היא פנתה למעשה מזרחה, או ימינה, והשקתה את בורות המים ואיתם גם את המקוואות שנחשפו למרגלות הגשר.

סולי אליהב: אתם יורדים טיפה יותר למטה, רואים את החורים, החורים היו למעשה חלק מתקרה של מבנה ממלוכּי שהיה מאוחר ויושב על החנויות הצלבניות האלה פה.

סולי אליהב: כאן מתחתנו זה הקרדו.

סולי אליהב: אנחנו ודאי מכירים את מפת מידבא.

סולי אליהב: זאת המפה.

סולי אליהב: אם אני מצפין אותה, זה מה שנקרא שער שכם, או באב אל עמוד, אתה מדבר על הרחוב הזה.

סולי אליהב: אנחנו נמצאים פה.

סולי אליהב: השאיפה היא ליצור מצב שאנחנו חושפים את הרחוב כולו.

סולי אליהב: מסתבר שכשאדריאנוס קיסר בונה והוא מגלה שיש כאן מבנים, אז את החלק העליון של המבנים הוא הורס, את החלק התחתון הוא ממלא בחול ומרצף עליהם.

דובר: לא בטוח שפתחת כמו שצריך.

דובר: לא צוין שליושב ראש ועדת החינוך יש פה הרבה מאוד זכויות במקום הזה.

דובר: הוא הקים את הקרן למורשת הכותל המערבי.

דובר: יש להניח שאם לא היית מקים את זה, לא היינו מגיעים למה שהגענו.

סולי אליהב: נכון מאוד.

סולי אליהב: בחפירה כאן למטה נחשפו חללים מתקופת בית ראשון.

סולי אליהב: אתם רואים שבתוכם נחשפו למעשה חותמות.

סולי אליהב: זה חותם של מגילה שחותמים בסוף, עם השם נתניהו בן יהואש, בכתב עברי קדום, ואתם רואים את זה בכתב ראי.

סולי אליהב: כאן אתם יכולים לראות חותם של כלי קיבול כלשהו שבעזרתו שולחים מסים, דגנים או שמנים למלך, ולמעלה כתוב למלך ולמטה שוכו, העיר שוכו.

סולי אליהב: ופה אתם יכולים לראות חותם של קשת, עם השם חגב.

סולי אליהב: מופיע בדברי הימים.

סולי אליהב: מה שבעצם מוביל כאן לאיזה שהיא תפנית בכל המידע, כפי שאני הייתי ער אליו, ואני חושב שגם רשות העתיקות והחוקרים למיניהם, ודר' יובל ברוך יאשר את זה, או לא, אני חושב שעד החפירה הזאת לא כל כך היו בטוחים שהיו כאן חיים דומיננטיים בתקופת בית ראשון, יותר עיר דוד.

זבולון אורלב: הקרדו זה בית ראשון?

סולי אליהב: שני.

סולי אליהב: זה רומי כבר, זה החורבן, וחלקו צלבני.

סולי אליהב: החותמות זה בית ראשון.

זבולון אורלב: מתחת לקרדו אין בית ראשון?

סולי אליהב: הנה זה.

סולי אליהב: זה מה שאני אומר לך, כל החללים שם זה מתחת לקרדו.

סולי אליהב: מה שבעצם מוביל אותנו ליצור תכנית לטווח קצר ותכנית לטווח ארוך.

סולי אליהב: אנחנו נמצאים פה, בתחנה מספר 1. זאת אומרת שאם אדם ייכנס או יעלה משער הבורסקאים, הוא ידרוך על המשך הרחוב הזה שעכשיו ממש הולך ונחפר, יגיע עד לנקודה הזאת ומפה הוא יעשה מסלול צפונה עד נקודה מספר 2, ואז ייכנס לתוך מנהרות הכותל.

סולי אליהב: זאת אומרת שאם אתם רואים כאן את המבנה הזה, השאיפה היא בעצם לחפור מתחת ולהמשיך את הרחוב.

זבולון אורלב: כמה מטרים?

סולי אליהב: אנחנו הולכים לראות את זה עכשיו.

סולי אליהב: זה בערך 200 מטרים.

סולי אליהב: חלק חפור.

סולי אליהב: המסלול הזה כמעט כולו, בין 80%-70% חפור לגמרי.

סולי אליהב: אין לנו זמן להראות לכם את הכל, אני אראה לכם תחנה אחת.

זבולון אורלב: איפה ניכנס למנהרות הכותל?

סולי אליהב: אתה הולך לעשות את זה עכשיו, אתה תיכנס מתחת למנהרות הכותל, מכניסה אחרת שאתה לא מכיר, או מעל פני האדמה.

סולי אליהב: למעשה אנחנו חלפנו עכשיו על פני ממצאים שחלקם זה ההמשך של הרחוב שראינו, של הקרדו.

סולי אליהב: זאת אומרת שהקהל יישאר על מפלס בית שני וגם זה יירד פחות או יותר לרצפה שעכשיו נחשפה.

סולי אליהב: אגב, לפני חמישה חודשים, אם אינני טועה, זה היה בגובה של המדרגות האלה.

סולי אליהב: אתם רואים את קצב העבודה?

זבולון אורלב: מי חופר פה?

סולי אליהב: הכל רשות העתיקות.

חיים אמסלם: הקשתות האלה, המבנה הזה, ממתי הוא קיים כאן?

יובל ברוך: נסתכל על זה אבל לא במנותק ממה שנעשה בשנים האחרונות באוהל יצחק.

יובל ברוך: מתחת לאוהל יצחק בבית הכנסת.

יובל ברוך: אנחנו ערכנו חפירות והגענו שם בחפירה מפני השטח, שזה מפלס רחוב הגיא, לעומק של 7-6 מטרים, עד לשרידים מתקופת הבית השני, רמזים, אולי דברים דומים יותר, אבל מבחינת אדריכלית תקופת הבית השני.

יובל ברוך: מעבר לקיר הזה, שהוא קיר מחיצה שנבנה כאן לפני אולי 150 שנה, לא יותר, אם נסיר אותו באופן תיאורטי, למרות שאנחנו מתכננים לעשות את זה גם הלכה למעשה, היינו נתקלים בגרם מדרגות שהציר שלו הוא ממערב למזרח.

יובל ברוך: מבחינה גיאומטרית אנחנו נמצאים במרחק של 100 מטרים, אולי קצת פחות, מכותלי הר הבית, מהכותל המערבי, אל מול מה שנקרא האבן הגדולה, המודל.

יובל ברוך: אנחנו נמצאים בתווך שבין הקרדו, הרחוב הרומי שראינו את השרידים שלו, שנבנה באזור הזה במאה ה-2 לספירה, סביב אירועי מרד בר כוכבא, לחלק המזרחי שזה הר הבית.

יובל ברוך: התווך הזה מבחינה טופוגרפית אנחנו נמצאים על מדרון, אבל היום כשאנחנו הולכים כאן, אנחנו עוברים בטופוגרפיה שהיא מישורית, והמישור הוא תוצאה של בנייה שנעשתה כאן בעיקר החל מימי הביניים, אולי טיפה קודם לכן, של בניית מבנים עצומים בצורה של קמרונות, כמו המבנה הזה, שהוא למעשה מבנה, שאנחנו בקומת המרתף שלו, שנועד לשאת מעליו מבנים שהיו בנויים מעל.

יובל ברוך: חלקם אנחנו מכירים, חלקם אנחנו לא מכירים.

יובל ברוך: ההתחלה של הבנייה הזאת היא מתי שהוא במאה ה-10, 11, יש כאלה שיגידו ממש בימי הביניים, עם התקופה הצלבנית.

יובל ברוך: מה שבטוח, נכון לעכשיו, שניתן לתארך את המבנים האלה באזור הזה, אבל ככל שנעמיק בחפירה, אולי יעלו נתונים נוספים, למאה ה-13.

יובל ברוך: שוב, אולם גדול מאוד, רחב מאוד, פתוח.

יובל ברוך: הפונקציונליות היחידה שלו שהוא למעשה מבנה שנושא מעליו את המבנה שהיה מעל, שממנו לא שרד שום דבר.

יובל ברוך: אנחנו עשינו כאן מספר חתכים לעומק כדי לראות קודם כל את הנתונים ההנדסיים של המבנה, וגם כמובן את הנתונים האדריכליים.

יובל ברוך: מה שמפתיע אותנו כל פעם מחדש, שכל המסה האדריכלית, הטקסטורה העצומה הזאת בסופו של דבר מושתתת על עפר.

יובל ברוך: מי שבנה את המבנים האלה לא ירד לעומק והשתית את המבנים על הסלע, אלא פשוט יצרו משטח, הידקו אותו עם רצפת גיר מאוד עבה של 15-10 סנטימטרים ועליה השתיתו את הטקסטורה העצומה הזאת.

יובל ברוך: לכן גם הכל נחפר פה עקב בצד אגודל.

יובל ברוך: מהנדסים מלווים אותנו.

יובל ברוך: כל הקירות מחוזקים עם עוגנים ולמעשה הזרקה של חומר.

יובל ברוך: כל המבנים האלה לפני שבאנו היו חלולים, ריקים, המבנים האלה נשענו על כרעי תרנגולת, נגיד את זה בצורה ציורית, ובפעולה שנמשכת פה כבר ברציפות שנתיים, רק על החלק הקטן הזה, אבן אבן, ממלאים את המשקים שבין האבנים בהזרקות של חומר על ידי משמרים מקצועיים, ומהנדסים באים מאוחר יותר, עושים מוניטורינג ועם עוגנים חופרים.

קריאה: מה היה המבנה מלמעלה, זה תמך במה?

יובל ברוך: אנחנו לא יודעים.

דובר: מה שקורה פה זה שמה שדר' יובל ברוך תיאר לכם כנראה מבוסס, ממה שמצאנו במקומות אחרים, על שרידים הרבה יותר קדומים.

דובר: בבניין הליבה יש לנו שכונה יהודית מתקופת בית ראשון, ממש, יש שם את החותם שמצאנו על שם נתניהו.

דובר: כך שזה כנראה אותו דבר, על אותו סיפור.

דובר: האתגר פה הוא יותר אתגר הנדסי, כי כשזה נבנה לא היה הרובע המוסלמי.

דובר: היום יש למעלה רובע עצום, עם משקלות מטורפים, ואנחנו לא ישנים בלילה בגלל הדבר הזה.

דובר: אם זה ייפול, כל הרובע המוסלמי נופל למטה.

זבולון אורלב: כולנו זוכרים מה היה עם שלוש מדרגות בכניסה לבניין הווקף.

זבולון אורלב: ב-1985, בזמן שחפרו את מנהרות הכותל שקעו שלוש מדרגות.

זבולון אורלב: לרוע המזל שלוש המדרגות שמובילו לבניין הווקף.

זבולון אורלב: אל תשאל איזו מהומה היתה.

דובר: פה קרה לנו לא פחות, כי בעצם הרעיון היה להיכנס לפה כדי ליצור גם מעבר חירום וגם לחבר את זה למנהרות.

דובר: אני אגלה לכם סוד עכשיו, אנחנו נמצאים בתעלת הניקוז של בית שני, אנחנו כבר מתחת לחומה, כבר בפנים, בתוך העיר העתיקה כבר.

דובר: כל העסק הזה צריך להתחבר.

דובר: פה, כשהתחילו להזריק את החומרים, יצאנו בתוך דירה למעלה.

דובר: היה לנו סיפור לא פשוט פה.

דובר: המרווח בין הקמרון לבין התשתית---

סולי אליהב: אתם רואים את הגשר הזה.

סולי אליהב: הגשר הזה שגישר בין העיר לבין הר הבית, הוא היה מבחינתנו מה שהוביל לכל העניין.

סולי אליהב: אתם רואים שזה למעשה רצף של קשתות אחת על גבי חברתה.

סולי אליהב: זו קשת וילסון.

סולי אליהב: זה רצף של קשתות אחת על גבי אחת.

סולי אליהב: זאת אומרת שאם אתה תסתכל פה, אתה תראה שזה קשת, ותראה שפה מתחילה קשת ויורדת שם.

סולי אליהב: זאת אומרת שזאת שמתחילה פה---

קריאה: אתה רוצה להגיד לי שאנחנו הולכים עכשיו בעקבות קשת וילסון?

סולי אליהב: בדיוק.

סולי אליהב: וזאת שעולה פה, הנה יורדת.

סולי אליהב: מה שהוביל אותנו בעצם לחפור כאן.

זבולון אורלב: זה גם מתחבר?

סולי אליהב: זה עוד לא, אנחנו נחבר לאט לאט, אבל אתם פתאום מתחילים להבין את כל ירושלים של בית שני.

סולי אליהב: זאת אומרת שהקהל יילך במפלס בית שני, לא איפה שאנחנו עכשיו והוא יגיע לפה.

סולי אליהב: הם משמרים, זה בדיוק השימור.

סולי אליהב: זה מה שרשות העתיקות עושה כאן.

סולי אליהב: יש חשיפה, תימוך ושימור.

סולי אליהב: זה מאוד עמוק.

סולי אליהב: זה מוביל לתחתית הגשר.

סולי אליהב: כאן חשפנו מקווה גדול.

דובר: פה היתה לנו התמוטטות, פה כמעט נפלה לנו דירה מלמעלה.

סולי אליהב: יש כאן פשוט חשיפה מדהימה, יש פה מקווה, יש פה המשך של חדר חשמונאים, זאת אומרת הקהל יגיע לשם, מהאולם הגדול שהיינו בו, לאן הם יעברו מכאן?

סולי אליהב: בואו תראו.

זבולון אורלב: חפירות שלא נגמרות.

סולי אליהב: מהחדר ההוא למטה יעברו לאיפה שהם חופרים כאן למטה, כי למעשה גם זו קשת.

סולי אליהב: זאת קשת שמתחתיה יש חלל.

סולי אליהב: כנסו לכאן רק כדי להציץ, כדי להבין מה קורה.

סולי אליהב: הנה החלל שנחפר עכשיו במקביל בשני מקומות.

סולי אליהב: חופרים את החלל הזה, זה פה ושם.

סולי אליהב: מתחתית הקשת הזאת, לאן הם יגיעו?

סולי אליהב: בואו תסתכלו.

סולי אליהב: עכשיו אני אקריא לחבר הכנסת אורלב משהו שאולי אתה היחיד שיכול לדעת על מה אני מדבר.

סולי אליהב: אתה זוכר לפני 20 שנה, חדר 010 המפורסם.

סולי אליהב: חדר 010 זה חדר שנכנסתי אליו למטה, גיליתי שחלק מהתקרה התפורר, אפרים שילה, קונסיליום, 250 שעות, לא ברצף כמובן, של מהנדס ומגלה שלקחנו מהטכניון, והחלטנו שממלאים את החדר הזה כולו בבטון.

סולי אליהב: אבל היה חבל לנו, לא הסכמנו ואז מצאנו דרך שהתזנו על כל הקירות חומר שומני ומילאנו את הכל בבטון מוקצף.

סולי אליהב: 19 שנים מאוחר יותר, כשפתחנו כאן באה רשות העתיקות, חשפנו את החלק הזה ואז נחשף הפתח הזה.

סולי אליהב: רשות העתיקות תמכה כאן את התקרה וחפרנו עד בית ראשון.

זבולון אורלב: אני לא מאמין.

סולי אליהב: שם נמצא בית ראשון, זה אחד החדרים שכל התקופות של ירושלים נתגלו על גבי אבניו.

סולי אליהב: זאת אומרת שמהחדר הזה שראינו שם שעכשיו הם חופרים, הם יגיעו לפה, ומאיפה יגיעו?

סולי אליהב: מכאן.

סולי אליהב: כאן זה הקשת.לפני שבוע התחיל קידוח ראשון, אחד משמונה עמודים שיתמכו את רצפת הקשת ומפה נחפור על מטבחיו התחתונים של הכותל.

סולי אליהב: זאת אומרת שהקהל יגיע לפה ופעם ראשונה יפגוש את הרחוב ההרודיאני.

סולי אליהב: אתם רואים את האבנים הבולטות?

סולי אליהב: זה חלק מהרחוב ההרודיאני, ייכנס עד הכותל ויפנה שמאלה לאולם הגדול, שגם הוא יורד למטה.

סולי אליהב: מאחר ומדובר באמת בוועדת החינוך אני רוצה להראות לכם.

סולי אליהב: קודם כל מנהרות הכותל, כפי שאתם יודעים, וראיתם עכשיו, מדובר באמת בתימוך, בשימור, בסירקולציה של קהל, בתאורה.

סולי אליהב: לוקחים מקום ומשדרגים אותו, מעבר לזה שבאמת היום כמעט כל אורח רשמי של מדינת ישראל מגיע לבקר באתר, וזה חשוב מאוד, כי סך הכל זה מגביר את המודעות ואת הקשר שלנו.

סולי אליהב: אנשים בעצם מבינים שיש פה עם שאלפיים שנה אומר 'לשנה הבאה בירושלים' והגשים את החלום שלו, וכל מנהיג מדינה שאני עובר איתו בשלב מסוים פותח את העיניים ואומר 'שמע, זה תופעת טבע'.

סולי אליהב: אין בעל הנס מכיר בנסו.

סולי אליהב: אלפיים שנה.

סולי אליהב: אבל לפני מספר שנים גילינו שבעצם רק 20% מצבא ההגנה לישראל היה בכותל, 80% מהחיילים לא היו בכותל בחיים.

סולי אליהב: אף פעם לא.

סולי אליהב: שאלנו, מה קרה?

סולי אליהב: איך התרגשו בששת הימים---

'לא הייתי אף פעם בכותל, לא הרגשתי שום צורך לבוא לכותל, זה לא מסמל בשבילי דבר'.

סולי אליהב: ---ופתאום, לא מעניין אותי, לא אומר לי כלום.

סולי אליהב: לא רוצה לבוא לפה, יותר טוב הודו.

'אני כבר שנתיים לא ביקרתי בירושלים, אני פשוט לא מתחבר למקום'.

סולי אליהב: לא מתחבר למקום, הוא אומר.

סולי אליהב: קלטנו את זה, אמרנו שאנחנו ניצור תכנית שכל כיתה, בצורה כזו או אחרת, תיפגש עם הכותל.

סולי אליהב: זה עוד לא יושם עד הסוף, אבל מכיתה א', בחיבור, כיתה ב' בסיפור, כיתה ד' בסיור ראשון, כיתה ה'...

סולי אליהב: ככה לאט לאט כדי שבעצם יגדלו עם הכותל.

סולי אליהב: אנחנו יוצרים תכניות שהחבר'ה מגיעים הנה, מהגיל הרך ואילך.

סולי אליהב: יש לנו דיילים שכל משפחה שבאה לעשות בר מצווה אנחנו מקבלים אותם חינם אין כסף ובעצם מלווים את הילד, שואפים להגדיל את זה בצורה כזאת שילד יראה מה זה ספר תורה, מה זה תהלים, יכתוב אות כמו בספר תורה.

סולי אליהב: פה אתם יכולים לראות בפיילוט איך אנחנו מנסים ליצור מצב, פעם ראשונה הם רואים מה זה ספר תורה, האמא נותנת טלית, האבא נותן תפילין ובעצם להכשיר יותר את הלבבות לפני הטקס של בר המצווה, שהוא לא יהיה סתם טקס סתמי של תפילה, אלא חיבור חווייתי הרבה יותר עמוק.

סולי אליהב: אנחנו מביאים 60 אוטובוסים של חיילים כל חודש.

סולי אליהב: בשנה שעברה הדרכנו 2 מיליון איש, 750,000 מתוכם במנהרות והיתר מחוץ.

סולי אליהב: מתוך 8 מיליון אנשים שבאו לכותל, 200 המדריכים שלנו הדריכו 2 מיליון.

'האמת, אני לפני הרבה זמן הייתי בירושלים'.

סולי אליהב: יש לנו מצלמות באתר, שכיתה יושבת בכל מקום בעולם, מדריך שלנו הולך עם מצלמה ובווידיאו קונפרנס בעצם מעבירים להם את הסיור, כאילו הוא נמצא כאן במקום.

סולי אליהב: אבל אני רוצה להראות לכם עוד: 'מחצבים'.

סולי אליהב: 'מחצבים' זה פרויקט שצלצל אליי מי שהיה מפקד החטיבה שלי, הייתי מפקד הגדוד אצלו.

סולי אליהב: הוא אומר לי 'תשמע, סולי, הצבא החליט להעמיק את הקשר לירושלים לפיקוד הגבוה'.

סולי אליהב: מה זה אומר?

סולי אליהב: סגני אלופים, אלופי משנה ותתי אלופים באים לשבוע לירושלים רק לחשוב.

סולי אליהב: זה מדהים, תראו דקה מזה.

סולי אליהב: בסוף השבוע הזה אני פוגש אותם, יש לנו שיחת סיכום.

סולי אליהב: תשמע, מה שהם אומרים, 'זה פעם ראשונה שעצרנו את שעון החיים ושאלנו בעצם לאן אנחנו רצים', 'למה הורגים', 'למה נהרגים', איך אנחנו אומרים?

סולי אליהב: מה חובתו ועולמו.

'יש חשיבות  עצומה בהבנה של הבסיס, של השורשים, כדי לתכנן ולייצר עתיד טוב'.

'המיוחד בסדרה הזו, שהיא נתנה לנו לנגוע ממש בדברים העיקריים ביותר, הזהות היהודית.

לא דיברנו על צבא, על תקיפות, מטוסים, שום דבר.

דיברנו על הזהות היהודית שלנו'.

סולי אליהב: הם ישבו וחשבו, זה הכל.

סולי אליהב: זה מפקדי טייסות, זה כולם.

סולי אליהב: יש הקשבה, יש השתתפות, זה מדהים.

סולי אליהב: ואנחנו רואים מצווה לחנך גם את המפקדים, שזה תכנית 'מחצבים', וגם להביא את החיילים.

סולי אליהב: ואני אומר לכם, התגובות הן מדהימות, הם צמאים לשיח הערכי הזה.

סולי אליהב: אנשים רוצים לדעת שיש מהות וחשיבות למעשיהם.

סולי אליהב: הם מורידים את הציניות, אנשים מקשיבים ויותר מזה, אתה רואה אותם אחרי זה בחיוך, כשהם נהיים מפקדים, איך הם מסבירים את זה לחיילים שלהם.

'לעלות לירושלים, לחגוג את ההיסטוריה עם ההווה כאן, וללכת---

סולי אליהב: כשזבולון היה המנהל הכללי של משרד הדתות כינסנו 50 אנשים ושאלתי אותם מה המסר המרכזי של כל מה שהם ראו כאן בכותל.

סולי אליהב: נמנו וגמרו 'את/אתה בשרשרת הדורות'.

סולי אליהב: זאת אומרת כל אחד עם המיוחדות שלו, אבל כשהגעת הנה תדע שאתה חוליה משרשרת.

סולי אליהב: 'וישא אברהם את עיניו וירא את המקום מרחוק', תסתכל על עם ישראל בפרספקטיבה רחבה, ואז התחלנו ליצור מעין מוקדים, שהם למעשה התמקדו במסר הזה, שהראשון זה שרשרת הדורות שאתם הולכים לראות אותה עכשיו, אין בה כלום ויש בה הכל.

סולי אליהב: זה בסך הכל דו שיח בין אבן ירושלמית ובין זכוכית, אמנות הזכוכית החדשה, שבעצם למעשה מביא את הקהל רק להתוודע לעובדה שאנחנו שרשרת אחת, זה הכל.

סולי אליהב: ואז הוא עובר לתחנה השנייה.

סולי אליהב: מה זה התחנה השנייה?

סולי אליהב: אחרי שבע שנות מחקר, חקרנו את כל מסלולי היהודים בעולם, כל אחד מגיע הנה ומקליד את ארץ המוצא של אבא של סבא שלו.

סולי אליהב: המחשב לוקח אותו למסלול שהמשפחה שלו עשתה מירושלים לירושלים, מהכותל לכותל.

סולי אליהב: זה אלפיים שנה, חילקנו את המסלול לארבע תחנות, כל תחנה זה 500 שנים, בכל תחנה הוא מקבל רקע מה קורה בעולם ונותנים לו לבחור לאן ללכת, בעצם מה שהמשפחה שלו היתה צריכה לבחור, מחורבן בית שני.

סולי אליהב: אם הוא בוחר נכון, נותנים לו להתקדם לאן שהוא רוצה, ואם לא, אומרים לו, 'מכאן אתה לא תגיע לתימן', למרוקו, או פולין, או הונגריה.

סולי אליהב: עד שהוא נכנס לתוך הלבטים, הקשיים, מסירות הנפש, שלמעשה ליוותה את המשפחה שלו כדי שהוא יגיע היום להיות החוליה הבאה בשרשרת.

שאלה: איך הוא יודע מה היתה הארץ של סבא של סבא שלו?

סולי אליהב: אדם לא לקח, עלה על חמור וחצה אוקיאנוס לבד.

סולי אליהב: קהילות נעו ממקום למקום, לפחות בתחילת הדרך.

סולי אליהב: אנחנו יודעים שבחורבן בית שני היו שלוש אלטרנטיבות, או מצרים, או האימפריה הרומית או בבל.

סולי אליהב: מבבל אנחנו יודעים לאן הלכו.

סולי אליהב: הפיצול הגדול הוא רק ב-500 השנים האחרונות.

סולי אליהב: כמו שאמרתי, הנושא שנבחר הוא אתה או את בשרשרת הדורות, כשהמטרה הראשונה בפרויקט הזה היתה בעצם להביא את כולם למודעות הזאת שאנחנו חלק משרשרת.

סולי אליהב: לכן כאן בעצם הארכיאולוגיה היא לא השפה הדומיננטית.

סולי אליהב: אני אומר את זה מראש, זה לא הדו שיח הראשון, ואתם רואים שהאזור כולו עשיר בממצאים.

סולי אליהב: זאת אומרת הקהל מגיע הנה אחרי שהוא ספג ארכיאולוגיה והוא בעצם רואה איך דרך אבני ירושלים אנחנו יכולים להגיע...

סולי אליהב: כאן אנחנו יצרנו, כמו שאמרתי, דו שיח בין אמנות הזכוכית, לקחנו אלפי חתיכות זכוכית, אחת על גבי חברתה, כמו השכבות של ירושלים, ויצרנו בכל חלל איזה שהוא סמל, מונומנט כזה, שעליו חקוקים שמות, כשזה מתחיל כמובן מאדם הראשון ומגיע עד לתקופה שלנו.

סולי אליהב: בסוף אנחנו נכנסים לסיפור של צנחן שבעצם מחבר את הכל.

סולי אליהב: אז אתם יוצאים עכשיו למסע ארוך, 40 דקות, 2,000 שנה, 'אתה בשרשרת הדורות', ארבע דקות של סרט מקדים, אחר כך אנחנו יוצאים למסע.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הביקור וקודם כל להודות למארחים שלנו, גם קרן המורשת של הכותל שסולי מנהל אותה, עוד מעט זה שרשרת הדורות, הוא מייסד של דור, והרב רבינוביץ, המנהל הכללי של הרבנות הראשית, מר עודד וינר והמנהל הכללי של רשות העתיקות וגם המנהל החדש של מחוז ירושלים, דר' יובל ברוך, ולומר שהתרשמנו מאוד בביקור הזה מהעבודה הרצינית והרחבה שנעשית לחשיפת אוצרות ירושלים, חשיפת הקשר היהודי, חשיפת הנדבכים הקדומים של העם היהודי כאן בירושלים שנעשית בתיאום, באפן מקצועי מאוד, על ידי רשות העתיקות, בסיוע כמובן של הקרן.

זבולון אורלב: התרשמנו מאוד מהביקור בשרשרת הדורות כמנוף חינוכי מאוד משמעותי להנחיל לדורות הבאים את היותם חוליה בשרשרת הדורות של העם היהודי.

חיים אמסלם: אני חושב שזה, לפחות בשבילי, ביקור מאוד מרתק, מאוד מעשיר.

חיים אמסלם: אני אפילו שואל את עצמי איך אפשר בלי.

חיים אמסלם: נעשית פה עבודת קודש שהפירות שלה נראה בעתיד והם ישמשו אותנו במאבקנו, כי אנחנו נמצאים במאבק מאוד גדול מול גופים בעולם, ששוב פעם מטילים ספק באחיזתנו ועומק אחיזתנו בירושלים.

חיים אמסלם: אני חושב שכל מה שעושה כאן רשות העתיקות והקרן למורשת הכותל היא פעולה מבורכת.

חיים אמסלם: אין לי ספק, אדוני יושב ראש הוועדה, שאני וחבריי ניתן את כל הגיבוי ואת כל הכתף לפעולות הברוכות.

זבולון אורלב: תודה רבה, ואני חושב שגם אנחנו צריכים לקרוא לכל מי שנוגע בדבר, בין אם מדובר במערכת החינוך, במערכות הקהילתיות, במערכות של צה"ל, לבקר באתרים שקשורים לכותל המערבי, בעתיקות, בעיר דוד, בשרשרת הדורות, בכל המקומות האלה.

זבולון אורלב: אנחנו רואים בכך מצווה מן המובחר לחבר כל יהודי לשרשרת הדורות.

זבולון אורלב: תודה רבה, חברים.