ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 118, 2010-11-01 11:45

יריב לוין: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יריב לוין: על סדר היום בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 29)(תיקון), התשע"א-2010, לפני הקריאה הראשונה.

יריב לוין: בבקשה.

מורן פרוינד: מייד תגיע היועצת המשפטית לאה רקובר, והיא תציג את הדברים יותר בפירוט, אך אני אסביר את הרקע לבקשה: במסגרת תיקון 29 לחוק ההוצאה לפועל תוקן סעיף 3א, שקובע ייחוד עיסוק לרשמי הוצאה לפועל.

מורן פרוינד: הסעיף קובע שמי שמונה לרשם להוצאה לפועל יכהן בתקופת המינוי בתפקיד זה בלבד.

מורן פרוינד: לגבי רשמי הוצאה לפועל שמונו לפני תחילת התיקון, נקבעה הוראת מעבר, שקובעת שהתיקון יחל בתוך 18 חודשים מיום תחילתו של התיקון, כלומר ב-15 בנובמבר 2010.

מורן פרוינד: מבוקש פה להאריך את תוקף הוראת המעבר לששה חודשים נוספים, כלומר עד 15 במאי 2011, וזאת לאור שתי הצעות חוק שכרגע מונחות על שולחן הכנסת: ההצעה הראשונה נוגעת לסמכותם של רשמי בתי משפט.

מורן פרוינד: על-פי ההצעה, לרשמי בתי משפט תוקנה סמכות לדון בתיקים אזרחיים בסכום של עד 50 אלף שקלים.

מורן פרוינד: ההצעה השנייה נוגעת לסמכותם של רשמי הוצאה לפועל, וקובעת שרשמי הוצאה לפועל יהיו עובדי מדינה.

מורן פרוינד: שתי הצעות החוק הללו עברו ב-13 באוקטובר בוועדת השרים לענייני חקיקה, ואם הן תתקבלנה- -

דוד רותם: הן כבר עברו קריאה ראשונה.

מורן פרוינד: נכון.

מורן פרוינד: אם הצעות החוק תתקבלנה, זה ישפיע על אופן חלוקת מערך כוח האדם בין שתי המערכות, לכן יש צורך להאריך את ייחוד העיסוק במשך ששה חודשים נוספים.

יריב לוין: המשמעות היא שבמקום להחליט כרגע מי מהרשמים שייך לאיזה מערכת, ההחלטה הזו תתקבל בעוד ששה חודשים, אחרי שהחוקים יעברו, ותהיה ועדת מינויים לרשמי הוצאה לפועל, שהיא תדון גם במינויים של הרשמים הקיימים – זו התוכנית?

דוד רותם: כבר היום יש רשמי הוצאה לפועל ויש רשמי בתי משפט.

דוד רותם: שתי הצעות החוק, שנאמר כך, אני מוכן גם להיכנס לגופו של החוק הזה, לא ייגמרו בששה חודשים, משום שבאחת מהצעות החוק רוצים להעביר סמכות לרשמי בתי משפט שאינם ממונים על-ידי הוועדה לבחירת שופטים.

דוד רותם: הרבה פעמים יש הערה, כאשר נשלחים לקורס הכנה לשפיטה: מתאים לתפקיד רשם, אך אינו מתאים לתפקיד שופט - הם יוכלו לדון פתאום בתביעות עד 50 אלף שקל, כלומר מי שמונה כשופט ומונה לבית משפט לתביעות קטנות יהיה מוגבל ל-30 אלף שקל, אבל מי שמונה לרשם, כי הוא עוד לא מתאים לשופט, ידון ב-50 אלף שקל.

דוד רותם: זה ניסיון, אבל שיטת מצליח זה בסדר, אתה יודע.

דוד רותם: הדבר השני שהוא נכון זה העניין של חוק הרשמים וההוצאה לפועל, שזה חוק סביר, וצריך יהיה להעביר אותו.

דוד רותם: יש בו מספר בעיות, כי אתה מצד אחד, יש להם תפקיד מעין שיפוטי, מצד שני, יש להם תפקיד של עובד מדינה, ותהיה להם בעיה בסמכויות.

דוד רותם: הוראת השעה תפקע ב-16 בנובמבר.

דוד רותם: אנחנו היום ב-1 בנובמבר.

דוד רותם: כלומר בעצם משרד המשפטים מחליט שוועדת החוקה תדון לפי סדר היום שלו.

דוד רותם: הרי ידעתם על זה כבר לפני חודש, ביום שהגשתם את שתי הצעות החוק.

לאה רקובר: אבל לא הצלחנו.

לאה רקובר: חייבו אותנו לפרסם תזכיר לציבור.

לאה רקובר: המצב היה כזה: הנהלת בתי המשפט ומשרד המשפטים ניהלו מגעים עם משרד האוצר.

לאה רקובר: זה תהליך מורכב ושלם של קידום של שתי הצעות החוק – האחת בעניין מינוי רשמים מינהליים להוצאה לפועל, והשנייה, הסמכת רשמים.

לאה רקובר: מאחורי הקלעים נעשתה עבודת מטה מאוד משמעותית, שתאפשר את השארתם של אותם רשמים בתוך מערכת בתי המשפט, וכדי שההוצאה לפועל יוכלו לקבל רשמים חדשים.

דוד רותם: את יודעת מה את אומרת בעצם – אתם עשיתם עבודה רצינית מאוד.

דוד רותם: עכשיו אתם אומרים דבר אחד, ואתם אומרים לי את זה כיושב ראש ועדת חוקה: אנחנו מבקשים ממך, יש לך 16 יום, בתוכם שתי שבתות ושני ימי ששי, לגמור את החוק הזה.

דוד רותם: אל תעשה עבודה רצינית, אלא תאשר אותו, כי אם תעשה עבודה רצינית, זה ייקח לך יותר מדי זמן.

דוד רותם: אז תכניסו את זה לחוק ההסדרים – הרבה יותר פשוט.

לאה רקובר: אנחנו ממש רצים אחרי הזנב שלנו.

לאה רקובר: מרגע שידעה שהאפשרות הזו הפכה להיות מעשית, וראינו את האופק, נראה לנו נכון לא לעשות את החלוקה הזאת, ומרגע שרצנו למשרד המשפטים, צמצמנו אפילו את התקופה של פרסום התזכיר מחודש לשלושה שבועות, רצנו לממשלה לקבל קיצור של המועד- -

דוד רותם: למה אתם לא מתחילים לרוץ חצי שנה קודם?

לאה רקובר: אדוני, יושב ראש ועדת חוקה, אתה מכיר אותנו.

לאה רקובר: אתה יודע שכל הזמן אנחנו רצים.

דוד רותם: נכון, אבל כפי שאתם יודעים, אני לא יכול לרוץ.

דוד רותם: אני הולך לאט.

דוד רותם: אתם מנסים להכריח אותי לרוץ.

רחל אדטו: מה יקרה אם זה לא יאושר?

דוד רותם: אסון גדול, כי ב-16 בחודש לא יהיו רשמים.

לאה רקובר: יהיו רשמים, אבל - -

אברהם מיכאלי: לא תהיה חלוקת תפקידים בין רשם בית משפט לבין רשם.

אברהם מיכאלי: איזה נזק ייגרם לכם?

רחל אדטו: אם לא יאושר, ואם לא תהיה החלוקה, מה המשמעות?

לאה רקובר: תהיה חלוקה.

לאה רקובר: הוראת השעה תגיע לסיומה, ואנחנו נצטרך לקבוע לגבי רשמים, וזה רק לגבי הרשמים הוותיקים; הרשמים החדשים, שלפי החוק, תיקון 29, מרגע שמונו, הם מונו באופן ייעודי להוצאה לפועל או לבתי המשפט.

לאה רקובר: לגבי הוותיקים, השאיפה שלנו, להשאיר לפחות את רובם- -

אברהם מיכאלי: רשמי בית משפט.

לאה רקובר: כן.

לאה רקובר: ואם הצעת החוק לא תאושר, אנחנו נצטרך לקחת אותם, ולקבוע מי יעסוק רק באופן ייעודי להוצאה לפועל, בה בשעה שאנו יודעים שאנו מתקדמים גם עם משרד האוצר – לא הכול תלוי בנו.

לאה רקובר: אני מקבלת באהבה את הערות חברי הכנסת- -

נסים זאב: זה נזק לבית המשפט.

דוד רותם: אני יכול להבטיח לכם.

דוד רותם: החוק הזה יעבור אצלי עד 16 בנובמבר - אני יכול גם להבטיח לכם.

רחל אדטו: למה אנחנו יושבים פה?

דוד רותם: אתם צריכים להחליט שהוא מגיע אליי בכלל.

אברהם מיכאלי: אני רוצה שתעריכו את עבודת ועדת החוקה.

אברהם מיכאלי: הוא מכנס אותנו מיום ראשון עד מוצאי שבת, הוא לא נותן לנו מנוחה.

דוד רותם: יותר מזה - זה לא יוארך בששה חודשים אלא ב-12 חודשים, כי אני לא מאריך שום דבר בששה חודשים, כי אני אף פעם לא סומך, שבששה חודשים תסיימו את העבודה.

דוד רותם: צריך להעביר להם את זה מהר, אדוני, כדי שזה יבוא היום- -

רחל אדטו: לממשלה יש הכוח.

רחל אדטו: אם הממשלה רוצה חקיקה מיטיבה וטובה, תתכבד הממשלה ותעמוד בלוחות זמנים, שכל אחד שעומד ומגיש הצעות חוק, והחקיקה שלו עוברת וכדומה, צריך לעמוד בלוחות הזמנים.

דוד רותם: את צודקת במאה אחוז, רק את מדברת על הממשלה.

רחל אדטו: שלך.

דוד רותם: שלי וגם שלך.

דוד רותם: אבל הממשלה הזו – יש משרד המשפטים ומשרד האוצר וועדת כספים וועדת חוקה וועדת עבודה ורווחה- -

רוברט אילטוב: אנחנו בעד הפרדת רשויות.

רוברט אילטוב: הכנסת תחוקק.

יריב לוין: רבותיי, אין הערות נוספות.

יריב לוין: מי בעד הבקשה?

יריב לוין: מי נגד?

יריב לוין: מי נמנע?

יריב לוין: הצבעה בעד – 6 נגד – אין נמנעים – אין הבקשה אושרה

יריב לוין: בעד – 6, אין נגד, אין נמנעים, הבקשה אושרה, בקריאה ראשונה בלבד, כמובן.

יריב לוין: תודה רבה, הישיבה נעולה.