הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 116, 2010-10-26 08:30

יואל חסון: אנחנו רוצים לשמוע את הדברים על האתר.

מוטי חזן: אני אנסה לעשות סדר תוך כדי.

מוטי חזן: במסגרת הטיפול שלנו בהחלטת הממשלה, הטיפול הכולל באגן העיר העתיקה, כולל הטיפול גם בהר הזיתים, אנחנו מטפלים מזה שלוש שנים גם בנושא הר הזיתים.

מוטי חזן: הטיפול נעשה משיקום הקברים, טיפול שכולל גם ניקיון ותחזוקה, גם מערך האבטחה שלאחרונה נעשתה מסירה של כל נושא מערך האבטחה והאבטחה הרכובה למשרד השיכון, כולל הקמה של אבטחה פיזית, מערך אבטחה של מצלמות, מוקד אבטחה ומרכז מידע שאמור גם הוא לקום במקום.

מוטי חזן: את העבודות מבצעות מטעמנו חברת מוריה, נמצא פה המנהל הכללי של החברה, אלכס לנצמן, וחברת פמ"י, החברה לפיתוח מזרח ירושלים, מר גדעון שמיר, ואני אעביר להם שכל אחד יספר על הפרויקטים שבתחומו בקצרה.

יואל חסון: אני רוצה להתחיל בכמה דברים לפי סדר.

יואל חסון: אחד, נושא האבטחה.

יואל חסון: היה דיון לפני שנה כבר בוועדה לביקורת המדינה.

יואל חסון: באמת הובטח שכל התכניות ייצאו, לגבי מצלמות ולגבי כל הפעולות, מה בפועל יש היום ומה התכניות בנושא אבטחה של כל המרחב של הר הזיתים?

מוטי חזן: קודם כל מאז הדיון לפני שנה בוועדה לביקורת---

יואל חסון: יש פה מישהו ממשרד השיכון?

מוטי חזן: לדעתי הם הוזמנו.

מוטי חזן: מאז לפני שנה ועד היום קרו שני דברים.

מוטי חזן: האחד, כל הנושא של האחריות על האבטחה הרכובה ועל המאבטחים הועברה במלואה למשרד השיכון, כולל התקציבים הייעודיים לכך.

מוטי חזן: הדבר השני הוא שעברנו משלב התכנון לשלב הביצוע בפועל של תשתיות האבטחה, מכרז שאותו מנהלת חברת מוריה, כפי שאמרתי, שזה כולל גם את המצלמות וגם את מוקד האבטחה.

מוטי חזן: כשיושלמו העבודות, גם הם יימסרו מן הסתם ואז כל מערך האבטחה ההיקפי ייעשה על ידי משרד השיכון.

יואל חסון: כרגע אין מצלמות.

מוטי חזן: כרגע לא, זה עדיין בעבודות.

מוטי חזן: אני מעריך שעד סוף השנה תסתיים עבודת המצלמות, ואם אנחנו מסתכלים גם על העבודה של המוקד, ברבעון הראשון של 2011 המערך יהיה בהפעלה מלאה.

יעקב מרגי: מאז הדיון בנושא האבטחה, החלטת הממשלה יושמה?

יעקב מרגי: יש מוקד שמפעיל?

יעקב מרגי: החברה לפיתוח מזרח ירושלים או הרשות לפיתוח ירושלים (הרל"י)?

מוטי חזן: לא, משרד השיכון.

יעקב מרגי: יש תהליכים.

יעקב מרגי: בינתיים חברת קדישא, אם אתה רואה, הבדלים בין חלקות, חלקות משוחזרות, חלקות שעדיין לא משוחזרות.

יעקב מרגי: יש פה עבודה---

מוטי חזן: אני רוצה, ברשותך, לומר כמה מלים על חברות הקדישא.

מוטי חזן: אני חושב שהמהלך שנעשה פה, בשיתוף מלא עם חברת קדישא, הוא חסר תקדים בכל הפעילויות של פיתוח פיזי.

מוטי חזן: חברות הקדישא, גם מי שמבצעות וגם מי ששותפות במימון של הביצוע, אנחנו רואים את התוצאות.

מוטי חזן: אנחנו רואים לפני ואחרי, שוקמו קרוב ל-10,000 קברים.

יואל חסון: אני רוצה למצות את נושא האבטחה.

יואל חסון: די ברור, גם הגיעו אליי תמונות וידיעות ברורות, שבמתחם הר הזיתים היום מתקיימת פעילות פלילית מכל הסוגים, אין צורך לספר איזה, גם פלילית, גם בצורה מסוימת ביטחונית, מה השתנה בעניין הזה, אם בכלל?

מוטי חזן: אני מבחין בין האבטחה השוטפת, האבטחה המשטרתית, שגם היא אמורה להיות---

יואל חסון: אמורה או קיימת?

מוטי חזן: קיימת, אני אומר שגם אותה, על פי הנחיה שקיבלנו לאחרונה ממשרד ראש הממשלה, שמנהל את תכנית אגן העיר העתיקה, לבחון את האפשרות, יחד עם משרד לביטחון הפנים ומשרד התיירות, כי יש פה גם היבטים תיירותיים, ולעשות עבודת מטה להקמה של תחנת משטרה נוספת, כולל המימון שלה, בהר הזיתים.

מוטי חזן: לכן אני רוצה גם לחדד את הנושא של המשטרה.

מוטי חזן: כשאתה מדבר, אתה מדבר על פעילות פלילית, אז המשטרה פה היא גורם מאוד משמעותי שגם קיים וגם צריך להעצים את הקיום שלו בשטח.

מוטי חזן: מעבר לזה, הפעילות של משרד השיכון עובדת ועובדת טוב, כולל הליוויים, כולל המוקד של הליוויים.

מוטי חזן: אלה שני דברים משמעותיים, אבל מה שישלים אותם זה האבטחה או אמצעי האבטחה הפיזיים.

מוטי חזן: היכולת לשלוט על שטח כל כך גדול היא כמעט בלתי אפשרית מבלי שיהיו לך עיניים בשטח.

מוטי חזן: אנחנו יודעים שזה מכפלות אדירות מבחינת כח אדם, מכפלות שכנראה אי אפשר לעמוד בהן מבחינה תקציבית ולכן הפתרון שמוצע הוא פתרון המצלמות, שמהוות גם גורם הרתעתי וגם גורם שמזניק לשטח.

מוטי חזן: רואים במוקד איפה יש פעילות ומיד יוצאים לשטח וזה עושה את שלו.

מוטי חזן: מאותו רגע השטח מבין שמישהו נמצא.

יואל חסון: איפה המוקד?

מוטי חזן: אנחנו הולכים לשם.

מאיר אינדור: אני נציג הנפגעים לאורך הציר.

מאיר אינדור: אני נפצעתי לפני שבועיים.

מאיר אינדור: אני חושב, ואני רואה פה גם את גדעון, שחייבים למצוא קודם כל פתרון מיידי לציר שמוביל בין אוגוסטה ויקטוריה להר הזיתים, וזה פתרון פשוט, של נוכחות משטרתית קבועה.

מאיר אינדור: לא יעלה על הדעת שמדי כמעט שבוע יש פצוע תורן.

מאיר אינדור: חָבָר אליי, כי שמי ידוע, יהודי שנדקר חמש פעמים בדרכו מהלוויה.

מאיר אינדור: הפתרון שאתם מדברים עליו, של הליווי הצמוד, הוא לא ישים לאזכרות והוא כל כך מקשה.

מאיר אינדור: במקום ליצור איזה שהוא ליווי צמוד, צריך מעטפת ביטחונית קבועה לאורך הציר, נוכחות משטרתית, ואם צריך, להקים שם גדר חוצצת בין בית הספר לכביש, שיעברו רק דרך מעבר אחד.

מאיר אינדור: כל כך פשוט, כל כך הגיוני.

מאיר אינדור: המצלמות שלכם, לא רק בפרישה על ההר, לאורך הציר.

יעקב מרגי: יש היום סיורים שוטפים של משרד השיכון, המשטרה עושה מהלכים סמויים, הם תגברו, בדיווח לנו, את הסיורים.

יעקב מרגי: אמנם האחריות על האבטחה היא על משרד השיכון, כהחלטת ממשלה, אבל הם לא מתנערים, הם מפעם לפעם מגבירים, מעצימים את זה.

יעקב מרגי: זה לא מספיק, כמו שאמר מר אינדור, כמו כל מעגל האבטחה.

יעקב מרגי: ככל שאתה מרחיב את מעגלי האבטחה, אתה מגן יותר.

יעקב מרגי: ההר זה, לא רק מה שאנחנו רואים פה, יש לו שיפולים, יש לו שטח ענק.

יעקב מרגי: אנחנו בכיוון הנכון, לא מספיק, אבל אנחנו בכיוון הנכון.

אריה אלדד: שר הדתות, מה עם חוק רשת הר הזיתים?

אריה אלדד: אמרת שאתה תומך בו.

יעקב מרגי: מיד נדבר גם על זה.

אריה אלדד: אני חושב שהפתרון יהיה, גם אם נגמור את שלב ההקמה, וגם אם השיפוץ של הר הזיתים יסתדר, ביום שאחרי, צריך גוף לקבל אחריות.

אריה אלדד: יש את החברה לפיתוח מזרח ירושלים ויש חברה לפיתוח כזאת וחברת אחזקה כזאת וזה טלאי על טלאי.

אריה אלדד: משרד השיכון עושה את זה, משרד התיירות עושה את זה, המשטרה עושה את זה וצריך גוף אחד שיהיה אחראי לתעל את כל הגופים הללו.

אריה אלדד: אני שמח ששר הדתות תומך בחוק רשות הר הזיתים.

יעקב מרגי: אני אתייחס לזה.

יעקב מרגי: אם הוא העלה את נושא הרשות, אני מסכים עם חבר הכנסת אריה אלדד, ברגע שאין כתובת אחת שמרכזת את הכל, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו שמיד אחרי הטיפוח והשחזור, נחזור לאותם מראות שהיו.

יעקב מרגי: משרד ראש הממשלה תומך בהעברת הסמכות למועצת בתי העלמין.

יעקב מרגי: אני לא כל כך תומך בכך, אני חושב שבנתונים, אם מישהו מכיר את הממסד ואת הממשל שלנו ואת האוצר שלנו, ללא רשות, זה ייפול בין הכיסאות.

יעקב מרגי: אני פוחד להטיל על שכמה של מועצת בתי העלמין מטלה כל כך כבדה בלי האידיאולוגיה שעליה הוקמה החברה לפיתוח מזרח בנימין והוקמה הרשות לפיתוח ירושלים.

יעקב מרגי: החברות הללו מתוקצבות בגלל שיש פה סוגיה של ריבונות וסוגיה באמת משמעותית ומדינית בירושלים שלנו, אבל אני לא רואה שמישהו יהיה באותה רוח אידיאולוגית, הן לתקצוב והן להקצאת משאבים ותקנים, כשזה יהיה מועצת בתי העלמין.

יעקב מרגי: אני חושב שרשות---

קריאה: יש כתובת שקוראים לה מועצת בתי עלמין---

יואל חסון: אני רוצה להגיד דבר אחד ברמה העקרונית, שהוא בכלל הסיבה שהגענו לכאן.

יואל חסון: הגענו לכאן קודם כל בגלל דוח של מבקר המדינה, דוח מאוד חמור של מבקר המדינה, שקבע שהאזור שאנחנו צופים בו עכשיו הוא אזור מופקר, הוא אזור שנמצא בשטח ריבוני והוא אזור מופקר, מתקיימת בו פעילות פלילית, הושקעו בו כספים רבים שירדו לטמיון, הזנחה, פעילויות פליליות.

יואל חסון: קודם כל באנו כדי לעצור את המצב הזה.

יואל חסון: גם כשעשינו את הישיבה בוועדה לביקורת המדינה וגם עכשיו, בסיור, לראות בעיניים, בתקווה, סוג של התקדמות.

יואל חסון: עובדה שעד היום המצב הוא לא טוב ואנחנו רוצים לתקן אותו, אנחנו רוצים שהמצב ישתפר, כי זה בעיניי, מעבר לעובדה שיש כאן מקום קדוש, יש גם מקום היסטורי, יש לזה ערך של ריבונות, יש ערך רב מאוד להר הזה, להר הזיתים.

יואל חסון: אני רוצה לשאול על האבטחה ולסכם אותו.

יואל חסון: הנושא של הביטחון.

יואל חסון: מכיוון שאצלנו בוועדה לביקורת המדינה הכל בסוף נכנס ללוחות זמנים, כל נושא המצלמות, כל הנושא של האבטחה ההיקפית, תן לי זמן מתי אנחנו באים לחנוך את המצלמות.

מוטי חזן: רבעון ראשון ב-2011, עד מרץ 2011 הכל מסתיים.

יואל חסון: אני אומר לך, במרץ 2011 הוועדה לביקורת המדינה תהיה פה.

מוטי חזן: בשמחה, בשמחה.

יוסי גיל: אני מחברה קדישא הספרדית.

יוסי גיל: כל מה שמשתרע מול עיניך כעת כאן אלה השטחים שלנו.

יוסי גיל: השטחים האלה סבלו מהזנחה עצומה בתקופת הירדנים, עשו אותם כבישים והרסו קברים, לא היה פה כלום.

יוסי גיל: שום דבר.

יוסי גיל: היה פה הרס מוחלט, אתה יכול לראות בתמונות.

יוסי גיל: אנחנו, חברה קדישא, החליטה בכוחות עצמה בהתחלה לשקם לבד, אחר כך החברה, דרך מועצת בתי העלמין והרשות לפיתוח מזרח ירושלים, התחלנו להשקיע פה כספים בשיקום.

יוסי גיל: עד היום שיקמנו כ-10,000 קברים, משעולים ודרכים ודרכי גישה, אבל אנחנו עדיין נמצאים במצב שהשיקום צריך עוד הרבה השקעה.

יוסי גיל: צריכים כאן חשיבה הלאה, אחרי השיקום.

יוסי גיל: מה שאתה רואה, ערמות העפר שם האנשים הולכים, אלה הכל קברים.

יוסי גיל: היה כולו תחת שישה מטרים של עפר, אנחנו חשפנו את הכל, הרוב בעבודה ידנית, משום שאסור לנו להכניס פה כלים.

יוסי גיל: הכל בעבודה ידנית, לאט לאט, לעבוד ולחשוף, עבודה מאוד מאוד קשה.

יוסי גיל: אבל פה קבורים גדולי ישראל, הרב אור החיים הקדוש, הראשונים לציון, אתה עובר ואתה רואה פה גדולי ישראל וכולך נפעם.

יוסי גיל: אתה אומר, איך המקומות האלה... כל כך קשה, זה באמת משהו מהמם.

יוסי גיל: לגבי שיקום, אנחנו סובלים עדיין מהתנכלויות של ילדים שעולים דרך החלק התחתון, מסילוואן למעלה.

יוסי גיל: יש נזק עצום.

יוסי גיל: יש פה כמה פתחים שאנחנו ביקשנו כמה פעמים לסגור אותם.

יוסי גיל: אנחנו בכוחות עצמנו לא יכולנו לסגור אותם, פעמיים הכו אותנו, יש פה פתחים שדרכם נכנסים ופה צריכים כח מסוים שיבוא ויעשה את זה.

יוסי גיל: אנחנו גם צריכים---

יואל חסון: למה אי אפשר לפתוח את הפתח ההוא?

יוסי גיל: התושבים מרביצים לנו.

יוסי גיל: הם שוברים אותו.

אריה קינג: אני גר בהר הזיתים 13 שנים.

אריה קינג: אני עברתי פה שלוש ועדות ביקורת ואולי ארבע ועדות פנים ואני יכול להגיד לכם דבר פשוט, יש דברים פשוטים שצריכים להבין אותם, לסגור פתח בבית הקברות בהר הזיתים זה דבר פשוט, שלא יספרו סיפורים שפורצים.

אריה קינג: אם תעמוד שם המשטרה יומיים- שלושה והבטון יתקשה, החומה תישאר בנויה.

אריה קינג: בית קברות בהר הזיתים הוא בית הקברות היחיד, בכל מדינת ישראל, שאינו מגודר ואין לו שערים, למרות שהוא נמצא במקום הכי בעייתי בכל מדינת ישראל.

אריה קינג: איך זה יכול להיות?

אריה קינג: כמי שגר פה, אני אומר לכם עוד דבר, חס וחלילה שמערכת המנגנון של מוקד האבטחה תעבוד, כי אנחנו נהפוך לראות פה אזכרות והלוויות כמו שהיו נכנסים פה בין 48' ל-67' ולפני 48' לבית הקברות, עם ליווי ביטחוני.

אריה קינג: כלומר יש שלושה רכבי אבטחה, אם יש חמש אזכרות, אז שתיים בהגדרה מופקרות.

אריה קינג: ואם יש חמישה מבקרים בו זמנית, אי אפשר בהגדרה היום לאבטח אותם.

אריה קינג: הדבר השני, כמו שמר מאיר אינדור אמר מקודם, תפיסת העולם של האבטחה היום היא ממוקדת לבית הקברות ולא לסביבה, ולא למרחב של בית הקברות, ומי שמגיע מבית הקברות לצורך העניין לארמון הנציב, לכיוון דרום, הוא בהגדרה לא מאובטח בכלל.

אריה קינג: זה מה שחסר לנו, שכדי להיכנס לבית הקברות אתה צריך לעלות על רכב אבטחה משער האשפות.

אריה קינג: זה רק עניין של זמן עד שיתקפו אותו---

יוסי גיל: אנשים לא יכולים להגיע הנה.

אריה קינג: ברגע שיתקפו את הרכבים האלה, הם יהפכו להיות ממוגנים, הם יהפכו להיות יעד, כי כל ערבי שרוצה לפגוע יודע שאותו רכב הוא הרכב שמביא את המבקרים.

אריה קינג: אסור שזה יהיה משהו ממוקד, צריך להיות משהו מרחבי.

יואל חסון: איפה נציג המשטרה?

מוטי חזן: יש פה מפקד תחנה.

מוטי חזן: בצורה יותר מצומצמת, יהיו יותר פרטים.

יואל חסון: נדבר אחר כך.

מאיר שפיגלר: בגדול יש הרבה מאוד החלטות ממשלה שהתקבלו.

מאיר שפיגלר: אני כרגע ממונה על מועצת בתי העלמין היהודיים שבמחיצתה יהיו כל חברות הקדישא, שכל האתרים שנמצאים כאן הם בשליטה, ניהול וטיפול של חברות הקדישא.

מאיר שפיגלר: קודם כל יש הרבה מאוד החלטות ממשלה שהתקבלו עוד בשנות ה-90.

מאיר שפיגלר: זה נכון שבסוף, בשורה התחתונה, צריכה להיות כאן שמירה היקפית שוטפת כדי למנוע עד כמה שניתן ונדליזם ופגיעות, אם זה בנפטרים ואם זה באלה שבאים לבקר אותם כאן.

מאיר שפיגלר: בגדול, בשנים האחרונות, וזו הנקודה החשובה שיוסי לא אמר, הפעילות שאתה רואה כאן, שזה שחזור של קברים שלפני כן זה היה תל של פסולת בניין, נעשתה אך ורק תודות לפעילות של חברת קדישא, כמובן בעידוד של מועצת בתי העלמין היהודיים.

מאיר שפיגלר: אפילו הכספים לא הגיעו מראש, להיפך, הם תמיד הגיעו זמן רב לאחר שהעבודה כבר נעשתה, שלא לדבר על זה שחלק ניכר מהעלות של השיפוץ כאן היתה על חשבון חברת קדישא עצמה.

מאיר שפיגלר: הדבר נעשה בתיאום עם כל הגורמים המקצועיים, כולל אתרא קדישא, שאתה מתאר לעצמך שעל כל תזוזה כאן יש לך מיד לא מעט גורמים שמבקשים ללכת ולמנוע אותה.

מאיר שפיגלר: בסך הכל העיניים כבר רואות את מה שנעשה בשטח הלכה למעשה, רק בשנים האחרונות.

מאיר שפיגלר: לכל אורך הדרך היה כאן מצב של ביוב ושל זוהמה לא נורמלית, מהאזור של השכונה הערבית כאן.

מאיר שפיגלר: הם היו לוקחים את הפסולת של השירותים שלהם והפסולת הרגילה שאנשים בדרך כלל זורקים לפח וזורקים אותה פשוט על הקברים.

מאיר שפיגלר: זה היה משהו בלתי נסבל בעליל, ורק עם החברה לפיתוח מזרח ירושלים והרשות לפיתוח ירושלים הלכנו וביערנו את זה וכרגע השטח הוא יחסית נקי.

מאיר שפיגלר: הוא סביר, הוא בוודאי ובוודאי לא כפי שהוא היה בעבר.

מאיר שפיגלר: אנחנו דוחפים כמובן, עם אותם גורמים שהוזכרו כאן לפני כן, את הסיום של עבודות התשתית לעניין המצלמות שפזורות בכל ההר.

מאיר שפיגלר: ההר הוא גם מהצד השני, יש שם מתחם ענק, מה שאנחנו רואים זה חלק קטן ממנו, על מנת שאפשר יהיה לנטר את השטח ולדאוג לכך שמי שייכנס אליו מיד יאותר ואפשר יהיה למנוע את הכניסה שלו.

יואל חסון: כדי לייצר את האטימה הזאת שאנחנו רואים שנדרשת שם ובמקומות אחרים, מה צריך פה?

יואל חסון: שילוב של כוחות משטרה, שיאבטחו את המקום, כדי שהסגירה הזאת תישאר הרמטית?

מאיר שפיגלר: חד משמעית.

מאיר שפיגלר: אגב, לא אמרו לך לפני כן, יש כאן גם סוסים וגם פרות ואלף ואחד רועי צאן שעולים על האתר, עם הפסולת, לכל אורך הוואדי.

יוסי גיל: היו ארבעה, אנחנו סגרנו שניים לבד, נשארו עוד שניים.

יוסי גיל: אחד ועוד אחד למטה יותר.

יואל חסון: נדבר עם המשטרה בהמשך.

מאיר שפיגלר: מוטי, אגב, נכנס רק לאחרונה והוא מסייע מאוד ובגדול יש שינוי.

מאיר שפיגלר: אין ספק שיש עוד דברים רבים לעשות כאן, אבל בסוף בסוף בסוף שמירה היא שם הדבר, מכיוון שאם תהיה כאן שמירה נאותה, אפשר יהיה לשמר את כל מה שעושים כאן ונמשיך לפעול כאן בצורה הרבה הרבה יותר אגרסיבית והרבה יותר שוטפת ממה שנעשה עד כה.

יוסי גיל: גם התחבורה הציבורית.

יוסי גיל: אנשים מפחדים לבוא הנה.

דוד: אני רוצה לגעת בנקודת האבטחה.

דוד: צריך לציין שהיתה פה נוכחות של משטרת מחוז ש"י ומבחינת נוכחות משטרתית מאסיבית, היתה תנועה של כלי רכב משטרתיים שנעו על הציר כל הזמן.

דוד: עם העתקת המשטרה יש הידלדלות של נוכחות משטרתית באזור.

דוד: אם תהיה נוכחות משטרתית פיזית בתוך העסק הזה, תוקם תחנה רשמית למעלה בהר, שתכסה את ההר, שתהיה לה תכנית עבודה מסודרת, אפשר יהיה לתת תחושת ביטחון הרבה יותר טובה, גם לתושבים וגם---

יואל חסון: אז אנחנו נסכם את נושא הביטחון.

יואל חסון: אנחנו מדברים עד מרס 2001, מערך המצלמות ומערך האבטחה והצירים וחדר הבקרה אמור להיות גמור.

יואל חסון: כל המערך הזה אמור להיות גמור, אנחנו באמת נבוא ונוודא שהדבר הזה אכן קורה.

יואל חסון: לגבי אטימת החורים, אנחנו אומרים בצורה ברורה שיש צורך לאטום את החורים האלה---

קריאה: שערים.

יואל חסון: שערים, או איך שתקרא לזה.

יואל חסון: זה נראה שערים, אבל זה לא אמור להיות שערים, אני חושב.

יואל חסון: בכל מקרה צריך לאטום את השערים וצריך לאטום אותם בפעולה משותפת עם המשטרה ואנחנו נדבר עם מפקד האזור.

יואל חסון: הפתחים הלא מבוקרים זאת בעיה.

מוטי חזן: המשמעות היא מעבר למשמעות הפיזית.

יואל חסון: אני מבין למה שאתה מתכוון.

יואל חסון: אבל השורה התחתונה, השערים הפרוצים האלה הם בעיה שצריך לראות איך מתמודדים איתה.

יואל חסון: אני רוצה לעבור לנושא הבא.

מוטי חזן: נעבור לפרויקטים הפיזיים, ברשותכם.

מוטי חזן: אני רוצה להוסיף מלה אחת.

מוטי חזן: נמצאת פה שרית ממשרד ראש הממשלה וזה בהתייחס בדיוק לוועדת הביקורת ולדוח הביקורת שנכתב.

מוטי חזן: לא סתם 40 שנה יש פה פערים ומעבר לזה.

מוטי חזן: אני מדבר על 40 שנה מאז 67' ואני לא מדבר על הנזקים שנעשו לפני זה.

מוטי חזן: מה שקרה בשלוש השנים האחרונות, ואין מה לעשות, וזו המציאות של ימינו, ההתגייסות התקציבית והממלכתית לתוך הנושא הזה, וצודק מר שפיגלר, שחברות הקדישא שמות כסף מהכיס, אבל 75% מהמימון הוא כסף ממשלתי שמשרד ראש הממשלה מממן אותו, וכל מערך האבטחה ממומן מכספים ממשלתיים וכל מערך התחזוקה ממומן, על אף שבדרך כלל, כמו שאתה יודע, ממשלת ישראל לא מממנת תחזוקה, במקרה הזה היא התגייסה ומממנת תחזוקה.

מוטי חזן: בהסתכלות קדימה אני חושב שזה החלק הכי קריטי---

יעקב מרגי: איזה תחזוקה?

מוטי חזן: ניקיון.

יעקב מרגי: איפה הניקיון?

מוטי חזן: ניקיון סביר.

מוטי חזן: בלי ויכוח, זה לא אגף תקציבים וועדת כספים.

מוטי חזן: אני רק רוצה לומר בהקשר הזה ואנחנו חייבים להסתכל על זה ככה, בהינתן שאת כל השלמת הפערים האלה נעשה בשלוש-ארבע השנים הקרובות, מ שחשוב יהיה פה מערך התחזוקה כי בסופו של דבר הוונדליזם שרואים פה הוא ונדליזם של עשרות, אם לא מעבר לכך, של שנים, וברגע שיש גוף שמתחזק ומועצת בתי העלמין, ואני לא נכנס כרגע אם זה גוף כזה או אחר, כרגע---

יואל חסון: מי לדעתך יכול לתחזק את ה---

מוטי חזן: בהינתן שזה מועצת בתי העלמין---

יואל חסון: מי אתה חושב שצריך לתחזק?

יואל חסון: דעתך האישית.

מוטי חזן: אני חושב שמועצת בתי העלמין צריכה לעשות את זה, אבל זה לא רלוונטי.

יואל חסון: מועצת בתי העלמין, אתה אומר.

יואל חסון: מה אתה אומר, השר?

יעקב מרגי: אני אמרתי את דעתי.

מוטי חזן: זה צריך להיות עם הקצאת משאבים, זה מה שחשוב.

מוטי חזן: בסופו של דבר מה שקורה הוא ש-40 שנה לא היתה הקצאה של משאבים.

שרית: הנושא הזה נבחן עכשיו.

שרית: אנחנו יודעים שבשנת 2013 מסתיימת התכנית, אנחנו יודעים שהתקציב הקיים...

שרית: אנחנו יודעים כי עשינו מטעם הרשות לפיתוח ירושלים את ההערכה התקציבית הנדרשת לסיום שיקום כל הקברים, לשיקום המקוואות וכל מה שנדרש כאן.

שרית: אנחנו יודעים שהתקציב הזה לא יספיק.

שרית: מעכשיו, שנתיים לפני, אנחנו כבר נערכים, גם בהיבטים של התחזוקה וגם בהיבט של גוף שייקח אחריות.

שרית: ברור שכשגוף לוקח אחריות, הוא גם צריך לקבל את המשאבים לכך.

יואל חסון: לפי משרד ראש הממשלה, מי צריך לקחת אחריות?

שרית: לעניות דעתי המייצגת את משרד ראש הממשלה זה מועצת בתי העלמין.

שרית: כי להקים גוף נוסף, עם המשמעות התקציבית ואנשים נוספים.

שרית: ..

שרית: אני הכרתי את העבודה בבתי העלמין על קצה המזלג דרך מר ראובן פינסקי, מנהל הפרויקט הקודם.

שרית: כמות העבודה ושיתוף הציבור שצריכים לעשות כאן, שיתוף בין כל כך הרבה גופים, זה משהו שצריך להיעשות על ידי גוף ממלכתי וזה מועצת בתי העלמין, שזה תפקידם על פי חוק.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי קודם, ואמרו קודמיי אחריי, יש מספר החלטות ממשלה, אחת מהן זו ההחלטה להקים את החברה לפיתוח מזרח ירושלים ואת כל מה שקשור במזרח ירושלים והר הזיתים.

יעקב מרגי: היתה החלטת ממשלה חשובה, של השנים האחרונות, עם תקציבים ומשאבים ואילו לא היו כל התקציבים לא היית רואה את מה שאתה רואה היום.

יעקב מרגי: זה ממש שונה לאין ערוך ממה שהיה לפני אותה החלטת ממשלה.

יעקב מרגי: זה מה שאמרתי.

יעקב מרגי: לי אין בעיה שמועצת בתי העלמין תיקח את זה, בתנאי אחד, שהאחריות תינתן לה יחד עם כל האמצעים וכל הסמכויות.

יעקב מרגי: מה שיש היום לרשות לפיתוח ירושלים ולחברה לפיתוח מזרח ירושלים ומשרד ראש הממשלה עליהם, אם יינתן באותן מסות למועצת בתי העלמין, אני אתמוך, כי מבחינתי אם זה רשות או מועצת בתי עלמין, יש גוף אחד והוא צריך לקבל את ההחלטה.

יעקב מרגי: אני שומע מנגינה חשובה ממשרד ראש הממשלה, אני לוקח על עצמי, לאור הדברים שהיא אמרה, לשבת עם המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, לראות באמת מה הכוונות, מה המגמות ולהכין כבר היום את ההחלטה ל-2013, ואז לי אין ספק שגם חבר הכנסת המציע, שהציע את הצעת החוק לרשות, וגם כל מי שעושה פה, יקבל מסרים מרגיעים, ונדע שזה הולך להיות משהו חשוב.

יעקב מרגי: אף אחד פה לא קם בבוקר והחליט שתהיה רשות ולא---

יואל חסון: אתה תשב עם המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה---

אריה אלדד: יש בעיה אחת במועצת בתי העלמין, שהאוריינטציה הראשית שלה זה בית העלמין וקבורה, והר הזיתים הוא הרבה הרבה יותר מפנתיאון לאומי, זה אתר תיירות.

אריה אלדד: אם אנחנו נתרכז אך ורק בעניין של בית הקברות, אנחנו נחמיץ את התפקידים האחרים של המקום הזה.

יעקב מרגי: נעשה ישיבה עם המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, נקבע אותה בזמן הקרוב, נדווח גם לוועדה על התקדמויות, נראה את הכיוון, נראה את המגמות.

יעקב מרגי: אני לא יכול לבוא ולומר שאם אני מקבל היום החלטה להעביר את זה למועצת בתי העלמין, אני רגוע.

יעקב מרגי: אני אומר לך שאני לא רגוע, צריך לשמוע ולראות שאכן היא תקבל את כל הכלים, את כל המשאבים, המדיניות לגבי האתר הזה כאתר לאומי, עם כל המשמעויות שלו.

יעקב מרגי: כשיינתן ביטוי לכל הנקודות האלה, אני אתמוך.

יואל חסון: ולא?

יעקב מרגי: אני חושב שהיום, לאור המציאות שאני מכיר שהדברים מתנהלים, ודאי שאני תומך ברשות.

יעקב מרגי: לכן אנחנו נשב.

מאיר שפיגלר: כבוד יושב ראש הוועדה, אני גם בזמנו ישבתי עם חבר הכנסת אריה אלדד, אני רוצה להמשיך את דבריו של השר.

מאיר שפיגלר: זה נכון, שווה לתת לזה מחשבה, רק כדאי שתדע דבר עובדתי אחד, כל חברות הקדישא שקיימות כאן מצונפות ופועלות תחת קורת גג של מועצת בתי העלמין היהודיים, שבמקרה מטפלת בכל מתחם הר המנוחות של גבעת שאול, בכניסה לכאן.

מאיר שפיגלר: כל העבודות שנעשות, עד היום, למרות שהיו מספר גורמים, נעשו תחת קורת הגג, בין היתר, של מועצת בתי העלמין היהודיים.

מאיר שפיגלר: התיאום עם חברות הקדישא, שבלעדיהן אי אפשר לעשות דבר וחצי דבר, מכיוון שהן בעלות השטח, הן מתחזקות את השטח והן מפעילות את השטח, וזה גם בחסות ותחת קורת הגג של ניהול מועצת בתי העלמין היהודיים, ובסופו של יום תתקבל החלטה על ידי הגורמים המוסמכים, עם כל מיני שיקולים, אבל ראוי לדעת שהם יקימו גוף מקביל, ואני בזמנו אמרתי את זה לחבר הכנסת אלדד, הייתי אצלו בכנסת, וזה להקים שני גופים שמטפלים בדיוק באותם גורמים, פעם אחת בכניסה לירושלים ופעם אחת כאן.

מאיר שפיגלר: ולגבי הנושא של פעילות נוספת מעבר לפעילות הקבורה, זה לא דבר שהוא פתאום מפציע לאוויר העולם, בהחלט אפשר להוסיף מטלות לגוף קיים, הוא יכול לטפל בהם בצורה ראויה, ככל שהוא עושה את עבודתו נאמנה.

יואל חסון: נתייחס עכשיו לנושא שיקום התשתיות והפרויקטים הפיזיים.

גדעון שמיר: הרבה לא נשאר לדבר.

גדעון שמיר: רק בשביל התמצאות, שתדעו, אתם עומדים פה, במקום הזה, בפינה הזאת של החומה ואנחנו צופים לעבר הר הזיתים.

גדעון שמיר: הר הזיתים, לשמחתי, חבר הכנסת אלדד אמר 'הפנתיאון הלאומי של עם ישראל'.

גדעון שמיר: את אותה מלה שמעתי לפני חמש שנים בוועדת הביקורת של הכנסת מידידי מהצנחנים, רן כהן, שהוא לא מהימין הקיצוני, כידוע, וזאת גישה כלל ישראלית שצריכה להיות נר לרגלינו.

גדעון שמיר: אני רוצה מלה אחת לנושא שדובר פה בסוף.

גדעון שמיר: אני גם חושב שמועצת בתי העלמין עושה פה עבודה אדירה בשנים האחרונות, ביחד איתנו וביחד עם הרות לפיתוח ירושלים ועכשיו גם מוריה.

גדעון שמיר: אני חושב שהפתרון הנכון הוא להקים מנהלת מאוד מצומצמת במסגרת מועצת בתי העלמין כששלוחת הביצוע של הניהול בעניין הזה היא החברה לפיתוח מזרח ירושלים, כחברה ממשלתית עירונית, עם כל המשמעויות, גם כפי שחבר הכנסת אלדד אמר, מעבר לקבורה פרופר.

גדעון שמיר: אני עובר לנושא התשתיות.

גדעון שמיר: אני אגיש לכם נייר בימים הקרובים על זה.

גדעון שמיר: קודם כל אנחנו קיבלנו לפני כחמש שנים את המשימה לטפל בשדרוג הר הזיתים ושיקומו.

גדעון שמיר: אני עושה את זה באמת בקיצור.

גדעון שמיר: דבר ראשון הוצאנו בפעם הראשונה מכרז לניקוי ההר שהיה מלא פסולת יבשה, פסולת רקובה, זבל עופות, אשפה ביתית, כל מה שאתם רוצים.

גדעון שמיר: מזה שלוש שנים יש פה קבלן פרטי שזכה במכרז ומבצע בעשרות אלפי שקלים לחודש ניקיון הר הזיתים.

גדעון שמיר: אולי זה עוד לא מושלם, אבל לפי דעתי יש קפיצת כמה מדרגות בעניין הזה.

גדעון שמיר: הוא נמצא כל יום בשטח ואנחנו עוקבים אחרי הביצוע שלו.

גדעון שמיר: דבר נוסף, אנחנו מטפלים במסגרת המכלול לא רק בהר הזיתים אלא גם מסביב.

גדעון שמיר: רק תעיפו מבט ואתם תראו את זה למטה.

גדעון שמיר: אתם רואים את השביל למטה, הלבנים האלה, רק שתקבלו מושג מעבר להר הזיתים, אנחנו עושים פה את כל האזור סובב חומות העיר, אנחנו משקמים ומשפצים.

גדעון שמיר: זו דוגמה לטיילת עמק המלך דרום, שצריכה להתחיל ממורדות הר הצופים ויורדת פה עד לברכת השילוח, שם מפגש גיא בן הינום עם נחל קידרון, שאנחנו עומדים מעליו כרגע, שהוא תוחם את ירושלים מול הר הזיתים.

גדעון שמיר: הר הזיתים ושיקום המצבות.

גדעון שמיר: אמרתי ניקיון, אמרתי שיקום המצבות---

יואל חסון: קודם כל שישחררו את השלט הזה פה, בשלב ראשון.

גדעון שמיר: הוא כל חודשיים מתקלקל מחדש.

יואל חסון: מתקלקל מעצמו, אתה אומר.

גדעון שמיר: לא מתקלקל, ידידינו, בני דודינו מקלקלים.

גדעון שמיר: המצב שאתם רואים עכשיו מולכם, גם בתצלום האוויר וגם פה, הוא מצב כבר... דווקא הקטע הזה הוא ברובו אחרי שיקום של קרוב ל-10,000 מצבות ומתוכננות עוד כמות כזאת, תלוי בהמשך התכנית.

גדעון שמיר: אנחנו מדברים על 7,000-6,000 מצבות בשנה.

גדעון שמיר: אחרי הרבה שנים הגענו למתכונת אדריכלית מקובלת על חברות הקדישא ועל הרשות לפיתוח ירושלים ועל החברה לפיתוח מזרח ירושלים.

גדעון שמיר: עושים את העבודה ביחד.

גדעון שמיר: הפרויקט מבחינה פיזית קבלנית מבוצע על ידי החברה לפיתוח מזרח ירושלים באמצעות החברה קדישא הספרדית שמחזיקה עובדים ועובדת פשוט בצורה מדהימה מבחינת הקשר עם תושבי המקום, גם באספקט של ידיים עובדים וגם באספקט של ביטחון יום יומי וקשר עם התושבים ומניעת ונדליזם.

גדעון שמיר: התוצאה היא מה שאתם רואים פה.

גדעון שמיר: יש עוד הרבה לעשות, אנחנו גם נסייר בשטח.

גדעון שמיר: דבר שני זה נושא של קירות תמך וגדרות אבן למקומות.

גדעון שמיר: אתם יכולים לראות פה דוגמאות של מבואות של שערים.

גדעון שמיר: בשבוע האחרון פרסמנו מכרז פומבי בעיתון, יש מפרט לכל האזור שאתם רואים פה, בחלק אתם רואים כבר גדרות, אבל זה המיעוט.

גדעון שמיר: אנחנו משקיעים בזה מיליונים.

גדעון שמיר: יצא מכרז בתוך חודשיים, אפילו פחות, יתחיל קבלן לעבוד לפי המפרטים, זה גם אסתטי, גם ביטחוני, אבל מאוד מאוד מסובך לביצוע כשיורדים לפרטים הקטנים, בגלל הוונדליזם, בגלל הסלעים, בגלל כל מה שאתם רוצים.

יואל חסון: כל הדברים האלה תלויים גם ברמת האבטחה שתהיה אחר כך.

גדעון שמיר: נכון, דובר על רמת האבטחה ובחודשים האחרונים חלק מהפרויקטים שהחברה לפיתוח מזרח ירושלים מטפלת בהם, בחמש השנים האחרונות, על פי הוראת ראש העיר, הוסטו והועברו למוריה וזה טיילות אמצע, זה נושא האבטחה ונושא מרכז המבקרים.

גדעון שמיר: על הדברים האלה ידבר מר אלכס לנצמן, המנהל הכללי של חברת מוריה.

יואל חסון: לפני שהוא ידבר, מבקר המדינה גם התייחס, למה צריך חברה לפיתוח מזרח ירושלים ורשות לפיתוח ירושלים?

יואל חסון: למה אין חברה אחת?

אלכס לנצמן: שאלת שאלה טובה ומוטי יתייחס לרשות לפיתוח ירושלים, כי זו שאלה אחרת.

אלכס לנצמן: ביחס לשאלה של החברה לפיתוח מזרח ירושלים ומוריה.

אלכס לנצמן: אני חושב שבהקשר הזה ראש העיר קיבל את ההחלטה ובעצם היום בירושלים יש זרוע מרכזית אחת שמובילה את פיתוח התשתיות, הזרוע הזאת זאת מוריה.

אלכס לנצמן: אנחנו עובדים פה במתחם בצורה מאוד רחבה, מסילוואן ועד לכיוון של דאוד חלבי והתכניות פה די גדולות, מעבר למקומות אחרים, כך שבעצם החלוקה הזו די ברורה.

אלכס לנצמן: פעם היא מתמקדת בכל מה שקשור לפרויקטי אחזקה, כך שהיום אין פה שום ספק.

אלכס לנצמן: לגבי הרשות לפיתוח ירושלים, אני לא חושב שצריך להרחיב את הדיבור, המקום שלה היא מאוד חשוב ומרכזי ובעצם הוא זה שיוזם ומניע לנו את הפרויקטים.

אלכס לנצמן: אנחנו זרוע הביצוע גם עבור הרשות לפיתוח ירושלים.

אלכס לנצמן: אחרי שחזרו ואמרו, הרבה כבר אין מה להגיד ואני רוצה שנתחיל לזרום למטה ונראה את הדברים.

אלכס לנצמן: מר אלי שמוליאן, סמנכ"ל מוריה, יוביל.

אלי שמוליאן: אני אומר לאן אנחנו יורדים.

אלי שמוליאן: אנחנו יורדים למטה, ברגל, לקבל הסבר כמה דקות.

אלי שמוליאן: נעלה לחלקת קנדיל, שם נמצאים הבאלות, נתקדם לכיוון אור החיים הקדוש, שם נמצאים החבר'ה שמתפללים, נעלה לכיוון דרך יריחו, נפנה שמאלה ובמקום של הדגל שם מרכז הבקרה וניכנס למרכז הבקרה.

אלי שמוליאן: זה המקום שאנחנו קוראים לו עמק המלך דרום.

אלי שמוליאן: את יד אבשלום אתם רואים, לא צריך להרחיב את הדיבור עליו.

אלי שמוליאן: בשלב שני יש פרויקט של שיקום והארה שלו.

אלי שמוליאן: נכון להיום יש פרוז'קטורים מלמעלה שמאירים, אבל זה לא מספיק, וזה יהיה בשלב ב'.

אלי שמוליאן: עמק המלך דרום זו למעשה טיילת שמובילה מפה עד לאזור של עיר דוד.

אלי שמוליאן: אם אתם רואים את התוואי, התוואי פה מפותל, מלמעלה ראיתם את זה, התוואי של הטיילת או הריצוף הוא מאוד מפותל.

אלי שמוליאן: כל כך למה?

אלי שמוליאן: מהסיבה הפשוטה שכל מה שאתם רואים פה זה בית קברות ויש פה קברים בכל מקום, לרבות בערוץ שאנחנו נמצאים בו.

אלי שמוליאן: בהתאם להנחיות שקיבלנו לעשות את התוואי, המקום היחיד שבו אפשר היה לבצע עבודות זה התוואי של תחתית הערוץ, כי רק בתחתית הערוץ לא קברו.

אלי שמוליאן: בתחתית הערוץ זה היה מובל ניקוז מנדטורי.

אלי שמוליאן: כלומר הבריטים עשו לפני 60-50 שנה, אנחנו חיקינו, הדמינו את התוואי של מובל הניקוז.

אלי שמוליאן: עד כאן זה קל ופשוט, נכון?

אלי שמוליאן: אבל באיזה עומק נמצא מובל הניקוז?

אלי שמוליאן: בין שישה לשמונה מטרים מתחת לפני הקרקע.

אריה אלדד: בימי הבריטים הוא היה חצי מטר מתחת.

אריה אלדד: יש לי תמונות מ-67' ואתה נמצא חמישה מטרים משם, אתה מסתכל על יד אבשלום בגובה עצום, כל זה לא היה קבור באדמה.

אלי שמוליאן: התשובה היא, נכון.

אלי שמוליאן: לכן כדי למצוא את התוואי הזה חופרים שמונה מטרים, מדפנים, מורידים מודד אחד, יחיד בארץ שיודע לעשות את העבודה, קושרים אותו טוב, וכמו חתולים מחפשים את תוואי הניקוז, פונים ימינה, פונים שמאלה וכולי.

אלי שמוליאן: אחרי שנה של חפירות גישוש, רק אז השתחרר השטח ויכולנו לעשות את הריצוף.

אלי שמוליאן: לכן כשאומרים כמה זמן לוקח לבצע את הטיילת, אתה אומר, ברמה של ההנדסה יש חמישה מיליון שקל תקציב, חצי מיליון שקלים ביצוע בדרך כלל בחודש, עשרה חודשים.

אלי שמוליאן: בפועל זה יכול לקחת שנתיים כי רק שנה לקח לחשוף את התוואי.

אלי שמוליאן: זה אחד.

אלי שמוליאן: שניים, דבר שקרה רק שלשום, כאן אמורה להיות רחבה, טרקטור התחיל לעבוד, פופ!, מצא מערה בעומק של שישה מטרים.

אלי שמוליאן: חדש בלייב, לא נגענו.

אלי שמוליאן: לכן בודקים, חופרים וממשיכים הלאה.

אלי שמוליאן: תראו דוגמה לצורת העבודה.

אלי שמוליאן: זו דוגמה טובה לחלקה לפני השיקום---

מאיר שפיגלר: עוד דבר שכדאי שתדע, יש כאן מערכת מיפוי מדהימה, של קברים שנמצאים כאן ועוד הרבה, כמובן לפני קום המדינה, באמצעות ג'י.

מאיר שפיגלר: איי.

מאיר שפיגלר: אס, שאפשר לאתר כל קבר וקבר, זה קרה בזכות הרשות לפיתוח ירושלים, עם פרטים של אותו נפטר ותוספות, ככל שהמשפחות רצו להוסיף להם, עם דרך איך להגיע בדיוק אל הקבר הזה.

מאיר שפיגלר: זה דבר שרוצים לעשות אותו עכשיו ביתר חברות הקדישא בארץ, בחלק יש ובחלק אין, אבל באתר הזה זה היה כל כך קשה מכיוון שאי אפשר היה לזהות את הקברים ולקחו מסמכים שהם מלפני קום המדינה והלכו בצורה פרטנית, אחד אחד, עד שאיתרו את המצבות, וידאו את האיתור בשטח ואחר כך הכניסו את זה לתוך מערכת הג'י.

מאיר שפיגלר: איי.

מאיר שפיגלר: אס שמשרתת בצורה בלתי רגילה את התושבים.

מאיר שפיגלר: לפני כן היה ספר שקראו לו 'חלקת מחוקק'.

מאיר שפיגלר: הספר הוא ספר מדהים, הוא בן 150-100 שנה, ועם כתב קדום, וכתוב בו: הקבר של משפחת תורג'מן הוא משמאל לקבר של משפחת זכריה.

מאיר שפיגלר: עוד רגע אני אסביר למה זה רלוונטי.

מאיר שפיגלר: העץ הזה, כפי שאתם רואים פה, זה למעשה העץ הזה.

מאיר שפיגלר: כל החלקה שאנחנו רואים אותה עכשיו היתה קבורה בעומק ממוצע של בין שלושה לחמישה מטרים וזו תמונה שצולמה לפני כארבעה-חמישה חודשים.

מאיר שפיגלר: כלומר במהלך החודשים האחרונים כל התשפוכת בעומק של ארבעה-חמישה מטרים נחשפה, הובלה כלאחר כבוד לעמק המלך דרום, כיוון שפה זה בית קברות ואסור לפנות את האדמה לשום מקום אחר אלא רק לבית קברות אחר , ויש פה אלפי קובים, איפה נשים אותם?

מאיר שפיגלר: נשים אותם רק בבית קברות אחר, זה פה למטה בעמק המלך דרום.

מאיר שפיגלר: דרך אגב, צריכים לשנע 25,000 קוב עפר ותתארו לעצמכם, 25,000 קוב שצריך לשנע אותם בדליים.

מאיר שפיגלר: כמה זמן זה לוקח?

קריאה: הם מסוננים?

מאיר שפיגלר: לא מסוננים.

מאיר שפיגלר: על הבד יירשם אתרא קדישא, חברת קדישא, רשות העתיקות, מפקח שלנו וגם יש עוד.

מאיר שפיגלר: העץ הזה הוא דוגמה לחלקה לפני שיקום, אבל היא בדרך.

מאיר שפיגלר: כלומר חשפנו אותה ועכשיו היא לקראת שיקום.

מאיר שפיגלר: זו דוגמה טובה בין מה שיש פה לבין מה שיש באמצע.

מוטי חזן: אתם רואים פה, שיקום, למשל של קבר, זה למעשה מזיז מצבות, לפעמים הן שוקלות ששה-שבעה טון, לבנות בתוכן בסיס בטון, לבנות שורת אבן ולשים את המצבה למעלה, והכל בידיים, אי אפשר להכניס כלים, אי אפשר כלום, הכל אנחנו עושים ביד.

מוטי חזן: אנחנו עוברים קבר-קבר.

מאיר שפיגלר: קיבלנו אישור מיוחד להוריד את העץ.

מאיר שפיגלר: אסור להוריד עצים, צריך אישור מיוחד.

יואל חסון: מה הבעיה לייצר במקום החומה הזאת גדר שתיצור הפרדה בין שטח בנוי לבית קברות, כמו שקיים בהרבה מקומות אחרים בארץ?

קריאה: יש חומת אבן נהדרת.

יואל חסון: חומת האבן היא מעולה, אבל היא לא יוצרת את ההפרדה הדרושה.

יואל חסון: ניתן ב-24 שעות לייצר הפרדה בין אזור המגורים, תיחום, לבין אזור בית הקברות.

יואל חסון: מה מונע לייצר את הגדר הזאת?

מוטי חזן: למעשה זה רק לסגור את הפתח.

יוסי גיל: אנחנו שלחנו צוותים שלנו שקיבלו מכות.

יואל חסון: אין דבר כזה.

יואל חסון: חבר'ה, אני לא מקבל את התשובה הזאת 'קיבלו מכות'.

יוסי גיל: אני חברה קדישא, אני לא מדינה.

יואל חסון: אני לא בא אליך בטענות, אבל לא מקובל עליי שעכשיו כל הגורמים המכובדים של מדינת ישראל יבואו ויגידו לוועדה לביקורת המדינה, יושב ראש הוועדה וחבר כנסת, שבגלל שהם מקבלים מכות, הם לא מסוגלים להתמודד עם פתח---

מוטי חזן: בסופו של דבר אנחנו כפופים הרי לתפיסת הביטחון שזה ממשטרת ישראל ומשרד השיכון שהם בעצם אמורים גם לנהל את הדבר הזה.

מוטי חזן: בהערה אחת, אפילו אם נסתכל על בית העלמין בגבעת שאול, הוא לא מגודר כולו.

מוטי חזן: כשאתה מסתכל על הר הזיתים, אז אמנם אנחנו רואים ומתצפתים אולי על מקום שלכאורה קל יותר להעביר שם גדר, אבל גדר לא תהיה אפקטיבית אם לא יהיה לה מערך היקפי כולל.

מוטי חזן: עכשיו בואו נעיף מבט כולל.

מוטי חזן: לקחו ובדקו אותם גורמי הביטחון ואמרו שההיתכנות לסגור את הזה, בין כך שיש לך מובלעות של מגורים בפנים, ושם יש קצת יותר, לבין האפקט הביטחון שזה ייתן, הסיורים הרכובים, נוכחות משטרה מוגברת ואבטחה, הרי בסופו של דבר זה או זה או זה, העוגה אחת וצריך להחליט מה, האבטחה האלקטרונית תהיה הרבה יותר אפקטיבית.

יואל חסון: אז הפתח הזה---

מוטי חזן: לא, אז אמרתי והבחנתי בין סגירה של פתחים, כדי למנוע מעבר של רכבים או חמורים, סוסים, כל מה שדובר בו, לבין בכלל למנוע כל כניסה של הולך רגל.

מוטי חזן: להגיע למצב של מניעת כניסה של הולכי רגל זה כמעט בלתי אפשרי.

מוטי חזן: להגיע לסגירה של פתחים--

אריה אלדד: תפיסת הביטחון שרשויות הביטחון השונות, המשטרה, משמר הגבול, שרטטו בשנים האחרונות, פשטה את הרגל.

אריה אלדד: השאלה מה יותר חשוב, תפיסת הביטחון או הביטחון.

מוטי חזן: אני רוצה ברשותכם לא להוביל את הדיון לשם, ואני חושב שיותר נכון שיתייחס לגבי תפיסת ביטחון מי שמובילים תפיסת ביטחון ולא מי שמבצעים את ההנחיות של המדיניות של הביטחון.

מוטי חזן: אני רק אומר שהסוגיה היא הרבה יותר רחבה, כי היא מתייחסת בין היבטים תחזוקתיים של גדר, שבטוח רמת הוונדליזם שתהיה לגביה תהיה גדולה וכל היום זה יהיה לרדוף מסביב לגדר לבין היבטים נוספים.

מוטי חזן: אני לא יודע לתת לך את התשובה עליהם.

מוטי חזן: אני אגיד לך מה אני מציע---

אלי שמוליאן: האמת היא שבדרך לכאן דיברתי עם מפקד התחנה, שאלתי אותו מה עמדתם לעניין הסגירה.

אלי שמוליאן: הוא אמר, 'דברו איתנו, נעלה את זה לדרגים שמחליטים ונגיע להחלטה'.

אלי שמוליאן: אז נעשה את התהליך הזה שוב.

יואל חסון: מה אמר לך מפקד המשטרה?

אלי שמוליאן: הוא אמר 'נחכה שתגישו בקשה, נבדוק את הבקשה הזאת עם המפקדים שמעל ותינתן החלטה מה לעשות'.

מוטי חזן: מה שאנחנו בוחנים כרגע, לגבי הקמה של נקודת משטרה, ולא זוכר מי אמר את זה קודם לגבי מחוז ש"י שהועתק מפה, ברגע שתהיה נקודת משטרה במקום, לדעתנו אין ספק שזה יגביר בצורה משמעותית את הביטחון.

יואל חסון: תוך כמה זמן הוא אמר לך שתהיה פה תחנת משטרה?

מוטי חזן: לא, התבקשנו בשבוע שעבר, על ידי משרד ראש הממשלה, לבחון ולהגיש להם מסמך בחודש-חודשיים הקרובים של מה המשמעויות הכספיות ובעצם איך אפשר להתמודד עם זה, אם מטעם הרשות, אם זה משרד התיירות, המשרד לביטחון פנים, לראות איך אפשר להעתיק לפה נקודת משטרה קיימת.

מוטי חזן: זה נייר עבודה שאנחנו מכינים למשרד ראש הממשלה.

יואל חסון: מתי נייר העבודה הזה יהיה מוכן?

מוטי חזן: אני מעריך שזה ייקח חודשיים.

יוסי גיל: ברשותך, חבר הכנסת חסון, אתה רואה שם מעבר לכביש, יש קטע עם עצים בתוך הבתים?

יוסי גיל: זאת חלקת מרים, זה בית קברות יהודי שהם השתלטו ואנחנו בזמנו הוצאנו מכתב מבית משפט לפנות אותם.

יוסי גיל: משטרת ישראל לא סייעה לנו, אנחנו הבאנו כוחות, עליי ירו, אני נפצעתי, כמעט בנס ניצלתי ובסוף יצאנו, ברחנו כל עוד רוחנו בנו ולא יכולנו לעשות שום דבר.

יוסי גיל: נעצרנו.

יוסי גיל: אנחנו חויבנו לקחת חברת אבטחה, להביא שומרים, וכשירו עלינו וזרקו עלינו אבנים, אף אחד לא... הוציאו אותנו ולא נתנו לנו לגעת.

יוסי גיל: זה בית קברות יהודי, בצד השני, חלקת מרים.

אריה אלדד: כי זה נובע מתפיסת הביטחון.

אריה אלדד: תפיסת הביטחון היא שצריך להיות היבט כולל.

אריה אלדד: אם בינתיים יורים, לא ניתן לזה לבלבל אותנו, אנחנו עוסקים בתפיסת הביטחון ולא בביטחון.

מאיר אינדור: אחרי שמגיעות תכניות, אני מציע לשתף את הציבור בעניין.

מאיר אינדור: יש מספיק אנשים בעלי ניסיון צבאי וגם אנשים אינטרסנטים, כמוני, שנפצעתי, או שנגייס אותם ואני מציע שנגיש הצעות, ממש ישיבה של הוועדה לביקורת המדינה, לשמוע את הציבור כדי שגם לא נצא עם תפיסת ביטחון שהיא מתרפ"ט, הכוונה למשהו היקפי, נייד, לוחמני בטרור.

מאיר אינדור: אני יודע, ליוויתי את הנושא של הביטחון סביב מערת המכפלה, אמרו לנו 'זה לא פתיר'.

מאיר אינדור: חברים, אנחנו צריכים להגיע לביטחון מוחלט, אפס פיגועים, לא אחד יומי, או דו יומי, אלא אפס פיגועים.

מאיר אינדור: ניתן להגיע, זאת לא גזרה גדולה ואני מציע לוועדה לסייר בציר שמוביל לאינטר קוניננטל, המלון של הקשתות, עד לבית אורות, עד להר הצופים, רבע שעה תנועה ברכב, תראו את נקודת התורפה.

מאיר אינדור: משמר קבוע מול בית הספר פותר בעיה, וזה לדעת כולם, רק צריך לרכז.

מאיר אינדור: אז או אצלך, אדוני, שאתה מרים קצת גבה, או הוועדה לביקורת המדינה, אולי כגוף ציבורי.

יוסי גיל: בתקופת הירדנים, בכל השטח הזה הירדנים רצו לעשות רחבה וכביש עד להר הבית, אז הם באו והורידו, למעשה גילחו פה את כל השטח.

יוסי גיל: אנחנו לאט לאט, עם עבודות השחזור, אנחנו מגיעים היום למצב שיש לנו שורות שלמות של חלקת מחוקק.

אלי שמוליאן: זה מדהים.

אלי שמוליאן: משהו קבור, חופרים ומוצאים.

אלי שמוליאן: הקבר של מוישה ליד הקבר של---

יוסי גיל: וכל המצבות האלה פה יצטרכו ללכת אחר כבוד למעלה לקברים שלהם, כשאנחנו נגמור את כל העבודה המלאה.

אלי שמוליאן: אבל שוב, כדאי לראות, מצד ימין חלקה משוקמת, מצד שמאל חלקה בתהליך, השיקום הוא כולל את הגדרות החדשות.

אלי שמוליאן: לסיכום העניין של שיקום בית העלמין, טוב מראה עיניים ממשמע אוזניים.

אלי שמוליאן: רואים מה שהיה לפני כן, הכל, כל האזור מלא קברים, לרבות בתוך הערוץ, כפי שראינו למטה, ולכן התוואי של עמק מלך דרום עובר בתוך מובל הניקוז.

אלי שמוליאן: כל החלקה הזאת שאתם רואים זה מזמן הירדנים, יש כביש פה למטה שעובר, יש פה שרידים שלו, עוד אפשר היה לראות למטה לפני שעשינו את הפרויקט, כל החלקה שאתם רואים פה, חלקת אור החיים הקדוש, היא למעשה כולה קבורה.

אלי שמוליאן: זה מה שנעשה בשנים האחרונות.

אלי שמוליאן: מעט, לא הרבה, אבל...

אלי שמוליאן: רק להשלמת התמונה, במסגרת הפרויקטים שמבוצעים פה בכל הר הזיתים.

אלי שמוליאן: דיברנו על ניקיון, דיברנו על שיקום קברים, דיברנו על האבטחה, דיברנו על עמק המלך דרום ויש עוד שני פרויקטים נוספים שאני רוצה להציג לכם אותם, שאתם לא ראיתם לפני כן, אחד זה שערים ומבואות, וכשיצאנו מבית העלמין לכביש למעשה עלינו במדרגות ויצאנו החוצה, יש פרויקט, מר גדעון שמיר יזכיר אותו, בדרך, שהוא במכרז, זה אומר שערים ומבואות לכל השערים של הר הזיתים, שתהיה במקום הצללה עם נטילת ידיים.

אלי שמוליאן: זה גם יצא במכרז.

אלי שמוליאן: זה אחד.

אלי שמוליאן: שניים, פרויקט שקוראים לו 'טיילת האמצע', זה פרויקט שתופר את כל ההר לכל אורכו, הוא מתחיל מהאזור של הרחבה באזור של המסגד, איפה שהיה פעם מחוז ש"י, חוצה את כל בית העלמין ומסיים באזור של בית אורות, אוגוסטה ויקטוריה, לרבות תוואי אחד שקוראים לו 'מעלה החלבים', שזה מעבר לכנסיית גת שמנים, ואלה מדרגות שמגיעות מלמטה עד למעלה, לתוך התוואי.

אלי שמוליאן: אני רק רוצה לתת לכם דוגמה קטנה לצרות, איזה צרות יש במהלך הביצוע.

אלי שמוליאן: אנחנו נכנסנו לפרויקט 'מעלה החלבים'.

אלי שמוליאן: כשנכנסנו לפרויקט 'מעלה החלבים', התחלנו לעבוד, גילינו מערת קבורה.

אלי שמוליאן: יצאנו החוצה, תכננו, זה כבר לא שביל שיהיה על הקרקע, זה למעשה גשר, תכננו ותכנו וחזרנו.

אלי שמוליאן: כשחזרנו, המקומיים תקפו את קבלן המשנה, פצעו אותו קשה, הוא מאושפז בטיפול נמרץ, את הפועלים שלו זרקו לתוך תאי ביוב, ורק בסיוע של מפקד התחנה, במקרה הזה היתה התארגנות מאוד מהירה ומאוד טובה, כל התוקפים אותרו, יש כנגדם כתבי אישום.

אלי שמוליאן: התוקפים גם הגדילו לעשות ויומיים אחר כך סגרו עם שער את כל השטח, כלומר אמרו 'כל השטח הזה הוא שטח ציבור, זה שלנו'.

אלי שמוליאן: שוב, זה הגיע מהמנהל הכללי של העירייה, עובר למפקד התחנה, תקופה קצרה אחר כך הבאנו טרקטורים, הבאנו ציוד ואנשים, פינינו את השער ואנחנו עכשיו מתארגנים לכניסה מחודשת לשטח, ב-1 לנובמבר.

אלי שמוליאן: כששואלים אותי כמה זמן לוקח לבצע את הפרויקט הזה?

אלי שמוליאן: אז אני אומר, תשמע, אם אתה רוצה הנדסה, אז הנדסה יש איקס מטרים, וואי מחיר, יודעים מה קצב ביצוע חודשי ויכולים לדעת מתי מתחיל ומתי נגמר.

אלי שמוליאן: אבל כששואלים אותי כשיש קברים ואין קברים, כשיש אלימות ואין אלימות, כשנכנסים ויוצאים, לא תמיד יודעים מה לעשות, אבל עם כל זה העסק מתקדם ומבוצע.

אלי שמוליאן: יש עוד מרכז מבקרים שהוא גם בתכנון, הוא נמצא בהמשך וגם זה נמצא בתהליכים של תכנון.

אלי שמוליאן: פרויקט אחרון שדיברנו עליו אבל לא ראינו אותו בעיניים, אנחנו נראה פה למטה, בדיוק איפה שאנחנו נמצאים מתחתינו, זה יהיה מרכז הבקרה של מוקד הביטחון.

אלי שמוליאן: איך אותר המקום?

אלי שמוליאן: זה גם סיפור מההפטרה.

אלי שמוליאן: למטה יש שירותים ציבוריים של העירייה, למעלה זו יוזמה פרטית של עמותת אלעד שאמרה שאנשים מגיעים להר ואין להם מרכז מידע.

קריאה: רק במחילה, תזכיר שהשטח כולו הוא של חברת---

אלי שמוליאן: בקרדיטים אני לא אפספס אף אחד.

אלי שמוליאן: ברשותכם, נתחיל באנשים העוסקים במלאכה.

אלי שמוליאן: אחד, הרב יוסי גיל.

אלי שמוליאן: אנחנו מדברים על החלקה הספרדית, הם בעלי הבית ואנחנו עושים אצלם.

אלי שמוליאן: נלך לפי הסדר, גדי נדלר הוא מסבן-סבנטי, זה 770, זה שם החברה, חב"דניק, הוא מנהל הפרויקט.

אלי שמוליאן: אשר בפועל הוא מי שמנהל את הפרויקט.

אלי שמוליאן: הרב יצחק הנאו, הוא מנהל מנהלת הדת של עיריית ירושלים, הכל מתואם דרכו.

אלי שמוליאן: מוטי חזן, המנהל הכללי לפיתוח ירושלים, עידו מרוז הוא מהנדס החברה שלנו---

אלי שמוליאן: מרכז הבקרה, נמצא פה מקום בתוך המרחב הזה.

אלי שמוליאן: אותר מקום שהוא כאן למטה, שירותים ציבוריים, למעלה היה את מרכז מידע וכאן באמצע נוצר חלל, לחלל הזה נכנסנו---

יואל חסון: מתי התחילו לבנות את זה?

אלי שמוליאן: לפני כארבעה חודשים התחילו לבנות אותו.

אלי שמוליאן: כאן זה מרכז הפיקוד, בהמשך יש עוד חדרים, שירותים, זה למעשה בעבודה.

אלי שמוליאן: כשאני הייתי פה בסיור הכנה שלשום, אז זה היה לראשונה ששמו את המזגן ולראשונה האורות התחילו לעבוד.

יואל חסון: מי שילם, מי השקיע?

אלי שמוליאן: מי בנה ומי נטע.

אלי שמוליאן: הרשות לפיתוח מזרח ירושלים, אנחנו הגוף מבצע, במקרה זה זה מוריה, ויש קבלן.

אלי שמוליאן: ככה זה עובד.

אלי שמוליאן: הפרויקט הזה בתוכו מחולק לשני חלקים מרכזיים, החלק הראשון שהוא עתיר עבודה ועתיר זמן ועתיר כאבי ראש הוא הנושא של הטמנת התשתיות.

אלי שמוליאן: אתם יכולים לראות את כל מה שפתחנו כדי להטמין את התשתיות.

אלי שמוליאן: העסק מאוד מורכב בגלל שכל השטח הוא בית קברות ולכן יש הנחיה שאי אפשר לחפור יותר מ-60 סנטימטר עומק וגם אם אתה חופר 60 סנטימטר, תמיד אתה מוצא עוד קבר או עצמות, או איזה שהיא חגיגה אחרת, ולכן הטמנת התשתיות היא עסק מאוד סבוך ומורכב.

אלי שמוליאן: אנחנו לקראת סיום הפרק הזה ואחר כך הפרק הכיפי והמהיר שהוא הרבה יותר טוב, הוא הפרויקט של האלקטרוניקה.

אלי שמוליאן: האלקטרוניקה זה החלק היותר כבד מבחינת הכסף, אבל הוא הרבה יותר מהיר והרבה יותר אפקטיבי במובן של התוצאה.

יואל חסון: אנחנו נבוא לראות את מרכז המידע.

אלי שמוליאן: כן, גם תראו את הבקרה וכל מה שצריך.

עידו מרוז: רק עדכון, לגבי זה שחברת החשמל היא ישראלית.

עידו מרוז: הפרויקט מלכתחילה היה מתוכנן להתחבר לרשות מזרח ירושלים.

עידו מרוז: כל השכונות פה מוזנות מהרשת המזרח ירושלמית ועד היום החברה הישראלית לא הצליחה להיכנס לפה.

עידו מרוז: במסגרת הפרויקט שעשינו בעמק המלך דרום, בתוואי מתחת לשביל, מעל המובל המנדטורי, בחלל הזה בעצם הנחנו כבלים להעברת חשמל, הזנה לפרויקט הזה, מהחברה הישראלית, וגם הדבר הזה אמור להתבצע בחודשיים הקרובים.

עידו מרוז: זאת אומרת תוך חודשיים גם חברת החשמל הישראלית תתחיל להזין לפה חשמל.

אלי שמוליאן: זה חידוש עצום, כי רצו לעשות העברה, רצו לשים עמוד אחד בקצה שטח בית הקברות, ליד יד אבשלום, ועמוד שני כאן, ולמתוח כבל באוויר, וגם זה לא קיבל אישור.

אלי שמוליאן: אתרא קדישא לא הסכימו.

אלי שמוליאן: גם אם זה עובר באוויר, כי---

עידו מרוז: עמוד מתח גבוה הוא עמוק והם לא מאפשרים חפירה מעל 60 סנטימטרים, נקודה.

מאיר שפיגלר: יש סיבה נוספת.

מאיר שפיגלר: הכוונה היתה להעביר את קו החשמל שלהם לשכונה היהודית, זה גם היה סיפור כשרצינו לעשות את זה, אז יש שם חומה שמפרידה בין בית העלמין לבין השכונה הערבית שם, למרות שהיא גם יושבת על שטח של בית עלמין, ורצינו להעביר את הקו.

מאיר שפיגלר: אתרא קדישא טוענים שהם לא מסכימים שבכלל יעבור קו מעל בית עלמין שמא חס וחלילה הוא ייקרע , או יתנתק ויצטרכו לבוא ולעשות עבודות, אם זה בשבת או חגים וכך הלאה.

מאיר שפיגלר: הוא פשוט לא הסכים והביע התנגדות גורפת, ולכן לא הצלחנו להעביר את זה.

מאיר שפיגלר: גם השר בן אליעזר, כשהוא היה שר התשתיות, כינס אצלו ישיבה, אני זוכר את זה טוב מאוד---

אלי שמוליאן: הוא לא הצליח, אז אנחנו הצלחנו.

יואל חסון: אם אי אפשר לחפור 60 סנטימטרים למטה, איך יציבו מצלמות?

עידו מרוז: עשינו עמודי ביסוס מיוחדים, שאושרו על ידי האתרא קדישא, עם בסיס יותר רחב ובלי חפירה עמוקה.

אלי שמוליאן: זה חדר הבקרה ולמעשה סיימנו את הפרויקטים.

שרית: ---פועל ומוקד שיש לו גם מהירות תגובה מטעם הגורמים המוסמכים להגיב, לא כולם נמצאים כאן, אבל הם מונחים על ידי המשטרה, הם לא יכולים לפעול כשוטרים.

יואל חסון: המצלמות יפעלו גם בלילה?

אלי שמוליאן: כן.

מוטי חזן: אנחנו ביקשנו ועדכנתי קודם שתהיה נוכחות של המשטרה, ואם אכן תוקם תחנה, או נוכחות, או נקרא לזה עמדה, שזה בהחלט נמצא פה---

יואל חסון: לפני זה, אם במידה ויש כאן פעילות בתוך ההר, יש מערכת אבטחה, היא לא יכולה ללכת ולהגיב?

שרית: היא יכולה להגיב, אבל אין לה סמכות שיטור.

שרית: לצורך העניין, על הכביש למעלה, או במקום שהוא קצת יותר מרוחק, המצלמות בעצם הן חלק מביצוע של החלטת הממשלה שהמטרה שלה היא שיקום בית העלמין הר הזיתים, לא המרחב של אגן העיר העתיקה.

שרית: כמובן שבראייה לעתיד אנחנו עובדים בצורה שהיא קצת יותר רחבה, בגלל זה הזכרתי את הנושא של המענה.

מוטי חזן: ממה שאני מעודכן, זה באמת שהכוונה היא, במקום שבמקום שיהיה מצב שאותם מאבטחים מוקפצים ובמקביל קוראים למשטרה ואנחנו יודעים שיכולים להיות באופן טבעי פערים בזמני התגובה, שבהנחה שתהיה נקודת משטרה פה במקום, היא כבר תהיה פיזית, בשילוב עם המאבטחים, ואז לא צריכה להיות בעיה.

יואל חסון: נקודת המשטרה תהיה פה?

מוטי חזן: בהנחה שתהיה פה נקודת משטרה, היא תהיה בסנכרון מלא לעבודת המאבטחים.

יואל חסון: ואמרת לי שיוצא נייר מטעמכם למשרד ראש הממשלה כדי לנסות לעשות את הסנכרון הזה, עם המשרד לביטחון פנים, עם התיירות.

אלי שמוליאן: היינו שם, ירדנו למטה, המשכנו לכיוון מרכז המידע.

אלי שמוליאן: הנה, זה קבר יד אבשלום ליד העץ שלו.

אלי שמוליאן: עלינו למעלה.

יואל חסון: זה בית מגורים?

אלי שמוליאן: כן.

יואל חסון: חוקי?

אלי שמוליאן: לא.

יואל חסון: זה בית קברות יותר חדש, אני רואה.

אלי שמוליאן: לא.

אלי שמוליאן: בית הקברות התחיל, כמו שאמרנו, בתוך הערוץ, והמשיך לטפס כלפי מעלה.

אלי שמוליאן: כאן זה חלקות ששוקמו.

אלי שמוליאן: היתה החלטת ממשלה גם ב-97', לשקם את הר הזיתים, היה תקציב חלקי, ואלה החלקות הראשונות ששוקמו וזה בוצע במסגרת החלטת הממשלה דאז.

אלי שמוליאן: הר הזיתים הוא מאוד מעניין, זה שהוא פנתיאון זה ודאי, החל מתקופת בתי המקדש הראשון והשני וכלה בגדולי ימינו, ראש הממשלה בגין נמצא פה.

אלי שמוליאן: בגין קבור קצת יותר למטה, לא רואים את זה מפה.

אלי שמוליאן: עגנון לידו.

אלי שמוליאן: שני סיפורים אקטואליים ממש.

אלי שמוליאן: מי החייל הכי צעיר בצה"ל שקבור פה?

אלי שמוליאן: בן כמה הוא?

יואל חסון: בן 9, נהרג ברובע היהודי בתש"ח.

יואל חסון: חיילו אותו בדיעבד.

אלי שמוליאן: וכל כך למה?

אלי שמוליאן: הוא היה רץ בין העמדות.

אלי שמוליאן: ילד בן 9, כאן למטה יש את החלקה הצבאית.

יואל חסון: אתה זוכר את שמו?

אלי שמוליאן: אני תמיד רושם לפניי ושוכח.

אלי שמוליאן: אבל הסיפור כסיפור הוא מדהים.

יואל חסון: ראוי לזכור את שמו גם.

אלי שמוליאן: יש פה אדמו"רים למכביר, מכל גוון וסוג.

יואל חסון: אדמו"רים רוצים להיקבר פה, בעיקרון.

אלי שמוליאן: פה זה המקום.

אלי שמוליאן: תשאלו את חבר הכנסת מוזס, הוא מוויזניץ.

אלי שמוליאן: הוא בא איתנו פעם לסיור.

אלי שמוליאן: הקבר של האדמו"ר שלו, לא זוכר אם זה ההוא או זה, הוא עמד שם והוא אמר 'אני סיפור חי על הר הזיתים'.

אלי שמוליאן: מה הסיפור שלו?

אלי שמוליאן: הוא סיפר: 'ההורים שלי היו נשואים הרבה שנים, לא היו להם ילדים, אבא שלי יום אחד הלך לאדמו"ר עם המזוודה ואמר לאדמו"ר, אני ישן אצלך בבית עד שאתה מבטיח לי ילדים.

אלי שמוליאן: גמרנו, אני לא יכול לסבול את זה יותר.

אלי שמוליאן: הוא אומר לו, מה אתה רוצה שאני אעשה?

אלי שמוליאן: אני כלום, אני עפר ואפר.

אלי שמוליאן: הוא אומר לו, אדוני, אני לא זז עד שאתה מבטיח לי ילד'.

אלי שמוליאן: לא רק זה, הוא גם הגדיל לעשות, הוא הביא את המניין.

אלי שמוליאן: ככה הוא מספר.

אלי שמוליאן: 'האדמו"ר אמר, תשמע, כבר נושעת', ומסתבר שאותה פרשה היתה פרשה שמסוגלת לפקידת עקרות, והוא אומר שכך היה, 'תשעה חודשים אחרי השבת הזאת אני נולדתי'.

אלי שמוליאן: הוא בן יחיד, אין לו עוד אחים.

יואל חסון: יש משהו מיוחד שחשוב לדעת, שרואים מהצד הזה?

יואל חסון: בסביבה פה, זה גם חלק מהתכניות הכלליות?

יואל חסון: זה גם מכוסה?

אלי שמוליאן: בהמשך אתם יכולים לראות, יש לנו מצלמה.

אלי שמוליאן: האזור הזה מכוסה.

אלי שמוליאן: אני לא זוכר להגיד לכם האם מכאן עד לאזור של אוגוסטה ויקטוריה.

יואל חסון: ההר הזה מתויר?

אלי שמוליאן: לפי נתוני משרד התיירות, מה אתר התיירות מספר אחד בארץ?

אלי שמוליאן: הכותל.

אלי שמוליאן: אתר תיירות מספר אחד בארץ הוא הכותל, אתר תיירות נכנסת מספר שתיים בארץ?

אלי שמוליאן: הר הזיתים.

אלי שמוליאן: כלומר 50% מכלל התיירות הנכנסת מגיעה לכותל ו-25% מכלל התיירות הנכנסת מגיע להר הזיתים, גם יהודים וגם לא יהודים.

אלי שמוליאן: וכל כך למה?

אלי שמוליאן: למה זה מקודש ליהודים?

אלי שמוליאן: מהסיבה הפשוטה שבית המקדש, כשהוא עומד בהר הבית, לאן מופנית הכניסה של בית המדרש?

אלי שמוליאן: למזרח, כלומר פה זו הכניסה להר הבית ולכן רוצים כולם להיקבר בהר הזיתים, כי כשהמשיח יבוא הוא ייכנס בכניסה הראשית ומי הראשון שיקום לתחייה?

אלי שמוליאן: מי שנמצא בכניסה הראשית.

אלי שמוליאן: שער הרחמים סגור, הוא אמור לפתוח את שער הרחמים.

אלי שמוליאן: איפה שאנחנו מפנים היום בכותל זה למעשה הקיר הזה.

אלי שמוליאן: אנחנו רואים את החומה.

יואל חסון: מה אלה הקברים למרגלות החומה?

קריאה: קברים מוסלמים, כדי שהמשיח לא יבוא.

קריאה: הם יקומו ויילחמו בו.

אלי שמוליאן: הקדושה של החומה היא בדיוק כמו של הכותל, זה אותו קיר, זה אותה אבן, זה בדיוק אותו דבר.

אלי שמוליאן: רק שם הם קוברים והם כל הזמן מתקדמים קדימה.

יואל חסון: למה מאז שאנחנו פה לא מנענו את הקבורות האלה?

אריה אלדד: לא רק שלא מנענו, אלא הם ממשיכים לפלוש לתחומי הגן הלאומי.

אריה אלדד: כל זה אלה קברים וסתם חורים באדמה שאין בהם שום קבר.

אלי שמוליאן: אם תשאל למה---

קריאה: תשאל את אריה קינג, חצי מהחיים שלו הוא מבלה בבתי משפט כדי לנסות לעצור אותם.

אריה אלדד: גן לאומי על הפינה הדרום מזרחית של החומה, והם פולשים לתוכו.

אריה אלדד: זה כמו אם אתה היית מנסה לעשות משהו בשמורת טבע.

אריה אלדד: גן לאומי.

אלי שמוליאן: שוב אני אומר, למה הר הזיתים חשוב?

אלי שמוליאן: ליהודים הוא חשוב בגלל שהוא מופנה לחזית של בית המקדש.

אלי שמוליאן: לנוצרים הוא חשוב בגלל שזה למעשה המסלול של הוויה דולורוזה של ישו ולכל אורך הר הזיתים פזורות כנסיות שקשורות לישו, החל מלמטה, כנסיית מרים וכנסיית הבצלים, ממשיך בכנסיית גת שמנים שנמצאת למטה, פה ממש למרגלותינו, שעל פי המסורת שלהם מכנסיית גת שמנים חטבו את עצי הזית שעליו צלבו את ישו, הרי אנחנו בהר הזיתים והיו עצי זית.

אלי שמוליאן: הוא נכנס דרך שער האריות לתוך העיר העתיקה.

אלי שמוליאן: אתם רואים את כיפת הזהב?

אלי שמוליאן: מאחוריה, קצת שמאלה, יש מבנה גדול עם שתי כיפות, אחת גדולה ואחת קטנה בצבע שחור.

אלי שמוליאן: זו כנסיית הקבר, שם הוא בסוף נקבר ועל פי המסורת אחרי שהוא נקבר הוא עלה לשמים.

אלי שמוליאן: איך הוא עלה השמימה?

אלי שמוליאן: הוא עלה עוד פעם במעלה הר הזיתים, כאן זו כנסיית הדמעה, כי כאן ישו דמע בדרך ובהמשך יש את כנסיית העלייה שמשם, לפי המסורת---

יואל חסון: שם יש שטחים פנויים לקבורה?

אלי שמוליאן: סיסטמטית בכל אגן העיר העתיקה, כל מקום, או בית קברות או בבעלות נוצרית, נשמר.

אלי שמוליאן: כל מקום שתראה ירוק, אתה יכול לדעת אוטומטית שזה בבעלות נוצרית.

אלי שמוליאן: כל מקום שהוא לא בבעלות נוצרית או לא בית קברות, נבנה על ידי מוסלמים.

יואל חסון: הערבים לא פולשים לשטחים נוצריים.

אלי שמוליאן: כאן למטה, זה בית הקברות של הר הזיתים, לא נכנסו אליו.

אלי שמוליאן: קצת שמאלה, שם כנסיית פטר גליקנטו, כל מה שיש מסביב אלה שטחים ריקים, למה?

אלי שמוליאן: כי זה שייך לכנסייה.

אלי שמוליאן: כל מה שלמטה אלה בתים מוסלמיים, שזה סילוואן.

אלי שמוליאן: זה שיטתי.

אלי שמוליאן: תבדוק את זה, הנוצרים שומרים על השטח, המוסלמים בונים.

אלי שמוליאן: בכל מה שקשור למרכז המידע, אז כמו שאמרתי למטה, אלעד התחילו לייצר מרכז מידע משל עצמם, עם אתר אינטרנט מאוד יפה ומרשים, אבל זה לא עסק שגורמים פרטיים מטפלים בנושאים שהם נושאים לאומיים ולכן הנושא הזה מטופל ברמה של הג'י.

אלי שמוליאן: איי.

אלי שמוליאן: אס שלנו, כלומר הועלה פה בלון, צילום, יש פה מדידה ברמה של אחד לאחד על כל אחד מהקברים.

אלי שמוליאן: אתר אינטרנט סביב מרכז המידע אמור להיות חלק ממרכז המידע.

אלי שמוליאן: באזור של העצים שם למטה אמור להיות מוקם מרכז מידע.

אלי שמוליאן: אני לא יודע אם אתר האינטרנט יושק לפני כן או אחרי כן, אבל בכל מקרה העסק הזה נמצא בתהליך.

יואל חסון: חברים, תודה רבה.

יואל חסון: אני מודה לך על הדברים.

אריה אלדד: תודה רבה.

יואל חסון: תודה רבה לכולם.