הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 69, 2010-11-01 09:30

אורי מקלב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אורי מקלב: על סדר היום פניות ציבור לגבי שמירת הבטיחות באתרי עבודה בכבישים – דיון במסגרת יום המחויבות לבטיחות בדרכים.

אורי מקלב: נענינו לפנייתו של חבר הכנסת חמד עמאר, שביקש לקיים דיון מיוחד בנושא הזה – לשכתו יזמו את היום הזה.

אורי מקלב: כולנו במאבק בתאונות הדרכים, אבל לבטיחות בדרכים יש שני היבטים: קודם כל, לאור כך שאנו צריכים לפעול רבות למניעת תאונות דרכים, אם אנחנו עובדים נכון, צריך גם להרחיב כבישים, לשפר כבישים, לסלול כבישים.

אורי מקלב: עצם העבודה, מהותה, שיפור ושינוי עבודות בכבישים היא בעיה בטיחותית ממדרגה ראשונה, ולכן הנושא של בטיחות בדרכים בזמן העבודה, אנחנו רוצים להתמקד בנושא הזה – גם על האמצעים לבטיחות בדרכים וגם את כל הסדרי התנועה והתמרור וכל מה שקשור לנושא הזה של בטיחות בדרכים.

אורי מקלב: אני מכבד בברכה את חבר הכנסת חמד עמאר.

אורי מקלב: שיבחתי אותך על היוזמה.

אורי מקלב: אנחנו דנים בוועדה דיון מיוחד במסגרת יום המחויבות לבטיחות בדרכים.

אורי מקלב: ההיבט שלנו הוא על בטיחות בדרכים בזמן ביצוע עבודות בכבישים, פיתוח כבישים וכל הנלווה לכך.

אורי מקלב: כל הנושא של בטיחות בזמן עבודה, יש לו השלכה, שהיא עצמה בטיחותית ממדרגה ראשונה.

אורי מקלב: אנו יודעים שלא מעט תאונות דרכים קשות וקטלניות היו תוך כדי עבודות בכבישים.

אורי מקלב: יש דברים שזה ברור, יש דברים שזה לא ברור.

אורי מקלב: רק תאונת הרכבת המחרידה שהיתה לפני כחודשיים, שמשפחה שלמה, שבע נפשות, נהרגו – סבא וסבתא, ילדים, כל המשפחה, נכדה, שנהרגו בתאונת רכבת – אם זה נכון או לא נכון – ודאי דבר אחד: בזמן הזה נעשו עבודות באזור הזה.

אורי מקלב: בעקבות עבודות בכביש, וכולנו בעלי ניסיון, בזמן שמבצעים פעולות לעבודות בכבישים, לא פעם בלילות חשוכים או לא חשוכים, לא ברור לאן אתה נוסע, וזה עצמו יכול לגרום לבעיה לא קלה.

אורי מקלב: רק בשבוע שעבר, למשל, דנה הוועדה בנושא נטישת מחסומי צה"ל בכבישים מסוימים בארץ, כשכל הסדרי התנועה וכל ההשלכות שהיו בעקבות המחסום עומדים עד היום, עד לילה זה, עומדים לפעמים ללא תאורה בכלל, עם בקתות השומרים, עם המחסומים, עם הצרת הכביש.

אורי מקלב: אין היום שום סימונים.

אורי מקלב: אף אחד לא רואה ושומע, צמתים שבעקבות זה שהיה שם מחסום הם היו צמתים יותר - ברמות, למשל, כביש 436, תאונות דרכים שקרו בעקבות זה – גם לא פעם בתוך הערים פותחים כבישים, סוגרים כבישים, לא סוגרים את זה בצורה בטיחותית, או נשאר בור, או גשם הוריד את העפר.

אורי מקלב: אנו יודעים גם שלא פעם אנו באים לכבישים ראשיים, וכל הצורה המדורגת או הצרת כביש בעקבות עבודה, לא תמיד נעשים בהסדרי תנועה מתאימים.

אורי מקלב: אנחנו נרצה לשמוע על הדרישות, על יישום וביצוע, על הפיקוח והאכיפה.

אורי מקלב: אנחנו גם נרצה לשמוע מה הדרישות, לאיזה אמצעי בטיחות אנחנו דורשים.

אורי מקלב: כולנו יודעים ששוטרים של משטרת ישראל, ויוני יסלח לי שאני מתייחס לזה - עבודות בכביש יוצרים עומסי תנועה, שגם לזה יש השלכות.

אורי מקלב: אדם יכול לנסוע מחרדה לירושלים, למשל, הוא יכול להיעצר ב-1:00 שלוש פעמים בנסיעה שלו – פעם אחת בכביש החוף, וזה לא משנה אם הוא נוסע בכביש 2 או כביש 4, לאחר מכן הוא יכול או בנתיבי אילון או בכביש גהה להיעצר, ואחרי זה הוא מגיע לכביש 1, והוא יכול להיעצר בעבודות כביש.

אורי מקלב: אנשים לא יכולים לעמוד בזה.

אורי מקלב: כשמגיעים למקום, ושואלים: למה יש פקק?

אורי מקלב: מתברר, שהכביש – או עובדים בצד, או עובדים במסלול אחד, וכל הסדרי התנועה, נראה שלא היתה מספיק תשומת לב וחשיבה על הנהגים, והכי מפתיע ומתסכל, שעומדים שני שוטרים ומתחממים בצד או עושים להם קפה או מדברים ביניהם, או מסתכלים איך הטרקטור חופר.

אורי מקלב: זה באמת מרתק, גם כשאני הייתי צעיר אהבתי להסתכל על זה, ואני מבין את זה, אבל הם מקבלים שכר, ואנשים צריכים לעבוד, ויש לזה השלכות.

אורי מקלב: וכמובן, הנושא של השלכות להולכי רגל, שיש בעקבות עבודות בכביש – הדברים ידועים, והנושא של העובדים בכביש עצמם.

אורי מקלב: אנחנו מודים לעיריות ששלחו את הנציגים.

אורי מקלב: אני בוגר עיריית ירושלים.

אורי מקלב: אני אכבד את חבר הכנסת עמר, ואבקש שיאמר כמה מילים.

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם.

חמד עמאר: אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה על קיום הדיון החשוב הזה.

חמד עמאר: היום אנו מציינים את היום הלאומי למחויבות לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: זה יום חשוב.

חמד עמאר: נכון שהוא יום סמלי, אבל אולי נצליח לעורר משהו אצל האזרח הקטן במדינה, אולי אצל הפוליטיקאים, אולי אצל כולם, ונצא לדרך בלי תאונות דרכים, ונצליח לעשות משהו קטן למען כולנו.

חמד עמאר: אני חושב שיש לחלק את הנושא הזה לשניים: אחד זה הסימון בכבישים בין עירוניים, שמי שאחראי על זה הוא מע"צ, והנקודה השנייה זה הסימונים של העבודות בערים, שהעירייה אחראית לנושא.

חמד עמאר: אתן דוגמה - היום הגעתי בכביש 6, יצאתי מהבית ב-06:30, והגעתי ב-09:30.

חמד עמאר: אני נוסע – בלי סוף פקקים.

חמד עמאר: אין תאונות, אבל עובדים בכביש - זה מה שציינת.

חמד עמאר: עובדים בכביש ומרחיבים אותו, יש סימון, יש הכול, אבל זה גורם לפקק.

חמד עמאר: לא פעם אני נתקל בזה בתאונות שרשרת בכביש 6 וגם בכביש בין עירוני בתאונות שרשרת בגלל עבודות בכביש.

חמד עמאר: עבדתי במע"צ לפני שנבחרתי לכנסת, ואני יודע כמה הנושא חשוב לחברה, נושא הסימונים, והבטיחות, ועם כל זה, אנחנו נתקלים גם בתאונות דרכים וגם בהרוגים מתוך אלה שעובדים בכביש – אנשים שבאים או לסמן בלילה או לעשות כל מיני עבודות או שיפור צומת, ולא פעם היו הרוגים – אנשים שעבדו בכביש, כי רוב העבודות מתבצעות בלילה, חושך, ונהג שראותו בחושך בטוח יורדת ביותר בחצי, לכן לנושא הסימון יש חשיבות רבה.

חמד עמאר: המרחק ממקום העבודה – כמה אנחנו מתריעים לפני שהנהג מגיע, להאט, לדעת שהוא נכנס לאזור שעובדים בכביש.

חמד עמאר: הנושא הזה מאוד חשוב - גם לעובדים וגם לנוסעים.

חמד עמאר: הנקודה השנייה היא בתוך הערים.

חמד עמאר: בתוך הערים ההשקעה פחות.

חמד עמאר: אנו לא רואים את הסימון המתאים.

חמד עמאר: לוקחים כמובן מאליו שאנשים נוסעים לאט, אבל אנשים לא נוסעים לאט ולא נוסעים במהירות 50 קמ"ש, ואז העיריות פחות מדגישות את נושא הסימון בערים, ולא פעם אנו נתקלים בתאונות דרכים במקומות העבודות, היכן שמשפצים את הכבישים, לכן אני רואה חשיבות רבה לדיון הזה.

חמד עמאר: אני שוב מודה לך שלקחת את הנושא הזה, והבאת אותו לדיון היום.

חמד עמאר: אני רוצה להתנצל מראש - ב-10:00 עולה הצעת חוק שלי של הגדרת שיכור, כמות אלכוהול בדם של הנהגים בוועדת הכלכלה – אנו מכינים אותה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: בהבנה נקבל את זה.

אורי מקלב: ודאי הפרוטוקול ישקף את הדיון שלנו, ונמסור לך את דברינו.

אורי מקלב: תוך כדי הדברים שלך, צף בעיני גם מה שהגיע לוועדה לאחרונה, למשל, שזה בא לבטא, שצריך תיאום בין המוסדות השונים: כביש עוקף כנרת, כביש 92, באזור של דוגית או יותר דרומה בוצע בעין גב, באזור הזה, לפי פניות שהגיעו אלינו, מעגל תנועה באחת הכניסות, אבל התמרור של סיום העבודות לקחו זמן.

אורי מקלב: יכול להיות שהקבלן לא היה אחראי לתמרור, והיה אחראי רק על ביצוע העבודה.

אורי מקלב: עברו שבועות רבים, שמעגל התנועה היה במקום חשוך, ללא שום תמרור לפני כן.

אורי מקלב: היו פניות של נהגי מיניבוס, שאמרו: התרוממתי באוויר, ראיתי מאוחר מדי, ובנס לא קרה דבר.

אורי מקלב: כלומר אנחנו נמצאים בלחץ כל הזמן.

אורי מקלב: אי אפשר להשאיר חוסר תיאום בנושא הזה.

אורי מקלב: מה ששיקפתי בפניכם כמו עזיבת מחסום צה"ל – תכננו לעזוב את המחסום.

אורי מקלב: איך היום עובדים ואיך יוצאים משם, אם לא משפרים את כל מה שקרה בכביש – אחרי שעזבו, מגישים תוכנית, ואחרי זה צריך לאשר את זה, וזה לוקח שבועות רבים.

אורי מקלב: אי אפשר לעזוב מקום, אי אפשר להיכנס למקום בלי שאנחנו יודעים שהכול מתואם, וכולם צריכים להתכנס במסלול אחד.

אורי מקלב: ודאי נעשיר את ידיעותינו בנושא.

אורי מקלב: אני אבקש ממך, ד"ר דן לינק, לומר מספר משפטים, בבקשה.

דן לינק: תודה.

דן לינק: לבעיה של עבודות בדרכים יש שני חלקים: אחד זה הממסד, ובצדק דיברת על פעילות הממסד בעבודות, והדבר השני הוא הציבור.

דן לינק: שניהם שותפים בבעיה הזו.

דן לינק: אי אפשר להימנע בארצנו מעבודות לפיתוח כבישים.

דן לינק: אנו מדינה צפופה מאוד.

דן לינק: כלומר מספר כלי הרכב בארץ ביחס לאורך הכבישים בארץ הוא כזה, שאנחנו אחת המדינות הצפופות בעולם יחד עם הולנד, ולכן ההרחבה של מערכת הדרכים יחד עם צמצום הנסיעה – גם זו מטרה חשובה - זה דבר חשוב.

דן לינק: צמצום מספר הנסיעות, כלומר אם אני ואתה וחצי מהאנשים כאן ייסעו באוטובוס במקום ברכב, במקומות שזה אפשרי, הבעיה תקטן.

דן לינק: אבל יש לנו בעיות לא קטנות לשכנע אנשים לעזוב את הרכב הפרטי שלהם.

דן לינק: לגבי עבודות, נתחיל בממסד, על אף שאני יכול לומר כמה דברים, שאפשר לשפר את התנהגות הציבור.

דן לינק: למשל, אם אלף איש נוסעים בשעה בקטע דרך- -

אורי מקלב: אתה מתכוון לנהגים או הולכי רגל?

דן לינק: בעיקר נהגים.

דן לינק: בבין עירוני מדובר כמעט רק בנהגים.

דן לינק: יש סקרנות טבעית למה שקורה בצד – יש ציוד, קורים דברים בלתי שגרתיים.

דן לינק: אם כל נהג מקדיש רק כמה שניות להסתכל על מה שקרה, ואז ממשיך בדרכו, הוא גורם עיכוב של 3 שניות.

דן לינק: תכפיל את זה באלף, זה 3,000 שניות, זה שעה עיכוב רק בגלל סקרנות.

דן לינק: לכן חשוב מאוד לנהל את העבודות באופן שיהיה רציף ככל האפשר.

דן לינק: אנחנו, משרד התחבורה, פרסמנו במשך השנים הנחיות לאופן ביצוע עבודות בדרך – גם בדרכים העירוניות וגם בדרכים הבין עירוניות.

דן לינק: המדריך לעבודות בדרכים הבין עירוניות מחודש בימים אלה על ידי החברה הלאומית לדרכים, ושם יש תוכניות מפורטות מאוד, איך עושים כל עבודה – פיתוח, ריבוד, שינוי, התקנת מעקות, כל דבר בדרך שיש בה נתיב אחד, שניים, שלוש, חד סטרית, דו סטרית, מאוד מפורט, ומשתדלים לעמוד בזה.

דן לינק: בנוסף, יש ועדה שנים רבות, שנקראת הוועדה הבין משרדית לאישור התקני תנועה בטיחות, ושם אנו משתדלים לשדרג את האמצעים שבהם אנו משתמשים בזמן העבודות, החל בתמרורים וכלה ברמזורים; החל בסימון על פני הכביש וכלה בחצי אור, שאנחנו משתמשים בהם היום יותר ויותר.

דן לינק: אלה דברים מאוד חשובים.

אורי מקלב: החוברת היא עצה טובה או עשרת הדברות?

דן לינק: זו תוכנית מחייבת.

אורי מקלב: אתם גם מפקחים, שעומדים בזה?

דן לינק: יש מערך פיקוח שלם – אל"ף, צריך להיות של הרשויות המקומיות, בי"ת, במע"צ אני יודע שיש מערך פיקוח הדוק בנושא הזה, ובכל זאת קורים דברים לפעמים שמשבשים את זה, החל ברכב שפוגע בתמרור ומפיל אותו וכלה בעובד שהציב תמרור בכיוון ההפוך ולא הבחינו בזה, והדברים האלה קורים.

דן לינק: מערך פיקוח מצוין הוא אחד התנאים.

דן לינק: אנחנו מתלבטים הרבה בקונפליקט שבין הבטיחות של העובדים באתר עבודה לבין אתה שנוסעים בכביש לידם.

דן לינק: לצערנו, אין לנו הלוקסוס, שאנחנו יכולים לסגור כביש לחלוטין, לשלוח אנשים למקום אחר, כמו שאנחנו עושים בשיפוץ בית לפעמים.

דן לינק: בכביש עובדים בתוך הכביש, מזיזים אותך בין מסלולים, עובדים ליד, ומגבילים ברוחב.

דן לינק: אני מתלבט מאוד לגבי הפעילות של מע"צ בהגנת העובדים שלה לעומת מה שנשאר לכלי רכב בכביש.

דן לינק: לפעמים אתה מציב חיץ - יש לנו חייצים למיניהם, החל בבטון וכלה בפלדה – בדרך כלל בטון - בין אתר העבודה לבין מסלול הנסיעה.

דן לינק: במסלול הנסיעה, שהיה גם קודם עמוס, והיו בו שוליים משני הצדדים, עכשיו אין שוליים, כי אנחנו צריכים את המקום לעבודות.

דן לינק: לכן המצב בכביש, שהוא, נניח, דו סטרי, ובצפון יש הרבה כבישים כאלה – 70, 77, 79, וודאי גם 92, שהם אחד ועוד אחד, החברה הלאומית לדרכים, שסוללת שם, היא שצריכה לתת תשובה נאותה, וברוב המקרים היא נותנת תשובה נאותה, אבל הציבור, כמובן, לא אוהב את הקשיים שיש מטבע הדברים בעבודה כזו, גם אם העבודה נמשכת מצוין ונגמרת בזמן.

דן לינק: לצערנו הרב, הרבה עבודות לא נגמרות בזמן.

דן לינק: לצערנו הרב, בהרבה עבודות שלא נגמרות בזמן נגרמות תאונות דרכים בינתיים, בין המועד המקורי לבין המועד החדש, והממסד צריך לדאוג לכך שהעבודות תסתיימנה לפי התכנון המקורי, ואנו גם צריכים לפעול בקרב הציבור, שהציבור יביא בחשבון את הדברים האלה, ולא ייסע כרגיל.

דן לינק: כמעט בכל אתר עבודה יש הגבלת מהירות, שהציבור לבו גס בה.

דן לינק: אני לא מתכוון ל-100 אחוז של הציבור, אבל מספיק ש-30 אחוז מהציבור מתנהגים כרגיל.

דן לינק: הציבור לא יודע, שמה שהוא נוסע ב-05:00 בבוקר, ואין מסביבו כלי רכב, קל יותר לנסוע במהירות הרגילה, אבל ב-08:00 אתה חייב לנסוע לאט יותר.

דן לינק: אנשים לא אוהבים את זה.

דן לינק: גם הנושא של אכיפה הוא בעיה.

דן לינק: קשה מאוד למשטרה לאכוף בתור אתר עבודה, שם אין מקום.

דן לינק: אז צריכים לרדוף אחרי האדם.

דן לינק: השוטרים אמורים לסייע לעובדים בדרך במקרים מסוימים.

דן לינק: בדרך כלל הם לא שוטרי תנועה.

דן לינק: וגם שני השוטרים שעומדים שם, והתנועה זורמת לאטה, לא תמיד הם יכולים לעשות משהו כדי להאיץ את זה.

דן לינק: לכן אני לא בא בטענות באופן אוטומטי לשוטרים.

אורי מקלב: אם לא צריך אותם, חבל על הכסף.

דן לינק: צריכים אותם לפעמים, כשיש תקלה.

דן לינק: המערכת היא מורכבת, יש בה בעיות לא מועטות.

דן לינק: אגב, אנחנו עשינו מחקר בחיפה על ידי הטכניון לגבי השימוש באמצעי הגנה כאלה ואחרים - מעקות, קונוסים וסמני תנועה.

דן לינק: הגענו למסקנות מסוימות.

דן לינק: אנחנו בדקנו, מי משלושת האמצעים האלה הוא הטוב ביותר.

דן לינק: אבל אין אחד שהוא טוב ביותר.

דן לינק: אחד הוא זול, והוא לא כל כך מוצלח, השני הוא יקר מאוד, והוא לא מונע דברים שאחרים כן מונעים.

דן לינק: לכן בנסיבות מסוימות אנחנו לומדים טוב יותר לגבי מה צריך לעשות עם זה, ובזה ודאי נמשיך.

דן לינק: לרשות יש כוונה בשלושת החודשים הבאים להשיק פעילות שתכליתה הסדר של עבודות כאלה ופנייה לציבור ופעילות נחושה יותר בכיוון של הסרת בעיות שלכאורה קל להסירן, ואנחנו בתוך שלושה חודשים נדווח גם לוועדה לאן הגענו בנושא הזה.

דן לינק: כמובן, זה נושא לשיתוף פעולה הדוק גם ברשויות המקומיות, גם בחברה הלאומית לדרכים, גם ברשויות הדרך האחרות - יפה נוף, נתיבי אילון, כביש 6 וכו', וכמובן, משטרת ישראל, עם פנייה אינטנסיבית מאוד לציבור לגבי התנהלות באתרי עבודות.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: אני מקבל את מה שאתה אומר, שכל עבודות הפיתוח שנעשות היום בכבישים הן בסדר גודל גדול מאוד.

אורי מקלב: אני חושב שלמדינה יש מהפך – היום אתה נוסע במדינת ישראל הקטנה, ויש כבישים כמו במדינה גדולה.

אורי מקלב: כל הזמן עסוקים בפיתוח, וצריך לברך, אבל גם תאריכי יעד או החלטה של שר, וזה לגיטימי: כאן אני רוצה לגמור בדצמבר 2012 – זה מאיץ את העבודה, והדברים גם נעשים על חשבון דברים אחרים, חלקם גם בטיחותיים.

אורי מקלב: אני מבקש מהדוברים הבאים, אנחנו מציפים את הנושא, ואנו יודעים את הבעיות, אבל מה הפתרונות?

אורי מקלב: באו אנשים לוועדה ודיברו על כביש 38.

אורי מקלב: באיזו שעה מתחילים?

אורי מקלב: אני אספר לכם סוד - שפעם כביש 1 גם בלילה היה שומם.

אורי מקלב: כיום כבישים רבים בארץ סואנים משך כל הלילה.

אורי מקלב: בכבישים רבים עיכוב תנועה הכי קל ב-02:00 בלילה, יש פקקים של מאות מכוניות.

אורי מקלב: ולא משאיות דווקא.

אורי מקלב: יש כיום תנועה ערה בכל הכבישים - אני לא מדבר עכשיו על כביש 6, שנהפך יותר ויותר לאחד העמוסים בארץ.

אורי מקלב: גם מוקדי דיווח אמיתיים – יש לנו בעיה בנושא הזה.

אורי מקלב: במקום שחבר הכנסת עמאר יעלה על כביש 6, הוא היה מטלפן בבוקר ל-*2122, היה מקבל מידע- -

דן לינק: זה קיים כיום.

אורי מקלב: כאזרח, כשדנים, אני עושה ספורט- לראות כמה זמן ידווחו על פקק, או כשאומרים לי שכביש מסוים עמוס, אני נוסע בו, כי אז הוא פנוי.

אורי מקלב: יש חוסר בעדכון.

אורי מקלב: תשמע גלי צה"ל ותשמע כוכבית.

אורי מקלב: המוקדים האלה מסונכרנים?

אורי מקלב: אנחנו דיברנו על עיר כמו ירושלים.

אורי מקלב: אתם יודעים מה זה מוקד התקנים בירושלים, עיר בירה?

אורי מקלב: קחו את השבוע, למשל, את ההפגנות של הסטודנטים, של הנכים, יש בה ביקורים, צעדות.

אורי מקלב: והיום בירושלים, ברוך השם, יש תחליפים: אם כביש בגין עמוס היום, יש אלטרנטיבות.

אורי מקלב: הנושא של עבודות בכבישים – הכול מסביב לזה.

אורי מקלב: כשאדם נעצר, אתה לא יודע מה ההשלכה על אותו נהג, שנסע שעתיים במקום שעה, ונסע במהירות נמוכה, וכולנו יודעים מה ההשפעה עליך אישית, בהתנהגות, בכושר הנהיגה.

אורי מקלב: אני מבקש מהדוברים להתייחס גם לפתרונות.

אורי מקלב: החברה הלאומית לדרכים בישראל, בבקשה.

נחלה שקר: אנחנו בעיצומם של תשדירים בכלי התקשורת בעניין בטיחות באתרי עבודה.

נחלה שקר: מטרת התשדירים היא להגביר את ערנות הנהגים באותם אזורים.

נחלה שקר: לידיעת

נחלה שקר: כם, מע"צ מפעילה 100 צוותי עבודה יומיים, שעוסקים באחזקה שוטפת.

נחלה שקר: זה אומר ריבוד, צבע, גיזום, התקנת מעקות, תאורה וכו'.

נחלה שקר: באותם מקומות ודאי יש אתר עבודה, ובאותם מקומות חייבים לעמוד בהוראות התמרורים שמוצבים שם.

נחלה שקר: אגף הבטיחות במע"צ, שאני המנהל שלו, חלק גדול מעבודתנו - אנחנו מפקחים על אתרי עבודה בשני מישורים: בטיחות בתנועה ובטיחות בעבודה.

נחלה שקר: אנחנו מפעילים עשרות יועצים יומיים שיוצאים לשטח, בודקים רשיונות של מנהלי פרויקטים, בודקים אם מה שמבוצע בשטח תואם את התוכניות שאושרו.

נחלה שקר: ב-2009 ערכנו סקר של תאונות עבודה באתרי עבודה, ולמדנו ממנו הרבה דברים: באיזה אזור באתר העבודה קרו התאונות, מה אפשר לייעל בגיאומטריה של האתר כדי לשפר את הבטיחות באזור, ואת המסקנות שלנו אנחנו מנסים להכניס למדריך- -

אורי מקלב: זה סקר ולא מחקר.

אורי מקלב: אפשר ללמוד ממנו?

נחלה שקר: בהמשך לסקר – ניתחנו את הנתונים, ויש לנו המלצות שאנחנו מכניסים למדריך, שאנחנו מנסים כעת לעדכן, כך שאנחנו כן מתקדמים בנושא הזה.

נחלה שקר: בנוסף, החברה הלאומית לדרכים כעת מפרסמת מכרז למערכת של שלטים אלקטרוניים, שמטרתם היא לווסת את התנועה במערכת, לנסות לכוון את האנשים למקומות יותר פנויים.

נחלה שקר: אנחנו בהכנת מכרז רציני מאוד.

נחלה שקר: אני מקווה שב-2011 נתחיל לראות את אותותיו, לפחות במרכז.

נחלה שקר: אנחנו מנסים לעשות את זה בתיאום עם הרשויות המקומיות, עם החברות שעוסקות בגורמים תחבורתיים שבאים בממשק אתנו, ומקווים שהמערכות האלה כולן יתרמו להגדלת קיבולת המערכת ולשיפור הבטיחות.

אורי מקלב: תודה.

אדריאן קוטרוש: אוסיף על זה: החברה הלאומית לדרכים מנהלת את מערך פקחי התנועה הגדול ביותר בארץ.

אדריאן קוטרוש: למיטב ידיעתי, הרשות מובילה בתחום הזה גם מבחינת ההכשרה הניתנת למערך, שמונה כמה מאות פקחים, שכל ייעודם הכוונת תנועה.

אדריאן קוטרוש: יש להם הכשרה מקצועית שנמשכת שלושה שבועות, בנוסף לזה ימי רענון – אחת לחצי שנה.

אדריאן קוטרוש: מעבר לזה, יש בקרה מאוד צמודה, וכל הייעוד שלהם זה הכוונת תנועה באתרי עבודה ברמה המקצועית ביותר האפשרית.

אדריאן קוטרוש: בנוסף, אחד מהקורסים שייפתחו כחלק מהתובנות של שיפור הבטיחות באתרי עבודה הוא מממונה להסדרת הבטיחות באתרי סלילה.

אדריאן קוטרוש: כל קבלן שרוצה לפרוס אצלנו הסדרי תנועה ורוצה לעבוד בתחום הבטיחות, לרבות יועצים בתחום הזה, חייבים להיות בוגרי הקורס.

אדריאן קוטרוש: הקורס עצמו מכשיר את האנשים ברמה עיונית ומעשית, איך פורסים את הסדרי התנועה, כי הסדר תנועה, כפי שפורסים אותו באותן עבודות שצוינו פה, הם הסדר תנועה לכל דבר ועניין – אם אתה לא עומד בו, אתה מבצע עבירה.

אדריאן קוטרוש: לכן מטרתנו להקפיד, שהסדרי התנועה יהיו אחד לאחד, כפי שאושרו.

אורי מקלב: מי אחראי על זה?

אדריאן קוטרוש: יש בשטח את ראש הצוות שפורס את הסדרי התנועה, שהדרישה ממנו להיות מוסמך – הסדרת הבטיחות באתרי סלילה, מעליו יש מפקח, מעליו מנהל פרויקט.

שלומית אבינח: מי קובע את הסדרי התנועה?

אדריאן קוטרוש: לפני שיוצאים לעבודה ניתן היתר בתיאום עם משטרת ישראל, ובו נקבעים כל התנאים – מה מותר לעשות ומה אסור.

אדריאן קוטרוש: כל תאונה, יש חובת דיווח לגביה, כלומר כל תאונה באתרי עבודה, מפיקים ממנה את הלקחים, והם מתורגמים לאחר מכן בהנחיות להסדרת הבטיחות באתרי סלילה, שזה המדריך.

אורי מקלב: אתם יודעים כמה נפגעים, עובדים שלכם?

אדריאן קוטרוש: אין לי הנתון הזה.

אורי מקלב: יש נתון על כמה נפגעו?

נחלה שקר: מתוך אותו מחקר שעשינו ב-2009, היו 190 תאונות דרכים - לא רק נפגעים, גם נזק בלבד – 190 תאונות.

יאיר גולדשמידט: רוב תאונות העובדים, המאפיין שלהם הוא תאונת דרכים.

יאיר גולדשמידט: אמנם היא תאונת עבודה, אבל היא לא נחקרת על ידי משרד התמ"ת.

אורי מקלב: אם עובד נפגע בתאונת דרכים, או אפילו רכבי העבודה עצמם, או רכבים חולפים, זה נחשב תאונת דרכים.

יונתן גיז: אם זה קרה בתחום הסגור, זה תאונת עבודה ולא תאונת דרכים.

יונתן גיז: אם זה בין רכב שחלף בדרך ופגע בעובד שחצה את האתר, זה תאונת דרכים.

נחלה שקר: כל תאונה מדווחת ישירות אלינו על ידי מנהל הפרויקט.

נחלה שקר: אנו אחראים על 6,000 ק"מ כבישים, התווספו אלינו מאות קילומטרים של כבישים ללא אבא, שגם אותם אנחנו כעת מתחילים, לפחות לתת את העזרה הראשונה.

אדריאן קוטרוש: לעניין ההנחיות, אנחנו פועלים לעדכונן, כלומר יש הנחיות מסודרות, שמגדירות בדיוק מה מותר ואיך עושים.

אדריאן קוטרוש: בנוסף, גם עדכנתי את הוועדה בדיון הקודם לנושא של תאורה באתרי עבודות.

אדריאן קוטרוש: סיימנו מדריך, שמדריך, איך להציב את התאורה כדי שהיא לא תסנוור, באילו כמויות, וזה משהו זמין.

אדריאן קוטרוש: לעניין קביעת שעות העבודה יש לנו מחקר המשך, שסיימנו בתיאום עם משטרת ישראל, מחקר שקובע כיצד ניתן לתת שעות עבודה שמאפשרות לרשות להתנהל ולא לגרום לעומסי תנועה חריגים.

אדריאן קוטרוש: סיימנו בחד מסלולי, והשנה אנו מתעדים לסיים את המחקר הזה גם לכבישים דו מסלוליים, וזה ייתן את הכלים השלמים לתכנן עבודה בצורה היעילה והבטוחה ביותר.

אורי מקלב: בהנחיות שלכם גם יש הנחיות מקצועיות, איך צריך להיות המדרג?

אורי מקלב: אני לא נהג מקצועי.

אורי מקלב: אתה רואה לפעמים שהמדרג היה מקצועי, ואתה רואה שלא שמו נכון, לא מונח מקצועי – או המהנדס או המבצע לא נתנו את ההנחיות.

אורי מקלב: ויש גם דברים של שיקול דעת.

אורי מקלב: למשל, בצומת שילת - אתה רואה שעבדו בכביש בלילה, כדי לחסוך אולי בזמן עבודה עבדו בשלושה מסלולים יחד, ועומסי התנועה שנוצרו בעקבות כך – אם היית מצמצם, אם היית עושה את זה בשלבים, היה אחרת.

אורי מקלב: אפילו כביש 1 – אתה מגיע ב-22:00 – פקקים.

אורי מקלב: מה מתברר – רוצים לשים את הקונוסים, אז לא עושים מסלול-מסלול, אלא סגרו את כל הכביש.

אורי מקלב: יכול להיות שיש איזה נושא של בטיחות, אבל בסופו של דבר, האם יש מישהו שמסתכל גם על הנהגים, חושב על הלחץ שלהם, על הזמן שלהם?

אורי מקלב: אני חושב שזה חלק מהבטיחות.

אורי מקלב: בבקשה.

יונתן גיז: קודם כל, כל נושא העבודות בכבישים, אנחנו, המשטרה, משתדלים בשיתוף פעולה מלא עם כל הרשויות, החל ממשרד התחבורה באותו מדריך, החוברת להתקני תנועה ובטיחות, וחבל, יש ועדה שלמה שבה חברים כל גופי התשתית הגדולים במדינה, שלא הגיעה, גם יו"ר הוועדה, גם מזכיר הוועדה, שעושים עבודה קשה כבר 10-12 שנה, איך אנו מעדכנים את המדריך, ואיך כל פרט, אפילו מה עצמת האור בפנס שיוצא לשטח, אנחנו בוחנים את הכול.

יונתן גיז: המשטרה מזה 7-8 שנים השכילה להבין, שהנדסת התנועה זה מקצוע.

יונתן גיז: אנחנו גדלנו מ-5 מהנדסי תנועה – אנחנו היום 16 מהנדסי תנועה, כדי שאותו מדריך של ההתקנים ושל מע"צ, שהם באמת מה שצריך להיות, זה באמת מה שיהיה בשטח.

יונתן גיז: כשהרשות באה להתייעץ, אנחנו בודקים שמשתמשים באמת במה שמופיע במדריך או בחוברת של מע"צ.

יונתן גיז: לגבי העבודות של השוטרים בדרך, המשטרה השכילה להבין, שאין לה כוח האדם לעמוד בכל הביקוש.

יונתן גיז: הכנסת עתידה לאשר 27 מיליארד שקלים תוך עשר שנים, ואין סיכוי שכמות השוטרים שיש להכוונת תנועה – אין לנו כוח האדם לתת.

יונתן גיז: לכן אישרנו ראשית למע"צ, פקחי תנועה של מע"צ – אנחנו חלק מתהליך ההסמכה וההכשרה שלהם, שלא אדם שנפסל בתאונת דרכים הוא יכווין תנועה.

יונתן גיז: אנו בודקים מי מקבל את ההסמכה לכך.

אורי מקלב: יש הגבלת גיל?

יונתן גיז: לא, אבל הוא חייב להיות בעל ותק של שלוש שנים, בעל רשיון נהיגה ברכב, כדי שתהיה לו גישה כלשהי לזה.

יונתן גיז: לפני כשבוע פורסמה עוד הרחבה לאותו תיקון לחוק: כיום כל רשות תמרור יכולה להכשיר את הפקחים שלה, כי אם נרצה להשקיע יותר בכבישים, לא יכול להיות שאנו המשטרה נהיה ההגבלה להרחבה של אתרי העבודות בכבישים, וציינת את המקרה, שאתה נוסע מחדרה עד עיר הבירה, בכל הכבישים שציינת, 2 ו-4 ואילון, אי אפשר בהם לבצע אפילו עבודה קטנה ביום, כי הפקק ישר יגיע מצד לצד.

יונתן גיז: לכן אנחנו משתדלים - מצד אחד להרחיב את שעות הביצוע באותו מחקר שצוין, אך לפגוע בזרימת התנועה, לבצע איזון בין הפגיעה בזרימת התנועה לבין החופש של אדם לנסוע בדרך.

יונתן גיז: ואם, למשל, באותו נתיב מהיר שעתה נסלל יש לתלות את הגשר שיכווין את הכניסה לאותו נתיב, במצב הזה לא תהיה ברירה - כביש אחד, יצטרכו לסגור אותו, ואם יש לך ארבעה גשרי שילוט, הכביש הזה יהיה סגור יותר מלילה.

אורי מקלב: כל רשות תמרור עירונית?

יונתן גיז: גם.

יונתן גיז: גם כביש 6 הוא רשות תמרור, גם מע"צ, נתיבי אילון ויש בלי סוף.

אורי מקלב: עיריית ירושלים לא תשב יותר עם משטרת ישראל?

יונתן גיז: יש להבדיל בין הכוונת התנועה לחובה להתייעץ לגבי הסדר התנועה.

יונתן גיז: זה ההליך של אישור הסדר התנועה, החובה להתייעץ, ולגבי כוח, האם זה יהיה שוטר שיכווין תנועה או פקח, אין שום מניעה היום שזה פקח שיכווין את התנועה.

אורי מקלב: כלומר מבחינת עבודה, משטרת ישראל תמשיך לאשר, תיתן את הפרמטרים, והיא גם אחראית?

יונתן גיז: אנו עושים את הבדיקות שלנו, אחרי שההסדר יצא לשטח, אנחנו מוצאים יותר מפעם שהשתמשו בתמרור לא תקני, במעקה בטיחות לא תקני, שרק הניחו את מעקה הבטיחות על הכביש, ולא חיברו בין פרט לפרט.

יונתן גיז: כל דוח כזה ישר יוצא לרשות הדרך לתשומת לב.

אורי מקלב: מי מעסיק את הפקח?

נחלה שקר: מע"צ משלמת לפקחי התנועה.

אורי מקלב: ההגבלה בגיל והדברים האלה – צריך לחשוב על זה, כי מי שרואה אותם בשטח, לא תמיד זה כל כך מרשים.

נחלה שקר: הם לבושים כמעט כמו משטרה.

אדריאן קוטרוש: היה לנו פקח תנועה במע"צ, חטיבת הסמך, שהיה גידם יד אחת.

אדריאן קוטרוש: אנחנו האמנו שהוא לא יכול להכווין תנועה.

אדריאן קוטרוש: בית המשפט חשב אחרת.

יונתן גיז: אנחנו בדיונים בבתי משפט על זה, האם אדם שתפקידו להכווין תנועה עם שתי הידיים, האם הוא יכול להכווין תנועה.

יונתן גיז: זה נמשך כמה שנים בבית המשפט.

אדריאן קוטרוש: אפליה על רקע גיל – אני לא רוצה להגיע- -

אורי מקלב: יש דרישות.

יונתן גיז: היום אפשר להיכנס אלינו בכל גיל.

יונתן גיז: ככל שעולה גיל הפנסיה, אצלנו עולה גם, והאם עכשיו שוטר סיור יוכל להיות בן 60 או לא - זה משהו שכנראה, לא חשבו עליו עד הסוף.

יונתן גיז: צוין פה כביש 6.

יונתן גיז: הלוואי שהיה נפתח נתיב שלישי ישר בפתיחה, אבל נפח התנועה שסוכם במכרז, בחוזה בין המדינה לבין מי שזכה, נקבע שמעל נפח כלשהו בכביש, היזם יצטרך להרחיב לנתיב שלישי, והוא עכשיו בשלבי ביצוע בין מחלף למחלף עד כביש 57, וב-2011 הוא ימשיך הלאה בעוד קטע.

יונתן גיז: זה למה יש עומסי תנועה בכביש 6.

פיני קבלו: למה הם לא עובדים בלילה?

יונתן גיז: אם אני הייתי בעל כביש 6, הייתי יכול להשיב.

יונתן גיז: על הכביש הוא בטוח לא נמצא ביום.

אורי מקלב: לא לפני הרבה שנים המדינה עוד שילמה למפעיל על כך שנפח התנועה לא הגיע למה שהיה במכרז.

אורי מקלב: הכבישים האלה, אם נפח התנועה גדל, בעקבות כך שיש כבישים ארוכים, אנשים היום מרשים לעצמם לגור רחוק ממרכזי העבודה שלהם, כי יודעים שכבישים כמו 431, זה משנה לך את החשיבה, זה מקרב את הארץ.

אורי מקלב: וזו רק ההתחלה - אמרת 27 מיליארד.

אורי מקלב: משרד התחבורה, בבקשה.

מריה כהן-אתגר: אתרי עבודה אנחנו רואים המון בכבישים לאחרונה.

מריה כהן-אתגר: בעשור האחרון זה הולך וגדל.

מריה כהן-אתגר: זה מצביע דווקא על ההשקעה, ויש לברך על זה - אם יש אפשרות לעשות את זה ולשפר ולתקן, אפשר רק לברך על זה.

מריה כהן-אתגר: יש תקציבים, והרשויות עושות עם הכסף הזה משהו.

מריה כהן-אתגר: המגמה הזאת היא לא מאתמול.

מריה כהן-אתגר: כשההשקעה הזו עלתה, התברר שכל המסמכים שקובעים את ההנחיות, איך לעשות את זה בצורה נכונה, הם מסמכים ישנים יחסית.

מריה כהן-אתגר: מה שעשינו, למעשה לסמנכ"ל יבשה, שהוא משנה למנכ"ל המשרד, לו סמכויות של מפקח ארצי על התעבורה, אנחנו עורכים הנחיות לתכנון, איך לעשות את הדברים בצורה מקצועית.

מריה כהן-אתגר: ההנחיות נקבעות יחד עם כל הגופים שפה ועוד יותר מזה, וסט ההנחיות זה כלים לרשויות מקומיות, לבצע את זה בשטח.

מריה כהן-אתגר: הרשויות המקומיות זה לדרכים בין עירוניות – מע"צ, כביש 6, נתיבי אילון ועוד כמה רשויות.

מריה כהן-אתגר: לשטח עירוני - רשות תמרור מקומית זה למעשה עירייה.

מריה כהן-אתגר: בעיריות הגדולות גם כוח מקצועי והיכולת שלהם להיות מעודכנים מולנו היא גדולה.

מריה כהן-אתגר: אנחנו סומכים גם על אנשי מקצוע שם – חיפה, תל אביב, ירושלים.

מריה כהן-אתגר: יש רשויות יותר קטנות, כי הכוח המקצועי שם הוא פחות אולי, והיכולת שלהם להיכנס לזה היא פחותה, ולכן שמים יותר על הקבלן, שהוא יותר עצמאי.

מריה כהן-אתגר: הרשות מתקשרת עם הקבלן, והיכולת שלהם ממש לעקוב אחר זה אולי היא פחותה מרשויות גדולות יותר.

מריה כהן-אתגר: אנחנו פרסמנו יחד עם מע"צ מדריך לאתרי עבודה בדרכים בין עירוניות לפני מספר שנים.

מריה כהן-אתגר: שנתיים אחרי שהוא פורסם, הרגשנו צורך לעדכן מייד.

מריה כהן-אתגר: נבנתה ועדת היגוי, שעובדת עד היום, ובקרוב צריך לצאת פרסום של המדריך.

מריה כהן-אתגר: כמה שנים אחרי זה, כשראינו שיש ריבוי אתרי עבודה במפגשי מסילת ברזל, רכבת ישראל יזמה מדריך מסוג זה גם למפגשי מסילת ברזל, וזה גם מדריך שהולך להסתיים בקרוב ולהתפרסם על ידי המפקח הארצי על התעבורה, כי לו סמכות לאשר את זה.

מריה כהן-אתגר: התחום העירוני נשאר לנו קצת יותר בבעיה, כי המסמך שמסדיר היום את הכללים זה הנחיות להגנת עוברי דרך באתרי עבודה בדרכים עירוניות, הוא משנת 93'.

מריה כהן-אתגר: לפני החגים, באוגוסט, אנחנו קיבלנו אישור תקציבי לצאת לעבודה חדשה, ואנו מכינים מכרז גם לעדכן את המדריך הזה.

מריה כהן-אתגר: זה מבחינת ההנחיות.

אורי מקלב: רשויות מקומיות זה גם הכבישים.

מריה כהן-אתגר: הכול בפנים בוועדת ההיגוי תמיד - בטח הרשויות הגדולות, וגם בינוניות גם אנחנו מכניסים, ואנשי מקצוע.

אורי מקלב: גם חברות כלליות שעובדות ברשויות עירוניות, נניח חברת חשמל פותחת כביש- -

מריה כהן-אתגר: לעירוני תיכנס חברת חשמל, בזק, מקורות.

אורי מקלב: הרשות המקומית או חברת החשמל, שהיא עושה?

מריה כהן-אתגר: רשות מקומית.

אורי מקלב: היא אחראית על הפיקוח, הנחיות וכל הדברים.

אורי מקלב: להם אין שום דבר.

אורי מקלב: וגם כשעוזבים את השטח לפנות בוקר, רשות מקומית אחראית שהיא עזבה את זה כפי ההנחיות?

אורי מקלב: אני לא צריך לספר לכם איך זה עובד – כשהם סיימו עבודה אפילו, אתה רואה איך עשו את הסתימה של הפתיחה, או שקוע מדי, או עשו את זה טוב, ואחרי יומיים זה שקע, ואז התיקון של זה.

אורי מקלב: אתם מרוצים ממה שקורה?

מריה כהן-אתגר: אנחנו חושבים שצריך להשקיע יותר, להשקיע באנשי מקצוע בעיריות, ביכולת שלהם.

מריה כהן-אתגר: אני חושבת שהרשויות לא מזניחות את הנושא.

מריה כהן-אתגר: זה נושא מאוד חשוב, והוא כן עומד על סדר היום.

אורי מקלב: השאלה, אם יש פיקוח.

אורי מקלב: אני לא שמעתי שיש איזה גורם מפקח.

אורי מקלב: או כל אחד מפקח את עצמו.

מריה כהן-אתגר: כל אחד מפקח את עצמו.

נחלה שקר: מע"צ מפעילה עשרות יועצים שיוצאים לשטח כדי לבדוק את איכות העבודה וההסדר.

אורי מקלב: קודם כל, אין מפקח על היועצים ואין מפקח מעל מע"צ.

אורי מקלב: נכון שהיא משתדלת והיא הגדילה את הצוות, ויש הנחיות ברורות יותר וקורסים והכשרות לעובדים.

אורי מקלב: אבל עד שזה ייכנס – אני רק מעלה את זה – יוני, מה אתה אומר?

יונתן גיז: אם כבר קרתה תאונת דרכים באתר עבודות בדרך, היתה לפני מספר ימים אותה תאונה עם שני בני 16 באזור ראשון.

יונתן גיז: התיק עדיין לא סוכם, אבל זה מגיע עד בדיקה, האם אותם עמודי מחסום שהוצבו לצד הדרך - איך הם הוצבו.

יונתן גיז: ותאונה לפני כשנה, בדרך רמאללה פה בעיר, נבדק אפילו, האם אותו יזם של הרכבת הקלה עבד עם אישור, ואנחנו לא מתביישים לחקור את מי שצריך לחקור.

יונתן גיז: אנחנו, אותם 16 איש, עושים את הבקרות שלנו באתרי עבודות בכבישים, וכל מפגע שנמצא, החל מזה שלא חיברו את מעקות הבטיחות או התמרור לא תקני - אנחנו מייד מעבירים לרשות הדרך לטיפול.

אורי מקלב: אתם פזורים בכל הארץ?

יונתן גיז: אנחנו 16 איש מרמת המטה ועד רמת המרחב.

יונתן גיז: אין בכל תחנה.

אורי מקלב: הפיקוח הוא רק על הבין עירוני?

יונתן גיז: גם וגם.

מריה כהן-אתגר: בעניין השילוט המתחלף, דיברנו על הכוונת תנועה.

מריה כהן-אתגר: פורסמו לפני שנה הנחיות ומפרט עם דרישות לציוד הזה, של שלטים מתחלפים במה שדיברו כרגע, שיצאו למכרז גם במע"צ.

מריה כהן-אתגר: אני חושבת שמה שחשוב מבחינת הנהג, הציבור שאנחנו מדברים עליו, מה שעשינו זה הפרדנו את כל התמרורים שקשורים לאתרי עבודה לקבוצה נפרדת בלוח התמרורים.

מריה כהן-אתגר: אנחנו מקווים שבקרוב יתפרסם לוח תמרורים חדש, שתמרורים לאתרי עבודה מופיעים בו בקבוצה נפרדת, שמודגשת במיוחד, כי הנושא הזה עולה שוב ושוב.

אורי מקלב: זה צריך לבוא לידי ביטוי בפרסום.

מריה כהן-אתגר: אנחנו מקווים שאחרי שהלוח יאושר ויתפרסם, זה יהיה חלק גדול מהחידוש בו.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: התמ"ת, בבקשה.

יאיר גולדשמידט: אנחנו באגף הפיקוח על העבודה, שהממונה עליו זה מפקח עבודה ראשי, התפקיד שלנו בעיקר, במסגרת המגבלות של כוח האדם, זה פיקוח על בטיחות ובריאות העובדים - במסגרת פקודת הבטיחות בעבודה, חוק ארגון הפיקוח ודיווח על תאונות עבודה, סך הכול כ-35 מפקחים.

יאיר גולדשמידט: רוב התאונות שדיברנו פה עליהן, חלקן תאונות עבודה, אבל הן מוגדרות כתאונות דרכים; מדווחות כתאונות עבודה לביטוח לאומי, אבל לא אלינו.

יאיר גולדשמידט: אותנו מעניין בעיקר בטיחות ובריאות העובדים.

יאיר גולדשמידט: בטיחות – זה, למשל, חשיפה שלהם לרעש, לאבק, לחומרים מסוכנים.

יאיר גולדשמידט: אלה לא הנושאים שעלו פה.

יאיר גולדשמידט: אבל המעסיקים, כמו מע"צ ורשויות מקומיות, בדרך כלל יש להם ממונים על בטיחות, והם הזרוע הארוכה שלנו בשטח לנושאי בטיחות בעבודה, ואתם יש שיתוף פעולה, שוב, במסגרת מגבלות של כוח אדם.

אורי מקלב: יש סטטיסטיקה, כמה נפגעים יש בתאונות עבודה באתרי סלילה?

אורי מקלב: אתם מפרידים את הפרק הזה?

יאיר גולדשמידט: אין לנו סטטיסטיקה על נתונים ספציפיים.

אורי מקלב: יש עלייה?

אורי מקלב: יש ירידה?

אורי מקלב: דיברתי הבוקר עם מנהלת הוועדה, שאני מבקש לקיים דיון בנושא תאונות עבודה באופן כללי בארץ.

אורי מקלב: רק בשבוע שעבר נהרגו שלושה איש מתאונות עבודה.

אורי מקלב: ההרגשה שלי, שבחודשים האחרונים יש עלייה דרמטית בנושא.

אורי מקלב: יש הרוגים רבים כתוצאה מכך.

אורי מקלב: ההרגשה שלי, שיש שיפור באתרי עבודה – יש תשומת לב, וזה חשוב מאוד.

אורי מקלב: אתה רואה את הרכבים הגדולים יותר שמפזרים את הקונוסים - ההרגשה היא שבמקום שעובדים יש תאורה, אבל מצד שני, אתרים שלמים בזמן עבודה, בגלל תקלה כזו או אחרת, אתה רואה שבלילה אין תאורה; אזורים שכן מוארים באופן כללי, הם לא מוארים מספיק.

אורי מקלב: חזרתי שלושה-ארבעה ימים לפני ראש השנה, צומת עמיעד ימינה לכיוון צומת עמוד, באזור מושב כחל, כביש 85, חזרתי ב-03:00 לפנות בוקר, חשוך מאוד, אני נסעתי במהירות סבירה מאוד וחוקית ודאי, והופניתי ימינה באיזו פנייה, ועצרתי עצירה פתאומית, כי לא ראיתי את הכביש.

אורי מקלב: אלה דברים שקורים הרבה.

אורי מקלב: אין לי ספק שלנו הסטטיסטיקה הנכונה לתאונות שקורות בעקבות הדברים האלה.

אורי מקלב: דיברנו על כך ששינו את החיבור של כביש 9, שסגרו את היציאה מרמות, מכביש גולדה לכיוון כביש 9, סגרו את הכביש, היו סימונים, ורכב אחר רכב נכנסו במקום שכבר לא היתה פנייה, אבל מתוך הרגל של שנים, שאנשים פנו שמאלה על אף שהיה תמרור, ואני מדבר עם האחראי, הוא אומר לי: אבל יש תמרור.

אורי מקלב: ואני אומר: אבל התמרור לא עוזר; השטח אומר אחרת.

אורי מקלב: אני מניח שעשו שם שינויים אחרים ותוספות למה שהיה כתוב בספר.

אורי מקלב: צריך לעודד את האנשים לפנות, כי אין כמו השטח, אין כמו אנשים שיכולים להוסיף לנו, גם אם זה עומד בתקנים כאלה ואחרים.

יאיר גולדשמידט: יש לנו סטטיסטיקה, לצערי, של מקרי מוות.

יאיר גולדשמידט: יש קצת עלייה עכשיו, אבל בגדול המגמה היא דווקא של ירידה בתאונות מוות.

יאיר גולדשמידט: גם לגבי נושא מחלות מקצוע, שגם בכבישים יכולות להיות, יש עכשיו פעילות לגבי רישום, מעקב, שלא היה עד היום.

יאיר גולדשמידט: בכלל, בנושא של בטיחות, יש הרגשה שיש עלייה במודעות.

יאיר גולדשמידט: יש גם סמנכ"ל לבטיחות ברכבת, שהוא אדם מאוד מוכשר.

יאיר גולדשמידט: יש לנו הרגשה שהמודעות של הבטיחות היא סך הכול בעלייה.

יאיר גולדשמידט: אבל שוב - העיסוק שלנו בנושאי הבטיחות פה הם די מוגבלים לבטיחות של העובדים באמצעות ממוני בטיחות ובאמצעות מפקחים.

יאיר גולדשמידט: לאחרונה הוקמה יחידת חוקרים במסגרת אגף הפיקוח על העבודה מבין המפקחים שקיבלו הכשרה טובה יותר, והכוונה פה זה בעצם תאונות עבודה קשות, לחקור לעומק, ולהגיש כתבי אישום כדי להרתיע מעסיקים, וכמובן, הפקת לקחים.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: אנחנו מעריכים מאוד את העבודה הזו מאוד.

אורי מקלב: פיני קבלו, בבקשה.

פיני קבלו: אדוני היושב ראש, אני נחשב אחד שנוסע המון – נוסע בית שאן-ירושלים-תל אביב-בית שאן כל יום.

פיני קבלו: יש המון מה לשפר, אבל נכון שמתבצעות המון עבודות.

פיני קבלו: יש מקום כדי להקל על האוכלוסייה, והאוכלוסייה שלנו היא סבלנית, אבל יש תופעות, שמאוד קשה להבין אותן.

פיני קבלו: למשל, בצאת השבת יצאתי לכיוון תל אביב, והיתה תאונה בוואדי ערה בשעות הצהריים, ואני מקפיד לבדוק ברשתות, שהכביש פנוי, ושום דבר לא נאמר.

פיני קבלו: אתה נכנס לצומת מגידו, עובר, ופתאום מודיעים שהכביש סגור.

פיני קבלו: החליטו בצאת השבת, עומס הכי גדול, החליטו לפנות את האוטובוס.

פיני קבלו: אי אפשר היה לעשות את זה מוקדם יותר?

אדריאן קוטרוש: זרקו שם אבנים.

פיני קבלו: תיתנו התראה מוקדמת לאנשים.

פיני קבלו: יכולתי לנסוע בדרכים חלופיות.

פיני קבלו: ראיתי שם ילדים שחזרו מטיול עם ההורים שלהם, הם רעבים, הם בוכים.

פיני קבלו: כשיש אותו פקק, אותו פינוי, עד שאחרון העומדים – זה לוקח לפעמים שלוש שעות.

פיני קבלו: ואדי ערה, נעשו בו עבודות תשתית בתקופה האחרונה של צמתים.

פיני קבלו: כביש 6 היום פקוק.

פיני קבלו: חובתו של כל אחד לדעת שהוא פקוק.

פיני קבלו: אני גם נתקע בו.

פיני קבלו: מדוע אין שילוט מוקדם, שמורה לי שהוא פקוק?

אורי מקלב: אדוני מעלה דבר נכון מאוד.

אורי מקלב: כנראה שלא אכפת למפעיל.

אורי מקלב: הרי זה מונע מאנשים להיכנס.

אפרים וינהבר: מדוע שישלמו על שירות נחות?

אורי מקלב: אנחנו עכשיו מקדמים הצעת חוק שלי ושל עוד כמה חברי כנסת, שכשיש עומס – ואגב, פיני צודק מאוד בגישה הזו, שכשיש תאונת דרכים, לחשוב על מנגנונים של פינוי מהיר של הרכבים, של כל אנשי המקצוע שצריכים לטפל בזה.

יונתן גיז: יש לי דוגמה קטנה: הכשרנו יחידה שלמה של מתנדבים שלנו, שעובדים ביום-ביום במקום עבודה קבוע.

יונתן גיז: יש להם ביפר ומכשיר קשר ומירס, שכשיש תאונה, עד שיגיע הגרר המשטרתי – זה זמן, הם עם ג'יפים, יש להם כבלים.

יונתן גיז: הם באים לזירה, מוציאים את הרכב, כל זה כדי לא להמתין לגרר המשטרתי, שיגרור את הרכב.

אורי מקלב: איפה זה עובד?

יונתן גיז: זה עובד באזור המרכז יופי.

יונתן גיז: יש יחידה משטרתית שלמה כדי לא להמתין לגרר.

נחלה שקר: יש יחידות יס"מיות שמפוזרות בכל הארץ, וברגע שאנחנו מקבלים הודעה מהמשטרה, המוקד מייד שולח את היס"מ, אם צריך לנקות כתם שמן או להסיר כל דבר.

אורי מקלב: יש מכשיר שנקרא סקאנר, שהוא קולט – משתמשים בזה ודאי ביחידות המודיעין.

אורי מקלב: שאלתי, למה בארצות הברית משתמשים – זה חוקי שם.

אורי מקלב: הוא מיירט.

אורי מקלב: שאלתי, למה צריך את זה?

אורי מקלב: מי קונה את זה?

אורי מקלב: אומרים לי: בארצות הברית יש חברות הגרר, והן מתחרות – מי ששומע על רכב שנפגע בכביש הזה, בגשר הזה, הוא מגיע ראשון, הוא זכה, ומקבל את הכסף.

אורי מקלב: הוא מיירט את השידורים האלה.

אורי מקלב: מה שאתה אומר, יוני, זה יפה מאוד.

פיני קבלו: בכביש 6, כשיש שם רכב נתקע, הם מייד מגיעים לשם.

פיני קבלו: לפעמים גם באשמתנו, כשאין נפגעים, והרכב יכול לנסוע, הם עומדים שם ומתווכחים מי אשם ומי לא אשם – דבר שאולי צריך לדעת איך לטפל בו.

אורי מקלב: מה שמשתקף, שברשויות קטנות יותר ההתמודדות שלהם היא הרבה יותר קשה.

אורי מקלב: כלומר אין בעיה בערים הגדולות, אבל בכל העבודות שיש – גורם מקצועי שגם ינחה.

פיני קבלו: יש מחלקת הנדסה.

פיני קבלו: כל עיר בוחרת לה את מי שעומד בראשה ומי שבאמת מקפיד על הפרטים.

פיני קבלו: בדרך כלל מחלקת הנדסה.

פיני קבלו: יש הרבה מאוד גופים שמבקשים היתרי בנייה לפתוח כביש או לחפור או לעשות כל דבר אחר.

אורי מקלב: לכבוד יום הבטיחות בדרכים - כינוס של רשויות מקומיות קטנות יותר יחד עם כל הגופים המקצועיים כדי ליידע, כדי ללמד - אני חושב שזה יכול להיות תועלת.

אורי מקלב: כשזו עיר קטנה יותר, שאין לו הרבה ניסיון, ומי שאחראי לזה הוא לא יודע הכול, מה שיש, ואמרנו שכל נושא הפיקוח הוא היום לא מפותח מספיק – אם אנחנו נעשה בשיתוף פעולה של כל הרשויות, זה אחד מהמסרים שלנו, אחת מהמסקנות של הוועדה, לעשות איזה כינוס מיוחד.

פיני קבלו: אני מוכן להרים את זה, נעשה את זה אצלנו בשלטון המקומי – נזמין את מהנדסי הערים, את ראשי הרשויות.

אורי מקלב: אני מאוד מודה לך.

פיני קבלו: לגבי תחילת עבודות בלילה, יש איזושהי גרירה לפני העבודות.

פיני קבלו: יוצרים איזשהו פקק, שהוא מוקדם מדי.

פיני קבלו: צריך לקבוע, אולי אפילו לשים בשלטים המוארים, מתי מתחילות העבודות בלילה.

פיני קבלו: האנשים רוצים לחזור הביתה.

שלומית אבינח: לציין תחילת שעות עבודה בשילוט.

אורי מקלב: וליידע את הציבור.

אורי מקלב: אני הייתי בעיריית ירושלים.

אורי מקלב: יש לכם מה ללמוד גם מהאנשים שנראים אזרחים פשוטים – יש להם מה להגיד.

אורי מקלב: חלק מהתובנות הטובות ביותר שאני וחברי הכנסת מקבלים זה מאנשים, מיועצים, מאנשים מסביב.

אורי מקלב: החוכמה היא לבצע, ליישם, לדעת מה כן ומה לא.

אורי מקלב: אבל זה מאנשי שטח.

אורי מקלב: לנהגים יש מה לומר.

אורי מקלב: אני בטוח שאתם גם יודעים, שכשיש חצי שעה פקק, עומס תנועה, זה מקשה על כל אחד.

אורי מקלב: זה המון זמן.

אורי מקלב: אנשים גם צוברים כעס, זה מייאש.

אורי מקלב: אני מבקש מהרשויות, נתחיל בירושלים, שתמיד על ראש שמחתנו, להתייחס.

נדאל מונה: נכון להיום באתר של המחלקה ובאתר של העירייה ניתן להיכנס ולראות את כל העבודות המתוכננות בירושלים – אפשר לראות היום מערך של נתונים, העבודות המתוכננות בירושלים, ואילו מהן אושרו.

נדאל מונה: השלב הבא, בנינו גם תוכנה שמאפשרת דיווח על תחילת העבודות בפועל, עם רשימת תפוצה.

נדאל מונה: כלומר היום אם אתה רואה עבודות מתחת לחלון שלך, או אתה רוצה לדעת אילו עבודות אמורות להתבצע בשכונה שלך, יש מנוע חיפוש, ואתה רואה איזו עבודה, מה פרטי היזם, מה פרטי הקבלן, אילו הסדרי תנועה זמניים על בסיס המדריך או על בסיס תוכניות הסדרי תנועה זמניים, והשלב הבא הוא שלב של עבודות שמתבצעות בפועל – קבלן שאמור לבצע עבודה על בסיס אישור, הוא נכנס ומדווח.

נדאל מונה: הדיווח שלו ב-ONLINE יוצא עם רשימת תפוצה של אנשים שמעוניינים לדעת, נניח המשטרה, מוקד העירייה, מינהלות ועוד.

נדאל מונה: השירות הזה היום מוקד העירייה, מוקד 106 בעיריית ירושלים, מאוד משתמש בזה.

נדאל מונה: כל אזרח שמתקשר – מייד מפנים אותו.

אורי מקלב: הרכבת הקלה – עבודת הבטיחות בטח קיבלה שדרוג, אבל כשעובדים מתחת לבית, ועובדים מתחת לחלון של אדם משך זמן רב, מה עונים לאותו אזרח?

אורי מקלב: אני חושב שתושבי הבירה עברו ועוברים – אני לא חושב שהרבה בעולם עוברים דברים כאלה.

אורי מקלב: לגבי מרכז ניהול תנועה – קיימנו ישיבה בעניין הזה.

אורי מקלב: אני חושב שעוד תקופה לא ארוכה – גם ישבתי עם שר התחבורה בעניין הזה, מכרזים שהולכים למחשב, מצלמות שנמצאות ברמזורים, בצמתים, שיהיו דיווחים, להקים איזה *2122 גם בערים הגדולות, כולל ירושלים, תל אביב וחיפה, שאנשים גם יקבלו את הדיווח וגם יוכלו לדווח.

אורי מקלב: זה יכול לתת שינוי אחר בהתמודדות של האזרח מול העבודות האלה.

אורי מקלב: עיריית חיפה, בבקשה.

אריק פולונסקי: אני רוצה להתייחס למקור הבעיה.

אריק פולונסקי: אל"ף, חסרים אנשי מקצוע.

אריק פולונסקי: אם אתה מדבר על לתת עצה, איך נכון לתכנן הסדרי תנועה, אז ברור שמהנדס תנועה יודע את זה יותר טוב, ואם זה ברשויות הגדולות, יש אנשי מקצוע, ואצל היזמים הגדולים יש.

אריק פולונסקי: ברשויות הקטנות אין מודעות לנושא הסדרי תנועה, הנחיות ואיך לתכנן ואיך לבצע הסדרי תנועה באתרים.

אריק פולונסקי: זה נושא אחד.

אריק פולונסקי: אצלנו, למשל, אולי יהיה פיקוח על.

אריק פולונסקי: פיקוח לא תמיד עוזר.

אריק פולונסקי: יש לנו פיקוח- -

אורי מקלב: אתה נציג של החברה עכשיו.

אריק פולונסקי: כן.

אורי מקלב: זו חברה עירונית.

אריק פולונסקי: יש לנו מהנדסי תנועה בתוך החברה, שהם צמודים לפרויקטים.

אריק פולונסקי: הם מאשרים הסדרי תנועה, ובתחום עירוני זה מאוד דינמי.

אריק פולונסקי: יש הרבה הולכי רגל, הרבה גורמים שקשה מאוד לתכנן הסדרי תנועה, וכל תוכנית זה לא על בסיס הנחיות אלא תוכנית תנועה בפני עצמה, וצריך להתייחס מאוד ברצינות.

אריק פולונסקי: יש לנו פיקוח מטעם החברה בשטח, צמוד, 24 שעות.

אריק פולונסקי: יש לנו עוד כלי שהוא ייחודי, לדעתי – הבנו שהקבלנים לא מודעים לנושא הבטיחות בתנועה, ואנחנו מכריחים אותם לקחת יועץ לנושא הסדרי תנועה.

אריק פולונסקי: הוא עוזר לקבלן לבצע תוכניות, ליישם אותן, ובנוסף לזה, יחד עם המשטרה, יש סיורים משותפים עם המשטרה, מרחף חוף, יש רכז עבודות במרחב חוף.

אריק פולונסקי: רשות התמרור זה עיריית חיפה, אז יפה נוף מבצעים סיורים משותפים.

אורי מקלב: אתם עושים בדיקה בלילה או ביום?

אריק פולונסקי: ביום.

אריק פולונסקי: ללילה יש גורם אחר.

אריק פולונסקי: ראש העיר לא תמיד מאשר, וזה גם אילוץ.

אריק פולונסקי: אם בכל זאת ברשויות – אני חוזר, יש אנשי מקצוע, מי שבסופו של דבר מבצע הסדרי תנועה זה קבלן הבטיחות.

אריק פולונסקי: קבלני הבטיחות, לדעתנו, הרמה עדיין מאוד נמוכה.

אריק פולונסקי: בחברה הלאומית לדרכים יש קורס להכשרת אנשי מקצוע, אבל עדיין זה לא מספיק, ואנחנו דירגנו ביפה נוף קבלני בטיחות בהתאם להיקף העבודה, לסוג העבודה, ואם לא יהיו אנשי מקצוע, אנשי שטח, לא יעזור לא פיקוח ולא משטרה, שום דבר.

אורי מקלב: זה חידוש.

אורי מקלב: מפקחי הבטיחות- -

יונתן גיז: יש קורס במע"צ שנקרא הסדרת בטיחות באתרי סלילה, שאני חלק מהמרצים באותו קורס.

יונתן גיז: רק אחד שעבר את ההסמכה באותו קורס, הוא בכלל מורשה להציב.

אורי מקלב: יש דרישות?

אדריאן קוטרוש: זה מינימום 12 שנות לימוד, ניסיון קודם, כלומר אנחנו לא לוקחים כל אחד אלא נותנים עדיפות קודם כל לאנשים שעבדו בתחום הזה, והקורס עצמו הוא גם עיוני וגם קורס מעשי, בתנאי שטח אמיתיים, והוא פורס את הסדרי התנועה.

אדריאן קוטרוש: הגענו לרמה כזאת, שלפני שהוא יוצא לשטח, יש תרגול יבש, יש לוח ממגנט, שהוא צריך להציב - יש כלים קטנים, והוא צריך להציב אותם, כמו שהוא אמור לפרוס בשטח.

אורי מקלב: והוא צריך להיבחן על כל הספר?

אדריאן קוטרוש: זה ה-ספר.

יונתן גיז: גם חלק מהחוק – לא כל הספר, אבל מה שנוגע להסדרים הזמניים, איך הוא צריך לבדוק את ההיתר של עבודות בדרך, גם על זה.

נחלה שקר: הוא צריך להבין את זה, לא לדעת את זה בעל פה.

שלומית אבינח: כל כמה זמן מתקיים הקורס הזה?

שלומית אבינח: כמה אנשים מוכשרים כל קורס?

אדריאן קוטרוש: 4-6 קורסים בשנה.

אורי מקלב: אני חושב שהיום אפשר להעלות את הרמה בזה, וזה מתפתח, אולי אפשר לדרג אותם לבכירים יותר, כשמדובר בעבודות יותר מורכבות.

אדריאן קוטרוש: יש לנו תהליך אחר, תהליך הסמכה.

אדריאן קוטרוש: הוא בודק ברמת הכלים, ברמת התמרורים, איך הם נראים, שהאנשים יותר מוסמכים, והרבה מעבר.

אורי מקלב: הוא גם קובע את התמרור בשטח.

אורי מקלב: נניח, חברה עירונית, תאגיד המים רוצה לעבוד בעיר, לעשות עבודה קטנה.

אורי מקלב: הוא חייב לקחת את היועץ כדי שיגיד לו מה לשים.

אורי מקלב: הוא צריך לדעת מה הדרישות שלך מהקבלן.

מריה כהן-אתגר: הכול כתוב במדריך.

אורי מקלב: ויש גם עבודות הרבה יותר- -

נחלה שקר: יש תוכניות.

נחלה שקר: מדריך זה עבודות קטנות.

אורי מקלב: יש חידוש בכנסת, שלכל ועדה יש דובר.

אורי מקלב: הציבור מאוד שותף- - שלומית אבינח: הישיבה הזאת תסוקר בערוץ 99 ב-22:00.

איל קציר: אני מפנה את זה גם לאדריאן, שהוא גוף מחקר, וגם למשטרה – אחת הבעיות, לדעתי, ואנשים פה הם טובים ורוצים למצוא פתרונות, אבל למצוא פתרונות זה הרבה יותר קשה.

איל קציר: אבל אם גופי מחקר וגם משטרה תגיד לרגולטור ולכל מי שקובע, לממשלה בעצם, שהבעיה בתשתית – אתם אחרי זה באים.

איל קציר: תפתרו את הבעיות, ותקטינו את התאונות.

איל קציר: התשתיות הן קטסטרופליות.

איל קציר: הכבישים החשובים ביותר בארץ היום, שמחברים את הערים החשובות ביותר, ירושלים תל אביב, כביש 1, כביש 2, חיפה תל אביב, תל אביב אשדוד, אלה לא כבישים שמתאימים לעומסים שיש, ולא אשמה המשטרה.

איל קציר: היא לא תוכל להתמודד לעולם, לא משנה כמה תקנים ייתנו.

איל קציר: וגם גופי המחקר.

איל קציר: אם לא תפתרו את זה, תמיד יהיו יותר תאונות.

איל קציר: אני גר עכשיו בהר חומה – הקימו לפני עשר שנים שכונה גדולה, היום – עשרות-אלפי תושבים.

איל קציר: כבישי הגישה מתאימים, לדעתי, לכמה מאות, לא יותר, וכל יום יש שם פקקים.

איל קציר: מדובר בכמה פניות, שבעיקר מי שנוסע לשם משתמש בפניות האלה, שהן פניות של נתיב אחד.

נחלה שקר: הבעיה במוסדות התכנון, שנותנים אלפי יחידות דיור ללא פתרונות תחבורתיים.

איל קציר: נכון.

איל קציר: אני אתכם.

איל קציר: מה מצפים מהמשטרה, ממע"צ ומהחברה הלאומית לבטיחות בדרכים?

יונתן גיז: לגבי הפתרונות של תאונות הדרכים, אמרתי - שיתוף פעולה זה הדבר הטוב ביותר שיש.

יונתן גיז: יש לנו צוות, מוקדי סיכון.

יונתן גיז: אנו מנסים למצוא את אותם אתרים בכבישים, או שכבר היו שם תאונות דרכים, או אנחנו צופים שיהיו שם תאונות דרכים על סמך ההיסטוריה מאותו סוג חתך כביש, מאותו נפח תנועה, מאותו רדיוס.

יונתן גיז: אנו מנסים להגיע ראשית לאיפה שהיו תאונות הדרכים וגם כדי למנוע את תאונות הדרכים, כך שלומר שרשת הדרכים היא לא טובה בכלל – לא הייתי אומר את זה בכלל.

איל קציר: אני לא בא בטענות אליכם.

יונתן גיז: גם באופן כללי.

יונתן גיז: עומסי תנועה רק ילכו ויהיו יותר גדולים.

יונתן גיז: רמת המינוע אצלנו היא פחות מ-400 כלי רכב לאלף נפש, כשבעולם הגדול זה 600-700 כלי רכב לאלף נפש.

יונתן גיז: אנחנו התקבלנו עכשיו ל-OECD, אז תהיה כאן רמת מינוע יותר גדולה.

יונתן גיז: לכן הצעד הבא זה לא לטפל בצד של ההיצע, להרחיב עוד ועוד את הכבישים.

יונתן גיז: בגוש דן אין יותר קרקע.

יונתן גיז: השלב הבא זה רק לטפל בביקוש.

יונתן גיז: עד סוף השנה אמור להיפתח כביש, שפעם ראשונה הוא יטפל בצד של הביקוש.

יונתן גיז: תיסע בפקק של הבוקר – תשלם 35 שקלים.

יונתן גיז: תיסע בשפל – תשלם על נסיעה באותו נתיב 5 שקלים.

יונתן גיז: לכן מי שלא רוצה פקקי תנועה יכול לגור בצד הדרומי או הצפוני של המדינה, שם הסיכוי להיפגש בעומסי תנועה הוא יותר קטן, אבל חלק מהגידול בפעילות הכלכלית במשק זה גידול בעומסי תנועה.

יונתן גיז: התפקיד שלנו זה איך לגרום לכך שאם כבר קרה משהו, אותו פקק תנועה שנגרם כתוצאה ממשהו, יקטן למינימום, ודבר שני, לטפל לא בצד של ההיצע, ככל שתרחיב יותר, תזמין עוד כלי רכב, אלא לטפל בצד של הביקוש, שתהיה לך חלופה, שאתה תבחר רכבת או אוטובוס - שלך בתור אזרח שנוסע תהיה חלופה טובה לבחור, או אתה נוח ברכב הפרטי, אבל אז אתה תדע, שהתשלום שלך זה זמן.

איל קציר: אין החלופות.

אדריאן קוטרוש: אנחנו עובדים יחד עם המשטרה ומשרד התחבורה, איך לנצל את התשתית הקיימת בצורה טובה יותר, שזה מערכות ITS, שנמצאות בהקמה, והרשויות הגדולות כבר מפעילות אותה.

אדריאן קוטרוש: זה אומר מחשבה שאנחנו מקדמים כרגע, של לבדוק, האם אפשר להשתמש בשוליים מבלי לפגוע בבטיחות כדי לנצל בשעות העומס, אולי כן להרוויח את הנתיב הנוסף.

אדריאן קוטרוש: זה פתרון זמני, כי העתיד הוא לאו דווקא בלהוסיף עוד נתיבים.

איל קציר: אני מסכים, אבל אולי אם אתם כגוף שאמור לתת פתרונות, תגידו למדינה: אנחנו יכולים לספק פתרונות, הרי זה לעולם לא יענה על כל הדרישות.

יונתן גיז: זה נאמר, וידוע בקרב אנשי המקצוע, שחלום, שתיסע מסחרוב, ותוך 54 דקות תיכנס לכניסה לנתיבי אילון, ב-07:30 – אין סיכוי.

אורי מקלב: איגוד המהנדסים, בבקשה.

אפרים וינהבר: ראשית, אני מודה על הזמנת איגוד המהנדסים.

אפרים וינהבר: אין ספק שיש התקדמות גדולה בשנים האחרונות בנוגע לטיפול באתרי עבודה.

אפרים וינהבר: כיום לא יוצא פרויקט מבלי שתוכניות הביצוע מלוות בסט נפרד של תוכניות להסדרי תנועה זמניים.

אפרים וינהבר: הן מוכנות על ידי מהנדסים מומחים, נבדקות על ידיהם, ורק אחר כך יוצאות לביצוע.

אפרים וינהבר: מבחינה זו זה שינוי קוטבי.

אפרים וינהבר: אבל השינויים החיוביים קורים גם במקומות אחרים: רשת הכבישים נהיית טובה יותר, נוסעים מהר יותר, מרגישים נוח יותר, ואז מגיעים לאתר עבודה, והקונפליקט הוא גדול יותר.

אפרים וינהבר: אתה יורד מ-110 ל-70, אפילו ל-80.

אפרים וינהבר: זה שינוי דרסטי, ולא כולנו יודעים מה לעשות אז, כשאתה צריך להאט ולהתאים את עצמך.

אפרים וינהבר: חלק מהבעיה נראה לי טמון בהעדפה של הרשויות המבצעות את יעילות הביצוע על פני נוחיות המשתמשים; את נוחיות העובדים על פני נוחיות העוברים.

אפרים וינהבר: למשל, אורכי הקטעים שבהם מטפלים גדולים מיכולתו של חלק מציבור הנהגים להיות סבלניים.

אפרים וינהבר: חלק פזיזים, חלק צעירים יותר, ממהרים יותר, ואז נוצרות הבעיות.

אפרים וינהבר: אורכי הביצוע, וראו את זה בכביש 6 בין שני המחלפים, ראו את זה בכבישים בגליל, כאשר קטנים ארוכים, גדולים מבוצעים.

אפרים וינהבר: ייתכן, שזה עולה יותר לפצל את העבודה לקטעים קצרים יותר.

אפרים וינהבר: יכול להיות שזה נמשך יותר זמן, אבל המטרד לנהג קצר יותר, נסבל יותר.

אפרים וינהבר: כמו האורך כך גם הרוחב: הרוחב שניתן לנהגים לנסוע באתרי עבודה לאורך אתרי עבודה, צר מהיכולת שלהם להגיב על תקלות.

אפרים וינהבר: כולנו סוטים מהדרך מסיבות כלשהן.

אפרים וינהבר: אין כמעט מרווח בטיחות.

אפרים וינהבר: נראה, שהמרווח שניתן למבצעים גדול מהמרווח שניתן לנהגים.

אפרים וינהבר: בנוגע לסקרנות, ופה זה לא שייך דווקא לאיגוד המהנדסים, ייתכן שחיץ ויזואלי יכול לסייע בנושא הזה.

אפרים וינהבר: כמו שמציבים את מעקות הבטיחות הגדולים, הכבדים, אפשר להוסיף עליהם גם בד יוטה אולי, בד אטום.

אפרים וינהבר: נושא החלפת הפרטים – שניים נפגשים עם שריטה קטנה במכוניות, והפקק גדול, כי מחליפים פרטים.

אפרים וינהבר: יכול להיות שיש מקום לבדוק נוהל אחר להחלפת פרטים.

אפרים וינהבר: והדבר האחרון – קיצור שעות העבודה בלילה.

אפרים וינהבר: הסבל שנגרם לציבור, וכאן הוזכר כמה פעמים - סוגרים כבישים כדי לשים את הקונוסים, סוגרים נתיבים מוקדם יותר מכפי שהציבור יכול לשאת בזה.

אפרים וינהבר: יעלה יותר, יתפרס על יותר לילות, אבל לפחות ציבור המשתמשים ייפגע פחות.

אפרים וינהבר: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה על דבריך, אלה דברים של מחשבה וניסיון אישי, לא רק מקצועי.

אורי מקלב: פעם הסבירו לי: אם אתה חושב שאנחנו יכולים לעבוד כל לילה, כל לילות השנה, כדי לזפת כביש צריך מינימום 6 או 7 מעלות, אפילו יותר.

אורי מקלב: אתה רואה שקרצפו את הכביש, ואתה נוסע ונוסע, וכבר עברו שבועיים מזמן הקרצוף, ועדיין לא עשו.

אורי מקלב: אני רוצה לסכם.

אורי מקלב: ראשית, אני מודה לכל המשתתפים.

אורי מקלב: היתה השתתפות ערה ונכונה של הצדדים.

אורי מקלב: בולט הרצון של כולם לשפר ולהתייעל, ויש שיפור דרמטי בכל התהליכים - מהתכנון, העבודות, הפיקוח, החומרים שמבקשים מהם.

אורי מקלב: אבל כפי שאמרתם, העבודות גדלות, ההיקפים גדלים מאוד.

אורי מקלב: אולי לא מדביקים את הקצב, וצריך לבחון את הכול, לא להישאר במקום.

אורי מקלב: אנחנו צריכים גם כן לעשות חשיבה על שיפורים, על שיטות מתאימות, לעשות חתכים שונים של עבודות.

אורי מקלב: פעם הילדים שלי התווכחו ברכב, מה עדיף – הצרת הכביש או סגירת הכביש לגמרי.

אורי מקלב: שניהם צודקים, זה תלוי בגוף הדברים, אבל אני מניח – המטרה שלנו, לעורר את הנושא הזה, להתייעל יותר ולחשוב קדימה.

אורי מקלב: גם נעשה את הכינוס.

אפרים וינהבר: ואולי לעקוב אחריו.

אורי מקלב: העלינו מספר רב של נקודות, ונקווה שהועלנו בדיון הזה.

אורי מקלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.