ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 265, 2010-10-25 11:00

דוד אזולאי: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את דיוני ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר היום, הצעה לסדר היום בעקבות בקשה לדיון מהיר של חבר הכנסת טלב אלסאנע בנושא ועדת החריגים הדנה בבקשות הומניטאריות לאיחוד משפחות.

דוד אזולאי: נמצאים איתנו פה תלמידים מבית הספר התיכון מכבים-רעות, ואני רוצה לקדם אותם בברכת ברוכים הבאים.

דוד אזולאי: אני מקווה שהדיון יהיה מעניין, ושתוכלו גם ליהנות ממנו.

דוד אזולאי: אם תרצו לשאול שאלה, תוכלו להרים יד ולקבל רשות.

דוד אזולאי: לגבי הנושא שעל סדר היום – ישנן בקשות רבות שמגיעות למשרד הפנים בקשר לאיחוד משפחות, בעיקר במגזר הערבי.

דוד אזולאי: יש מקרים מאוד הומאניים שדורשים טיפול מיוחד והתחשבות מיוחדת, ולשם כך ישנה ועדה הומניטארית במשרד הפנים.

דוד אזולאי: נציגי משרד הפנים היושבים פה מכירים את הנושא הזה, והם אמורים לדווח כרגע לוועדה על פעילותה של הוועדה.

דוד אזולאי: יושב פה חבר הכנסת טלב אלסאנע שהוא מיוזמי ההצעה הזאת לסדר היום, והוא תיכף יקבל את רשות הדיבור.

דוד אזולאי: הוא גם יוכל להסביר מדוע הוא מעלה את הנושא על סדר היום.

דוד אזולאי: אדוני, בבקשה.

טלב אלסאנע: אנחנו דנים בסוגיה שהיא מאוד רגישה וחשובה.

טלב אלסאנע: הזכות למשפחה היא אחת מזכויות היסוד, והזכות שבני המשפחה ובני הזוג יגורו ביחד הוא דבר מובן מאליו.

טלב אלסאנע: זוהי זכות שהיא גם כן קדושה על פי כל הדתות.

טלב אלסאנע: היא חשובה על פי כל האמנות והחוקים.

טלב אלסאנע: כאשר אנחנו מדברים על חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, אני לא רואה אפשרות לדבר על כבודו של אדם ללא הזכות להקים משפחה, ושהוא, אשתו וילדיו יחיו תחת קורת גג אחת.

טלב אלסאנע: כידוע, יש את החוק הזה שהוא בגדר הוראת שעה.

טלב אלסאנע: לדעתי, היה שימוש ציני במושג שיקולי ביטחון.

טלב אלסאנע: כנראה שהמטרה היא זרה ורחוקה מכל דבר שנוגע לביטחון.

טלב אלסאנע: כולנו מעוניינים לשמור על ביטחון המדינה שהוא הביטחון שלנו.

טלב אלסאנע: אבל, אי אפשר להשתמש במושג "למען הביטחון" כדי לפגוע בזכויות יסוד, וכדי לרמוס ולדרוס כבוד של אנשים וזכותם.

טלב אלסאנע: עבירה על ביטחון המדינה היא עבירה על החוק, וצריך להעמיד לדין אדם שעושה דבר כזה.

טלב אלסאנע: לכן, אי אפשר לקבל היום תשובות גורפות, כוללניות, אלא צריך להתייחס לכל מקרה באופן פרטני.

טלב אלסאנע: כל אדם הוא אדם, כל משפחה היא משפחה.

טלב אלסאנע: אם יש סיכון באדם מסוים אז צריך לקחת את זה בעניין.

טלב אלסאנע: אבל, זה צריך להיעשות באופן ענייני ובאופן פרטני לגבי אותו אדם, ולא להגיד: כל הפלסטינאים.

טלב אלסאנע: אי אפשר להתנהל בצורה הזו.

טלב אלסאנע: זה כמו להגיד: כל היהודים.

טלב אלסאנע: כל אחד אחראי למעשיו.

טלב אלסאנע: הוקמה ועדה בין-משרדית על פי החוק כדי לדון במקרים מיוחדים, ולהפעיל שיקול הומאני והומניטארי.

טלב אלסאנע: הוועדה הזאת מתנהלת בחשיכה.

טלב אלסאנע: אין קריטריונים ברורים, אין שקיפות.

טלב אלסאנע: אנחנו לא יודעים מי הם חבריה, אנחנו לא יודעים אם היא בכלל מתכנסת.

טלב אלסאנע: אנחנו לא יודעים מתי היא מאשרת, ומתי היא דוחה.

טלב אלסאנע: אנשים שפונים לא מקבלים תשובות, ותשובות בכתב.

טלב אלסאנע: הם גם לא מקבלים תשובות מנומקות.

טלב אלסאנע: אין אפשרות לביקורת שיפוטית בהקשר הזה.

טלב אלסאנע: אלו דברים שהם כללי יסוד במינהל תקין.

טלב אלסאנע: כבוד היושב ראש, אנחנו רוצים לדעת כמה בקשות הוגשו מאז שהוקמה הוועדה, כמה בקשות אושרו, כמה בקשות נדחו, ואם הן נדחו אז מה הם הנימוקים, והאם אנשים קיבלו נימוקים בגין הדחייה.

טלב אלסאנע: כמו כן, מהו פרק הזמן שחולף בין הגשת הבקשה לבין הדיון לבין מתן התשובה.

טלב אלסאנע: כל הדברים האלה הם מאוד חשובים כי לא בכדי נוצר המנגנון הזה, ולא בכדי הוקמה הוועדה.

טלב אלסאנע: כולנו יודעים מה הן ההשלכות הקשות של החוק.

טלב אלסאנע: הוועדה באה כדי למתן באיזושהי צורה, ולאפשר.

טלב אלסאנע: אנחנו גם לא נעבוד באופן אוטומאטי כמו מכונה אוטומאטית.

טלב אלסאנע: אלה בני אדם שהפעילו שיקול דעת מתוך הנחה שהם מפעילים שיקול דעת סביר, נוהגים בהגינות, באחריות ובסבירות.

טלב אלסאנע: אבל, אנחנו לא יכולים לדעת ולהפעיל בקרה אם אין לנו נתונים.

טלב אלסאנע: לכן, חשוב לנו שחברי הוועדה יגידו לנו במסגרת הדיון היום האם הוועדה הזאת מתכנסת, האם יש ישיבות סדורות או האם היא בכלל לא התכנסה?

טלב אלסאנע: אני גם יכול להעלות השערה קיצונית של מקרה כזה.

טלב אלסאנע: כמו כן, מי יוזם אותה?

טלב אלסאנע: מהו פרק הזמן?

טלב אלסאנע: כמה בקשות נדונו ואושרו?

טלב אלסאנע: אני לא יכול להגיד שאני יודע את הדברים מידיעה אישית.

טלב אלסאנע: אבל, ההתרשמות היא שהוועדה לא ממלאת את תפקידה המיועד לה והוא לדון ולתת מענה, למרות שיש מקרים מאוד קשים וקיצוניים שזועקים לשמיים ובכל זאת לא היה מענה.

טלב אלסאנע: לכן, המטרה שלנו היא לבחון את פעילות הוועדה, את שיקול הדעת, את השקיפות, כדי שאנחנו בתור כנסת, בתור ריבון או המחוקק, נוכל לבקר, לפקח ולעקוב אחרי פעולתה של הוועדה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: אני מודה לך.

דוד אזולאי: נמצא פה נציג של מינהל האוכלוסין.

דוד אזולאי: עמוס, בבקשה.

עמוס ארבל: אני מנהל אגף מרשם ומעמד ברשות האוכלוסין.

עמוס ארבל: במקרה או שלא במקרה אני גם חבר בוועדה, ואני מכיר את הדברים בפנים, וזאת בנוסף על תפקידי הפורמאלי אותו אני מבצע.

עמוס ארבל: הוועדה הוקמה על פי חוק, הוראת שעה, תיקון חוק האזרחות מ-2003, ובהתאם לכך שר הפנים דאז מר מאיר שטרית מינה את הוועדה.

עמוס ארבל: הוא מינה אותה עם בעלי תפקידים אישיים שמיים.

עמוס ארבל: מאז יושבת ראש הוועדה הגברת מרים רוזנטל היא יושבת ראש הוועדה.

עמוס ארבל: חלק מבעלי התפקידים התחלפו בעקבות שינוי במקום עבודה – נציג שב"כ, או נציג צה"ל.

עמוס ארבל: אבל, באופן עקרוני הנציגים הם בעלי תפקידים שמוגדרים על פי החוק במינוי אישי.

עמוס ארבל: אם נעבור קצת אחורה למשהו כמו שנתיים או שנתיים וקצת, השר דאז מר שטרית כינס את חברי הוועדה, נתן תדריך, נתן הנחיות.

דוד אזולאי: מי הם חברי הוועדה?

עמוס ארבל: היושבת הראש היא הגברת מרים רוזנטל שהיא אזרחית מן השורה.

עמוס ארבל: היא אקס פרקליטת מחוז מרכז.

עמוס ארבל: היא מונתה באופן אישי על ידי השר דאז מר שטרית.

עמוס ארבל: וכן, נציג צה"ל מתפ"ש שיושב כאן.

דוד אזולאי: מה זה מתפ"ש?

עמוס ארבל: מתאם פעולות צה"ל בשטחים.

עמוס ארבל: כמו כן, נציג שב"כ – היה בחור בשם אבי שהוא היה כמעט שנה וחצי, והוא התחלף לא מזמן, נציג ציבור – בחור בשם רפי שהוא מנהל בית ספר ברחובות או ביבנה, איני זוכר את שם משפחתו.

עמוס ארבל: 5 נציגים על פי הקבוע בחוק.

טלב אלסאנע: האם אין אף נציג ציבור מהמגזר הערבי?

עמוס ארבל: לא.

טלב אלסאנע: כמה נציגי ציבור יש בוועדה?

עמוס ארבל: אחד.

טלב אלסאנע: לא שניים?

יפה שפירא: האם לא צריכים להיות שניים לפי החוק?

עמוס ארבל: לא, אחד.

עמוס ארבל: כתוב בהרכב בוועדה יהיה מי שכשיר להתמנות לשופט בית המשפט המחוזי שימנה שר הפנים והוא היושב ראש - והיושבת ראש היא הגברת רוזנטל - נציג שימנה שר הביטחון, וזה אדוני ג'ונד - מתפ"ש, נציג שב"כ, נציג שימנה שר הפנים הוא עבדכם הנאמן, ונציג ציבור שימנו שר המשפטים ושר הפנים שזה האדון רפי שהוא קבוע מאז תחילתה של הוועדה.

עמוס ארבל: אנחנו חמישה חברים.

עמוס ארבל: יש שתי בחורות שהן מרכזות הוועדה.

דוד אזולאי: יש שני נציגי ציבור.

יפה שפירא: שני נציגים.

יפה שפירא: בעצם מי שעומדת בראש הוועדה היא גם - - -

עמוס ארבל: היא חיצונית, היא לא עובדת מדינה.

עמוס ארבל: אפשר לקרוא לה נציגת ציבור - אוקיי, בסדר.

עמוס ארבל: נציג הציבור ועבד

עמוס ארבל: כם הנאמן ויושבת הראש הם קבועים מאז תחילת פעילות הוועדה.

עמוס ארבל: יש שתי בנות שהן מסייעות לעבודת הוועדה בהיבט הלוגיסטי, הארגוני והמינהלי.

עמוס ארבל: נכון להיום הן סטודנטיות.

עמוס ארבל: אבל, בעבר היתה גם עובדת קבועה של משרד הפנים.

עמוס ארבל: הוועדה יושבת בתל-אביב, ולעיתים אנחנו גם מזמנים לוועדה נציגים של הלשכה המשפטית שלנו, נציגים נוספים אם צריך בהקשר מסוים מאוד מאוד ספציפי של עבודת הוועדה על מנת ללמוד, על מנת להבין, ולהתקדם קדימה.

עמוס ארבל: לדוגמה, סוגיית מפוני דהנייה.

דוד אזולאי: כמה זמן הוועדה הזאת קיימת?

עמוס ארבל: שנתיים וקצת.

דוד אזולאי: האם מאז שיצאה הוראת השעה?

עמוס ארבל: אחרי הוראת השעה בעקבות התיקון של החוק ב-2008, מייד - עד שהקימו את הוועדה והיא התארגנה.

דוד אזולאי: בוא נגיד שהוראת השעה הביאה להקמת הוועדה.

עמוס ארבל: כן, זה כתוב בחוק.

עמוס ארבל: החוק עצמו מחייב להקים את הוועדה הזאת – לתת מענה למקרים הומניטאריים מיוחדים.

דוד אזולאי: האם יש לכם נתונים לגבי מספר הפניות?

עמוס ארבל: כן, בוודאי.

עמוס ארבל: אני כבר אציין כמה דברים לגבי מה שציין פה חבר הכנסת.

עמוס ארבל: זו הרי ועדה שהיא לא קיימת, ועדה שהיא לא מוכרת במגזר כלשהו במדינת ישראל, ואנחנו היינו צריכים תוך כדי עבודה ללמוד את עבודת הוועדה, ולהבין לאן היא מכוונת וכן הלאה.

עמוס ארבל: בהתחלה היו גם דיונים עקרוניים, ולאחר מכן גיבשנו את נוהלי הוועדה.

עמוס ארבל: ב-1 בדצמבר 2009 פרסמנו נוהל מסודר של עבודת הוועדה - הוא מופץ באינטרנט – של נוהלי משרד הפנים, של רשות האוכלוסין.

עמוס ארבל: יש בו את כל הכללים, ואת כל ההנחיות.

טלב אלסאנע: האם יש לך אותו כאן?

עמוס ארבל: אני אוכל לתת לך עותק מהנוהל, אין שום בעיה.

עמוס ארבל: הנוהל הזה מפורסם לציבור, על פיו אנחנו עובדים.

עמוס ארבל: הוא עבר את כל התהליך שנדרש על מנת לפרסם נוהל כזה.

עמוס ארבל: הוא כמובן לקוח מהחוק, העקרונות שלו לקוחים מהחוק.

עמוס ארבל: הוא כמובן מפרט גם הליכים טכניים והליכים ארגוניים על מנת להגיש בקשה לוועדה.

עמוס ארבל: צריך לזכור שהוועדה מונתה על מנת לתת מענה למקרים הומניטאריים מיוחדים.

עמוס ארבל: אנחנו ועדה מאוד מקצועית שאמורה לתת מענה מקצועי למקרים האלה שעל פי הוראת השעה ועל פי החוק.

עמוס ארבל: גם החוק וגם הוועדה עצמה, מבחינתה, עצם הנישואין בפני עצמם הוא לא מקרה הומניטארי.

עמוס ארבל: כלומר, צריך להיות עוד איזשהו משהו נוסף מעבר לזוגיות של אדם מג'נין לגברת מרמלה שמתחתנים וזה בסדר, והכול חוקי בהיבט החוקי.

עמוס ארבל: אבל, בהיבט ההומניטארי הם לא נחשבים הומניטארי מיוחד מעצם הנישואין.

עמוס ארבל: כלומר, צריך להיות עוד משהו.

עמוס ארבל: עוד מעט אני אגע במספרים.

עמוס ארבל: אני מציין את זה במיוחד כי עבודת הוועדה היא מאוד עמוסה.

עמוס ארבל: אני לא אומר מבזבזת.

עמוס ארבל: אבל, היא שקועה בבדיקת כל תיק.

עמוס ארבל: אנחנו לא דוחים על הסף מעצם זה שמוגשת בקשה ויש רק נישואין.

עמוס ארבל: כל תיק עולה לדיון מלא, והוא נבחן מכל ההיבטים שלו, גם אם יש סמכות ליושבת ראש הוועדה לדחות אותו כי יש שם רק נישואין וזהו.

עמוס ארבל: בהתאם לכך, עבודת הוועדה עמוסה, ובמירכאות כפולות מבזבזת זמן על תיקים שלא היו אמורים להגיע לוועדה, ואז אנחנו פחות מגיעים לתיקים ההומניטאריים המיוחדים.

עמוס ארבל: הוועדה מתכנסת בתל-אביב אחת לשלושה שבועות, אחת לחודש.

עמוס ארבל: בשבוע שעבר היתה ועדה שכזו.

עמוס ארבל: הוועדה דנה בכ-20 - 25 תיקים בדיון אחד.

עמוס ארבל: צריך לזכור שתהליך הוועדה הוא תהליך ארוך ומורכב.

עמוס ארבל: זה לא מקרה של שינוי כתובת ולא בקשה לדרכון.

עמוס ארבל: התהליך הוא מורכב, ואנחנו מתייחסים אליו ככזה.

עמוס ארבל: יש תיקים שאנחנו עושים עליהם דיון של שעה, ויש תיקים שעולים 3 - 4 פעמים לדיון מחודש ונוסף.

עמוס ארבל: צריך לזכור שהתיק צריך להיות מועלה בכל המערכת המיחשובית שלנו, ולבדוק אכן את תקינות הנתונים.

עמוס ארבל: לאחר מכן, תקינות המסמכים המוגשים.

עמוס ארבל: אדם הטוען לבעיה רפואית צריך להוכיח את בעייתו הרפואית.

עמוס ארבל: לפעמים חסרים מסמכים, לפעמים הוא מגיש את זה מרופא שהוא לא מוסמך, ועוד כל מיני דברים.

עמוס ארבל: כלומר, כל זה תהליך.

עמוס ארבל: לאחר מכן מתבצע דיון בוועדה.

עמוס ארבל: לאחר מכן, במידה ויש כיוונים כאלה ואחרים אנחנו מפנים את זה לשב"כ או למתפ"ש.

עמוס ארבל: יש מקרים של ועדת מאוימים ועוד, וגם כאן צריך לקבל התייחסות וחוות דעת.

עמוס ארבל: בכל מקרה מסכמים את התיק, ומעלים אותו לאישור השר.

עמוס ארבל: אנחנו ועדה מייעצת לשר הפנים.

עמוס ארבל: השר מחליט, חותם, ומחזיר את זה חזרה לוועדה.

עמוס ארבל: הוועדה מקבלת את החלטת השר, ונשלח מכתב רשמי לאותו אדם, או לעורך הדין או למיופה הכוח, וכתובה תשובה מוסמכת ומסודרת – החלטת השר והנימוקים שלה עד כמה שאפשר לנמק.

דוד אזולאי: כמה זמן עובר עד שהתשובה מגיעה?

עמוס ארבל: התשובה היא לא הבעייתית.

עמוס ארבל: מהרגע שהשר החליט והתיק חוזר לוועדה אז יש כבר החלטה, ולא זו הבעיה.

עמוס ארבל: התהליך הוא תהליך ארוך מהרגע שהגיעה הבקשה עד היום שאנחנו - - -

דוד אזולאי: אדם פונה לוועדה ההומניטארית, מתקיים דיון.

דוד אזולאי: כמה זמן יכול לעבור מרגע שהוא פנה ועד שהוא מקבל תשובה חיובית או שלילית?

עמוס ארבל: אם התיק הוא פשוט יכולים לעבור 3 - 4 חודשים ואז אנחנו גומרים את העניין, והוא מקבל תשובה שלילית, כי יש רק זוגיות ואין שום דבר הומניטארי.

עמוס ארבל: במקרים היותר מסובכים אנחנו גם גולשים ל- 9 חודשים ול- 10 חודשים.

דוד אזולאי: עמוס, האם זה נראה לך פרק זמן סביר?

דוד אזולאי: כל כך הרבה זמן על מנת לקבל תשובה?

דוד אזולאי: ואני כרגע לא מתייחס לתוכן התשובה, אלא אני מדבר על תשובה.

עמוס ארבל: הוועדה עובדת בעומסים גדולים.

עמוס ארבל: יושבת ראש הוועדה בקושי מגיעה לפעמיים בשבוע של הוועדה, של עבודה בזמנה החופשי, בזמנה האישי.

עמוס ארבל: צריך לזכור שכל חברי הוועדה הם בנוסף על תפקידם ממלאים את חברותם בוועדה.

עמוס ארבל: ביום כזה לרכז את כל חמשת חברי הוועדה מבחינת תיאום לוחות הזמנים, להתפנות מתפקידם ולהגיע - - - אנחנו יודעים שאנחנו בעומס.

עמוס ארבל: אנחנו נמצאים בפיגור כלשהו.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, דיוני הוועדה והוועדה הם משהו שהוא בנוסף, ובזמן הפנוי של חברי הוועדה.

עמוס ארבל: ממש לא.

טלב אלסאנע: הוא על שולי התפקיד שהם ממלאים.

עמוס ארבל: אדוני, כל חברי הוועדה נקבעו על-ידי השר.

דוד אזולאי: האם חברי הוועדה מקבלים שכר או שזה נעשה בהתנדבות?

עמוס ארבל: לא.

עמוס ארבל: אני מנהל אגף במשרד הפנים, אני מפנה לי פעם בשבועיים.

דוד אזולאי: האם היושבת ראש מקבלת שכר עבור עבודתה?

עמוס ארבל: היא כן, היא כאזרחית מן השורה.

דוד אזולאי: ומה עם איש הציבור הנוסף?

עמוס ארבל: גם איש הציבור מקבל שכר.

דוד אזולאי: אז זו לא עבודה התנדבותית.

עמוס ארבל: של שניהם לא.

עמוס ארבל: שלנו זה בנוסף על תפקידנו.

עמוס ארבל: זה בשכר שלנו.

טלב אלסאנע: התדמית היא שאין לנו איזשהו גוף למרות שזה אמור להיות גוף סטטוטורי המוקם מכוח החוק.

טלב אלסאנע: זה גוף מעוגן בחוק ולכן הוא סטטוטורי, ויש לו סמכות בחוק.

טלב אלסאנע: בכל זאת, הוא פועל כאילו הוא וולונטארי.

עמוס ארבל: לא, ממש לא וולונטארי.

עמוס ארבל: אני לא עושה את זה בהתנדבות.

עמוס ארבל: אני עושה את זה מתוקף תפקידי.

טלב אלסאנע: אנחנו לא באים אליך בטענות, אנחנו לא מאשימים אף אחד.

טלב אלסאנע: אנחנו דנים כדי להבין, כדי לראות איך אפשר לשפר ולייעל, ולמצוא פתרון.

טלב אלסאנע: כי התחושה היא שלך יש תפקידים אחרים למלא.

טלב אלסאנע: אתה בלאו הכי עמוס בעבודה גם עוד לפני שנהיית חבר בוועדה.

טלב אלסאנע: נתנו לך תפקיד נוסף.

טלב אלסאנע: אתה לא פנוי לתפקיד, אתה לא עובד שם במשרה מלאה.

עירית וייס בלום: אבל, את זה החוק קובע – נציג שימנה, עובד משרד הפנים.

טלב אלסאנע: אבל, נציג יכול להיות גם אדם שהוא פנוי למטרה הזאת.

דוד אזולאי: כן, אבל אי אפשר לשים אדם למטרה הזאת אם הוא לא מתמחה בעניין הזה.

טלב אלסאנע: יכולים להכשיר אותו.

טלב אלסאנע: אבל, אי אפשר להגיד לאדם: תקצה לזה עוד כמה דקות בזמן הפנוי.

טלב אלסאנע: זה לא רציני.

טלב אלסאנע: בהמשך אנחנו נשמע כמה תיקים נדונו.

דוד אזולאי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני לא שמעתי ממנו שהם מקדישים לנושא הזה דקות.

דוד אזולאי: אני שמעתי ממנו שיש תיקים שהם מקדישים להם - - -

טלב אלסאנע: אין להם יכולות.

טלב אלסאנע: מבחינה אובייקטיבית אין להם זמן.

דוד אזולאי: לא שמעתי את זה מהם.

עמוס ארבל: אנחנו משקיעים המון שעות בוועדה – לא רק בדיון עצמו, אלא גם מעבר לכך.

עמוס ארבל: יש סוגיות עקרוניות שעולות ברמה של הרשות לדיונים אצלנו בתוך הרשות עם הלשכה המשפטית.

עמוס ארבל: לדוגמה, עם הכלות הסוריות.

עמוס ארבל: לדוגמה, אפילו מול פרקליטות המדינה, ועוד ועוד.

עמוס ארבל: היו כמה תיקים שעלו לבג"ץ, והיינו צריכים לתת עמדות עקרוניות.

עמוס ארבל: כל תיק כזה זה המון זמן והמון התעסקות בהיבט של עמדות המדינה בגלל שהוא עלה לשם, וסוגיות מאוד עקרוניות שעולות דרך הוועדה הזאת.

עמוס ארבל: משקיעים בזה המון זמן, ואנחנו בקשר מאוד חם וטוב עם יושבת-ראש הוועדה, ובין חברי הוועדה.

עמוס ארבל: הוועדה מתכנסת אחת לשלושה שבועות, ולעיתים גם לשבועיים, ולעיתים גם לחודש - אל תתפסו אותי כאן במדויק בעניין הזה.

עמוס ארבל: אבל, צריך לזכור גם שקצת קשה לתאם בין חברי הוועדה כדי שכולם יהיו כי כל אחד עמוס בלוחות זמנים אחרים, וכן הלאה.

עמוס ארבל: אבל, הוועדה עושה את עבודתה הנאמנה, עבודה מקצועית, טובה ואיכותית.

עמוס ארבל: אנחנו נמצאים בפיגור של לוחות זמנים.

דוד אזולאי: על כמה פניות אתם מדברים?

טלב אלסאנע: כמה פניות היו לכם מאז כינון הוועדה.

עמוס ארבל: אגב, הצגנו את כל הנתונים בכל פורום שנתבקשנו.

עמוס ארבל: נתנו את כל הנתונים לעוזר היועץ המשפטי לממשלה, וגם לפרקליטות המדינה לקראת ההארכה של הוראת השעה, כולל לקראת הדיון הנוכחי בכנסת של הארכת הוראת השעה, וגם לפני שנה, וכן הלאה.

עמוס ארבל: הצגנו כל נתון לכל גורם רשמי במדינת ישראל שביקש את הנתונים.

עמוס ארבל: נכון לשבוע שעבר הנתונים הם כדלקמן, ואם תרצה אחרי זה אתן לך את הנייר עם כל המספרים.

עמוס ארבל: בסך הכול הוגשו 770 בקשות מאז תחילת עבודת הוועדה.

עמוס ארבל: 290 בקשות נדונו, 157 בקשות נדחו, 45 אושרו למעמד כזה או אחר בהתאם, וחלק נוסף – 72 בקשות נמצאות בהליך טיפול.

עמוס ארבל: בהליך טיפול סביר מאוד להניח שהבקשה אושרה, אבל היא עדיין נמצאת באישור שב"כ.

עמוס ארבל: בדרך כלל זה אישורי שב"כ של אבחון ביטחוני.

עמוס ארבל: אגב, גם כאן זה חלק שהוא לא פשוט שמעכב את מתן ההחלטה ואת היציאה החוצה לתשובה פורמאלית לאדם, כי מקבל התשובה החיובית צריך למלא טופס קורות חיים שהוא טופס ארוך, ואפשר לומר שהוא גם מייגע.

עמוס ארבל: מדובר בטופס של משהו כמו 30 עמודים שבו צריך לפרט את כל הפרטים של בני משפחתו ושל המוזמן והמזמין.

עמוס ארבל: זה עובר לאבחון שב"כ רציני, ביטחוני כנדרש על פי עבודתם, ובהתאם לכך זה גם לוקח הרבה זמן עד לקבלת התשובה.

דוד אזולאי: אתה מדבר רק על מקרים שבאות פניות מהשטחים לתחום מדינת ישראל.

עמוס ארבל: הוועדה הזאת תמיד דנה במקרה של אזרח ישראלי מול תושב שטחים.

דוד אזולאי: האם יש מצב הפוך שבו אזרח ישראלי מבקש לעבור לשטחים לצורך איחוד משפחות?

עמוס ארבל: אם הוא רוצה לעבור הוא לא צריך להגיש בקשה לוועדה.

טלב אלסאנע: לא נותנים לו.

טלב אלסאנע: בן זוג או בת זוג שרוצים לעבור לעזה לביקור ניגשים למתפ"ש.

דוד אזולאי: לא לביקור, אני מדבר מבחינת איחוד משפחות.

טלב אלסאנע: גם איחוד משפחות.

עמוס ארבל: אין מניעה מלעבור.

טלב אלסאנע: הרי לא נותנים לו להיכנס.

טלב אלסאנע: מה זה "אין מניעה"?

טלב אלסאנע: אנחנו מטפלים בזה יום יום.

עמוס ארבל: הוא דיבר על מצב הפוך - הגברת גרה ברמלה.

עמוס ארבל: זה לא במנדט של הוועדה.

עמוס ארבל: הוועדה לא עוסקת בזה.

טלב אלסאנע: לא לוועדה.

טלב אלסאנע: היא מגישה למתאם הפעולות בשטחים כדי להתיר את כניסתה לעזה.

דוד אזולאי: לא איחוד משפחות.

דוד אזולאי: יש פה הבדל.

טלב אלסאנע: כדי לחיות בעזה הוא צריך להיכנס לעזה, והוא צריך לפנות למתאם הפעולות ששולט בעזה או בגדה, והוא לא נותן להם היתרים להיכנס.

עירית וייס בלום: אבל, זה לא עניין של הוועדה.

טלב אלסאנע: זה לא עניין של הוועדה.

טלב אלסאנע: אבל, נשאלה שאלה ואני עונה.

טלב אלסאנע: אתם נכנסים לתמונה אם הם רוצים לעשות איחוד משפחות בישראל, בנוסף למשרד הפנים.

טלב אלסאנע: אם המקרה הוא הפוך - זאת אומרת, בן הזוג או בת הזוג רוצים לעבור לגדה או לרצועה - הרי מי שצריך לתת להם היתרי כניסה לשם כדי שהכניסה תהיה חוקית זה מתאם הפעולות בשטחים.

דוד אזולאי: ולא נותנים להם.

טלב אלסאנע: ולא נותנים להם.

דוד אזולאי: את זה אנחנו יכולים לסדר כמה שאתה רוצה.

דוד אזולאי: תגיד לי רק כמה שאתה רוצה – נסדר לך.

טלב אלסאנע: מאה אחוז, בסדר גמור.

טלב אלסאנע: כי בלאו הכי כולם בישראל – גם בעזה, גם ב- - - .

טלב אלסאנע: אין מדינה בינתיים.

שאין ג'ונד: עובדתית זה לא כל כך מדויק.

שאין ג'ונד: יש היתרים שנכנסים, ויש ישראלים שנכנסים לרצועה.

שאין ג'ונד: אבל, לא לזה התכנסנו היום.

דוד אזולאי: אני שאלתי שאלה, ורציתי לשמוע תשובה, וקיבלתי את התשובה.

טלב אלסאנע: אתה רואה שמתוך 770 בקשות, נדונו 290 בלבד.

טלב אלסאנע: זה פחות מ-50%.

טלב אלסאנע: האם זה סביר?

עמוס ארבל: מה זה "סביר"?

עמוס ארבל: אף אחד לא עושה שם כי זה ועדת חריגים הומניטארית וכו'.

טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על דיונים.

טלב אלסאנע: אחר כך, מתוך 770, 45 - פחות מ-10% מאושרות.

עמוס ארבל: מה מאושר, ומה לא מאושר זה המנדט של כלל חברי הוועדה והחלטת שר הפנים.

עמוס ארבל: אפשר לערער על זה.

עמוס ארבל: אפשר לשאול למה.

טלב אלסאנע: מה המשותף לבקשות שאושרו?

עמוס ארבל: המשותף למה שמאושר הוא שהבקשות הן של הומניטאריים מיוחדים.

טלב אלסאנע: מה מיוחד בהן?

עמוס ארבל: אם אני מרמלה והתחתנתי עם בחורה מג'נין, זה לא עושה אותי הומניטארי מיוחד.

טלב אלסאנע: הבנו, אמרת את זה בהתחלה.

טלב אלסאנע: מה הדבר המיוחד?

עמוס ארבל: המיוחד הוא ילדים שהם חולים, חלילה.

עמוס ארבל: אדם שנפגע ומעורב בזה גם משהו שהוא ביטחוני – ספק, לא ספק.

עמוס ארבל: במקרה הזה אנחנו הולכים לכיוון המקל דווקא של לתת לו את המענה הרפואי.

טלב אלסאנע: האם השיקול שלכם הוא רק ביטחוני בלי שיקול אזרחי?

עמוס ארבל: שיקול אזרחי לגמרי.

עמוס ארבל: גם אם השב"כ או מתפ"ש לא מכירים בו ככזה שהוא מאוים, או ככזה שהוא נפגע עקב שיתוף פעולה כי הוא היה רק חשוד בשיתוף פעולה, אנחנו הולכים לכיוון המקל כדי לתת אכן מעמד ולהמליץ בפני שר הפנים.

דוד אזולאי: אני מניח שישנה איזושהי רוטינה שכל מי שמקבל תשובה שלילית ניגש ישר לוועדה ההומניטארית, וכתוצאה מזה יש בקשות רבות שמגיעות לאותה ועדה הומניטארית.

דוד אזולאי: אני חושב שבעניין הזה אתם מושכים אש שלא לצורך, ואני אסביר לכם למה אני מתכוון.

דוד אזולאי: אני מניח שמגיעות אליכם אלפי בקשות, כפי שציינתם פה.

דוד אזולאי: במשך תקופה כזאת כשאתה פורס את זה על פני שנתיים, 2,500 בקשות זה באמת לא הרבה יחסית.

דוד אזולאי: אני מכיר גופים אחרים שמגיעות אליהן הרבה יותר בקשות.

דוד אזולאי: יכול להיות שפה אתם צריכים לקבוע איזשהו נוהל עבודה קבוע, ודיברנו על זה כבר פעם.

דוד אזולאי: רבותי, אני כרגע לא נכנס לתשובות.

דוד אזולאי: אני כרגע מדבר על הדיון של הוועדה ההומניטארית.

דוד אזולאי: לדעתי, הוועדה ההומניטארית הזאת צריכה להתכנס לפחות אחת לשבוע.

דוד אזולאי: קודם כל, צריך להתגבר על כל העומס הזה בתקופה מסוימת, ופעם אחת ולתמיד ליישר קו.

דוד אזולאי: אחרי שאתם מתחילים ליישר קו תוכלו לקבוע נוהלי עבודה של לפחות פעם בשבועיים.

דוד אזולאי: רבותי, שוב, אני לא נכנס כאן לעניין של תשובה חיובית או שלילית.

דוד אזולאי: קודם כל, תשובה.

דוד אזולאי: אדם הגיש בקשה לוועדה הומניטארית - אי אפשר להמתין שנה.

דוד אזולאי: אני מכיר מקרים שפנו שבהם יכולים לחכות שנה.

דוד אזולאי: אני מבין - זה לא משרד הפנים, זה השב"כ.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים את זה.

דוד אזולאי: נציג השב"כ לא נמצא פה, וזה חבל כי אני חושב שגם הוא היה צריך להיות פה.

דוד אזולאי: אני רוצה לעמוד בדיון הזה על שתי נקודות שצריך להחליט עליהן.

דוד אזולאי: ראשית, להדביק את הפיגור אחת ולתמיד.

דוד אזולאי: הוועדה צריכה לשבת במשך חודש ימים ולגמור את הסיפור הזה.

דוד אזולאי: שנית, הגבלה בזמן את מתן תשובות.

דוד אזולאי: נדמה לי שבחקיקה קבעו זמן.

עמוס ארבל: קבעו תוך 6 חודשים במידה וכל המסמכים וכל מה שנדרש בוצע.

עמוס ארבל: אבל, רוב התיקים הם כאלה שחסר שם.

דוד אזולאי: תמיד יהיה חסר.

עמוס ארבל: לא, גם האבחון וגם ההשלמות האחרות.

עמוס ארבל: יושבת ראש הוועדה עושה את עבודתה נאמנה ברמה של דייקנות וירידה לפרטים בצורה ממש מדהימה כדי לתת פתרון אמיתי של מדינת ישראל למקרים הספציפיים האלה, ובצדק.

טלב אלסאנע: האם אתם מזמינים אנשים לדיון?

עמוס ארבל: לא.

טלב אלסאנע: האם אתם מזמינים אותם להבהרות?

עמוס ארבל: לא.

עמוס ארבל: אנחנו מדברים איתם בטלפון, שולחים להם מכתבים למקרים שחסר מסמך, חסר אישור מביטוח לאומי.

טלב אלסאנע: ומה קורה אם מישהו רוצה להופיע בפני הוועדה?

עמוס ארבל: אין אפשרות.

עמוס ארבל: במידה ואנחנו נדרשים להליך בירור נוס, אנחנו רותמים את הלשכות של רשות האוכלוסין הפזורות בארץ - וזה כן כתוב בנוהל - ואנחנו מבקשים מהן כהנחיה להזמין את בני הזוג הרלוונטיים אליהם לבירור כזה או אחר: מרכז חיים, זוגיות, ועוד כל מיני דברים כאלה.

עמוס ארבל: לאחר מכן הם נותנים לנו את ההמלצות שלהם בעקבות השימוע כי זו גם העבודה המקצועית של הלשכות של הרשות.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: אדוני, האם אתה רוצה להוסיף?

שאין ג'ונד: לא.

שאין ג'ונד: עמוס נגע בכל הדברים.

שאין ג'ונד: תודה.

דוד אזולאי: נציגי המשטרה?

דוד אזולאי: הם סומכים על נציג משרד הפנים.

אהוד עופר: לא, אנחנו לא חברים בוועדה הזאת.

עמוס ארבל: הם לא חברים בוועדה, אנחנו רותמים אותם לסייע לנו במקרים של מידע פלילי.

טלב אלסאנע: משרד הפנים הוא הרוח החיה.

דוד אזולאי: לא, משרד הפנים לא כל כך.

דוד אזולאי: הלוואי וזה היה כך.

טלב אלסאנע: זה מה שמעניין כאן.

טלב אלסאנע: מי שדן בבקשה לאיחוד משפחות זה משרד הפנים, ומי שדן בבקשה בוועדה המיוחדת זה משרד הפנים, ומי שדן בעררים זה משרד הפנים.

טלב אלסאנע: זה דבר שהוא ממש- - -

עמוס ארבל: שר הפנים הוא אינסטנציה מספיק בכירה ומכובדת כדי להחליט על כל תיק.

דוד אזולאי: מה חלקה של המשטרה בוועדה ההומניטארית הזאת?

אהוד עופר: במקרים שאנחנו מסרבים בלשכות על רקע פלילי, הם פונים אלינו לבדוק את העמדה שלנו.

אהוד עופר: אני יכול להעיד שמה שאומר מר עמוס ארבל הוא נכון, שבאחד המקרים אני ממש התנגדתי, ולמרות שהיו סמים- - -

עמוס ארבל: גם אם המקרה הוא הומניטארי מיוחד והוגדר ככזה על-ידי הוועדה, ויש מעורבות פלילית, אז המשטרה מתנגדת, ואנחנו מונעים.

אהוד עופר: מעורב פלילי – תיקי סמים קשים, והוועדה בגלל - - -

דוד אזולאי: האם לא היה הראוי שנציג המשטרה גם ישב, או שאתם פשוט מערבים אותו אוטומאטית?

עמוס ארבל: מערבים אותו בהתאם למקרה.

עמוס ארבל: יש לנו מידע משטרתי על כל תיק, ואז אנחנו - - -

דוד אזולאי: הבנתי.

דוד אזולאי: את מי גברתי מייצגת?

תמר נבו: אני תמר נבו מעמותת רופאים לזכויות אדם.

תמר נבו: נאמר שמתקיימים בערך 20 - 25 תיקים בכל דיון.

תמר נבו: רציתי לשאול כמה זמן נמשך דיון?

תמר נבו: כלומר, כמה זמן בערך מוקדש לכל תיק?

עמוס ארבל: הוא יכול להיות עשר דקות, והוא יכול להיות גם שעתיים.

תמר נבו: ומהו הזמן הממוצע של פגישה של ועדה?

עמוס ארבל: ממוצע - בערך 5 שעות.

דוד אזולאי: באיזה שפה מתנהלת השיחה כשאתם פונים אל אותם מבקשי האיחוד?

עמוס ארבל: בעברית, אין בעיה בעברית.

עמוס ארבל: תמיד יש בן זוג ישראלי אז אין בעיה.

עמוס ארבל: יש גם הרבה עורכי דין שמייצגים.

דוד אזולאי: ומה עם המסמכים עצמם?

עמוס ארבל: הכול בעברית.

עמוס ארבל: קורות החיים הם גם עברית וגם ערבית.

עמוס ארבל: הטופס של הפנייה לוועדה הוא גם עברית וגם ערבית.

עמוס ארבל: כלומר, אדם יכול למלא אותו.

עמוס ארבל: יש מקרים כמו תעודת לידה או נישואין שמוגשים רק בערבית, ואז אנחנו לא דורשים תרגום בעברית.

עמוס ארבל: ג'ונד מסייע, או שיש לנו אנשים אחרים שיכולים לסייע.

דוד אזולאי: האם רוב האנשים מיוצגים על-ידי עורכי דין?

עמוס ארבל: אפשר להגיד, כן.

דוד אזולאי: האם מי שמגיש בקשה כזאת צריך לשלם איזושהי אגרה?

עמוס ארבל: לא.

יפה שפירא: אבל, הוא צריך להביא איזה אישור נוטריוני, לא?

עמוס ארבל: לא, טופס פשוט של הגשה.

עמוס ארבל: הוא צריך לצרף תעודת נישואין, תעודת לידה שלו – טפסים מאוד בסיסיים.

דוד אזולאי: לצערי, אני חייב להגיד שאנחנו לא מתקדמים בקטע הזה.

דוד אזולאי: כבר היה דיון אחד.

טלב אלסאנע: עמוס, האם אפשר לקבל את הפלאפון שלך?

עמוס ארבל: כן.

דוד אזולאי: אני רוצה לסכם את הדיון.

דוד אזולאי: נדמה לי שבתקופתי קיימתי כבר דיון אחד בוועדה בנושא הזה.

ליאורה בכור: אני מבקשת להגיב לפני שתסכם.

ליאורה בכור: שמי ליאורה בכור, ואני עורכת דין במוקד להגנת הפרט, ואני ועדי לוסטיגמן מייצגות כמה בקשות בפני הוועדה ההומניטארית.

ליאורה בכור: חלק ניכר מהבקשות מגיעות אפילו לבג"ץ על עתירת אי מענה כי אנחנו לא מקבלים מענה.

ליאורה בכור: לגבי דבריו של מר ארבל – רציתי לציין שלפי הנוהל של הוועדה הם אמורים להתכנס פעם בשבועיים ולא יותר.

ליאורה בכור: זה כתוב בנוהל.

ליאורה בכור: כתוב גם שהם אמורים לערוך שימוע לאדם.

ליאורה בכור: לא הבנתי כל כך איך הם מגיעים לדיון פעם בחודש, ושאין אפשרות לשימוע.

ליאורה בכור: לגבי הצורך בעורך דין – יש צורך ניכר בעורך דין גם מבחינת הטופס של קורות החיים.

ליאורה בכור: כפי שצוין, הטופס הזה הוא טופס מייגע.

ליאורה בכור: הוא לוקח המון זמן, שעות, ונדרשת חתימה של עורך דין.

ליאורה בכור: אם מרים רוזנטל אומרת שיש בעיה עם קורות החיים אז צריך למלא את כל הטופס מחדש, וזה אומר שצריך לפנות שוב לעורך דין.

עמוס ארבל: לא מרים אומרת, השב"כ אומר.

ליאורה בכור: אנחנו מקבלים תשובה מהוועדה שצריכים למלא את מלוא הטופס מחדש.

ליאורה בכור: לא הבנתי מהמספרים מה ההבדל בין תיקים שנדונו לבין תיקים שהם בהליך טיפול ושהם נדחו.

ליאורה בכור: לא הבנתי את ההבדל בין נדונו ונדחו ואושרו.

עמוס ארבל: ציינתי שבסך הכול הוגשו 770.

עמוס ארבל: מתוכם נדונו בסביבות 300, כי מאז היתה עוד ועדה והם לא בנתונים כרגע.

עמוס ארבל: הדלתא בין כמות התיקים לבין מה שנדון זה לא נדון.

עמוס ארבל: הוא עוד לא עלה לדיון כלשהו.

עמוס ארבל: ומתוך הנדון יש תשובות שליליות, חיוביות, בהליך.

טלב אלסאנע: האם אתם מנמקים כאשר אתם דוחים?

עמוס ארבל: אמת.

דוד אזולאי: כדי שמי שירצה יוכל לעתור לבג"ץ.

עמוס ארבל: יש גם עתירות.

עדי לוסטיגמן: אני עו"ד עדי לוסטיגמן, וגם אני מייצגת הרבה תיקים באופן פרטי וגם של המוקד להגנת הפרט.

עדי לוסטיגמן: אדוני התייחס לנושא ההנמקה.

עדי לוסטיגמן: לרוב אנחנו מקבלים תשובות מאוד לקוניות ללא הנמקה ממשית – לא מצאו נימוקים הומניטאריים, או כן מצאו, ולרוב בלי הנמקה מעבר לכך.

עדי לוסטיגמן: אנחנו מבקשים פרוטוקול, ועד היום לא זכור לי שקיבלנו פרוטוקול.

עדי לוסטיגמן: מהוועדה נמסר שאת הפרוטוקול צריך לבקש משר הפנים.

עדי לוסטיגמן: פניות שלנו לשר הפנים לקבל את פרוטוקול הוועדה כדי ללמוד איך נעשה ההליך – זאת אומרת, שתהיה שקיפות לגבי הדיון כשמדובר בנושאים שכל כך מכריעים את חיי אנשים – אנחנו לא מצליחים לראות אותם, דבר שמקשה עלינו כשאנחנו פונים לבג"ץ כנגד החלטות הוועדה להבין, ולהביא את ההחלטות לביקורת שיפוטית כמו שצריך בהתייחס לנימוקים שלהם ולאופן שבו ההליך התנהל.

עמוס ארבל: התשובות שנשלחות הן תשובות מנומקות.

עמוס ארבל: לעיתים כתוב בתשובה שהוועדה לא מצאה טעמים הומניטאריים מיוחדים לבקשה.

עמוס ארבל: זה כאילו לא מספק, אבל זה בפני עצמו.

טלב אלסאנע: האם זו תשובה סטנדרטית?

עמוס ארבל: לא, זו לתשובה שיש רק זוגיות ולא משהו נוסף.

עמוס ארבל: זה חלק מהתשובות.

טלב אלסאנע: למה אי אפשר להעביר להם את פרוטוקול הדיון הרלוונטי?

עמוס ארבל: שנייה, אני אתייחס, אדוני.

עמוס ארבל: לגבי הפרוטוקולים – דיוני הוועדה הם דיונים סגורים.

עמוס ארבל: נכון שאנחנו לא עוסקים עכשיו בסוגיות בוערות בביטחון המדינה.

עמוס ארבל: מצד שני, יש שם התייחסויות ביטחונית, וגם התייחסויות ספציפיות לעמדות כאלה ועמדות אחרות.

עמוס ארבל: כמו כלל הוועדות שעובדות במשרד הפנים, אנחנו לא מוציאים החוצה שום סיכום של פרוטוקול.

עמוס ארבל: אנחנו כן מעבירים - ובג"ץ קיבל את עמדתנו בעניין הזה לגבי העברת הפרוטוקול - את מה שאנחנו ממליצים לשר הפנים, ואת החלטת שר הפנים.

עמוס ארבל: את הנימוקים של שר הפנים לגבי ההחלטה אנחנו כן מעבירים לגבי הבן אדם שאומר: אני רוצה לדעת מה הנימוקים, או מה ההמלצות, תמצית - - -

דוד אזולאי: האם בג"ץ קיבל את עמדתכם בנושא העברת הפרוטוקולים?

עמוס ארבל: כן.

דוד אזולאי: גברתי היא עורכת דין, והיא מכירה את הנושא, והדברים ברורים לך.

דוד אזולאי: אני לא יודע למה צריך להעלות את זה כאן.

עדי לוסטיגמן: קודם כל, אני לא ראיתי איזושהי הלכה של בג"ץ שקיבלה את העמדה הזאת.

עדי לוסטיגמן: להיפך, לאחרונה יש פסק דין של בג"ץ לגבי ועדות בנושאים של פליטים שגם הן מעלות סוגיות ביטחוניות, שבהן נקבע מפורשות שצריך להעביר את הפרוטוקולים.

עדי לוסטיגמן: כמובן שאם יש חלק מסוים שהוא חסוי אז אפשר - - -

דוד אזולאי: אין לי ספק שאם בג"ץ היה קובע שצריך להעביר פרוטוקולים, אז הפרוטוקולים היו מועברים.

דוד אזולאי: אם גברתי חושבת שצריך להעביר פרוטוקולים, זכותך לפנות לבג"ץ.

דוד אזולאי: אם בג"ץ ייתן לך סעד בעניין הזה - - -

עמוס ארבל: זה נכון לוועדה הבין-משרדית האחרת בראשות מנכ"ל הרשות, בעוד ועדות פנימיות שמתנהלות לגבי מתן מעמד כזה או אחר, ובכולן הפרוטוקולים לא מועברים.

עמוס ארבל: זה מקובל, וזה כך נכון.

עמוס ארבל: במידה והאדם מבקש, כן מעבירים לו את תמצית ההמלצה שלנו לשר הפנים שהיא מסכמת את הדיון.

דוד אזולאי: אני רוצה לסכם את הדיון.

ליאורה בכור: סליחה, יש לי שאלה מאוד חשובה לגבי היתרים.

ליאורה בכור: לפי החוק שר הפנים רשאי להעניק או היתר או א/5, ויש הבדל עמוק בין היתר ל-א/5.

ליאורה בכור: היתר זה אומר שיש לאדם זכות לחופש התנועה, ולא מעבר.

ליאורה בכור: תעודת תושבות ארעית במעמד א/5 זה אומר שיש לאדם זכויות סוציאליות.

ליאורה בכור: אם יש לך תיק, אתה מגיש בקשה לוועדה הומניטארית מטעמים רפואיים חזקים.

ליאורה בכור: אם אתה מקבל היתר זה לא יעזור לך, אין לך ביטוח בריאות, אין לך קופת חולים וכו'.

ליאורה בכור: מתוך המספר של 45, רציתי לדעת כמה מתוכם קיבלו היתרים, וכמה מתוכם קיבלו א/5.

עמוס ארבל: ארבעה קיבלו א/5.

ליאורה בכור: ארבעה מתוך 45.

ליאורה בכור: זה אומר שהיתר לא מקבלים שום זכויות.

עמוס ארבל: הוועדה לא דנה במתן זכויות.

ליאורה בכור: לפי החוק זה מספר מאוד - - -

דוד אזולאי: אבל, אנחנו לא באים פה לקבוע מי יקבל זכויות, מי לא יקבל, מי יקבל א/5, או את ההיתר.

דוד אזולאי: זה לא תפקידנו.

דוד אזולאי: לנו חשוב – וזו הנקודה שעליה אנחנו עומדים – שהוועדה תתפקד כראוי, ותספק תשובות במהירות האפשרית.

דוד אזולאי: זה חשוב לנו, ובשביל זה אנחנו מתכנסים פה.

דוד אזולאי: נדמה לי שחבר הכנסת טלב אלסאנע שהוא יוזם הדיון מסכים איתי בעניין הזה.

דוד אזולאי: לכן, אני מבקש שני דברים.

דוד אזולאי: ראשית, הוועדה תפנה למנכ"ל הרשות למינהל אוכלוסין לתגבר בכוח אדם את הוועדה על מנת להתגבר על העומס שנמצא בוועדה ההומניטארית, ובכך לסגור אחת ולתמיד את הפיגור הזה.

דוד אזולאי: שנית, הוועדה דורשת לעבוד על פי הנוהל.

דוד אזולאי: כלומר, כינוס הוועדה אחת לשבועיים כפי שהנוהל מחייב.

טלב אלסאנע: שתהיה גם תשובה בפרק זמן של 6 חודשים מקסימום.

דוד אזולאי: שלישית, גם כאן אני מבקש – צריך לעבוד על פי הנוהל שתשובות תינתנה בתוך 6 חודשים כפי שהנוהל מחייב.

דוד אזולאי: אלו הם שלושת הדברים עליהם אנחנו מבקשים לעמוד.

דוד אזולאי: אני מאוד מאוד מבקש.

דוד אזולאי: אנחנו נוציא מכתב בעניין הזה למנכ"ל הרשות למינהל האוכלוסין, ויצטרכו לתת לכם מספר פקידות או פקידים שיצטרכו לשבת כמה ימים רצופים על מנת להתגבר על העומס הזה.

עמוס ארבל: אנחנו צריכים לעשות איזשהו מהלך לצמצום הפיגור.

דוד אזולאי: חייבים לעשות את זה.

דוד אזולאי: אנחנו לא נכנסים לשאלה מה נותנים, כמה נותנים.

דוד אזולאי: אבל, קודם כל שהוועדה תתחיל לתפקד, וכך יהיה פחות לחץ על הוועדה, ותהיה פחות ביקורת על הוועדה – זה מה שאני מבקש.

תמר נבו: אם יורשה לי - לפי נוסח החוק רשום ששר הפנים רשאי למנות כמה הרכבים שונים של הוועדה.

תמר נבו: כלומר, אותו הרכב שקבוע בחוק, אבל שיתקיימו כמה ועדות מקבילות כדי למנוע עומס כזה, וזה דבר שאנחנו רואים שלא נעשה.

דוד אזולאי: אם שר הפנים ימצא לנכון להקים עוד ועדה הומניטארית - ולזה גברתי מתכוונת – לי זה לא משנה שיקראו לזה עוד ועדה, שיתגברו את הוועדה הקיימת, ובלבד להתגבר על העומס הקיים היום בוועדה.

דוד אזולאי: זה הדבר הכי חשוב, ולזה כולנו צריכים לשאוף.

תמר נבו: כן.

תמר נבו: אבל, מלבד זאת אני אבקש לציין ש-300 תיקים זה הרבה מאוד תיקים שמתוכם רק ארבעה יקבלו זכויות שמעבר, לפחות לדעתי, כשהתיקים שכן מאושרים זה תיקים שהם באמת מקרה הומניטארי יוצא דופן שבאמת מאוד זקוק לעזרה.

תמר נבו: נראה לי קצת מוזר שהרכב הוועדה לא כולל אנשים ממשרדים חברתיים שיש להם גישה לעניינים הומניטאריים וכדו' כמו משרד הרווחה, משרד - - -

דוד אזולאי: גברתי, האם את מצפה שבדיון כזה אנחנו גם נשנה חקיקה וגם נרכיב ועדות?

תמר נבו: לא, אבל זו בעיה שחשוב לדעת ולהכיר.

דוד אזולאי: הנושא הזה כבר נדון הרבה פעמים, והמחוקק קבע מה שקבע.

דוד אזולאי: אנחנו צריכים לדאוג לכך – וזה תפקידנו – שהוועדה תפעל על פי הוראת המחוקק.

דוד אזולאי: זה הדבר הכי חשוב.

עדי לוסטיגמן: דבר נוסף בנושא המעמד הארעי.

עדי לוסטיגמן: אם הוועדה הזאת התכנסה פה כדי לנסות לייעל, וגם לראות שבאמת הוועדה תעזור - בסופו של דבר, מדובר בעניינים הומניטאריים וזה יכול ממש להכריע חיים של בני אדם - יכול להיות שיש צורך אולי בוועדה נוספת שתתכנס כאן לאבחן את הארבעה מקרים האלה שבהם ניתן א/5, ולראות מדוע השימוש בסמכות שניתנה בחוק – שוב, אנחנו מדברים על המסגרת של החוק, והאם החוק מקוים כמו שכתוב אותו.

עדי לוסטיגמן: הרי ברגע שניתנה סמכות לתת מעמד ארעי אז צריך להשתמש בסמכות הזאת.

עדי לוסטיגמן: אי אפשר באופן גורף לא להשתמש.

עדי לוסטיגמן: 4 פעמים מתוך מעל 300 מקרים – אני לא זוכרת בעל פה את הנתונים – זה כמעט כמו לא להשתמש בסמכות שניתנה בחוק.

עדי לוסטיגמן: ואולי יש מקום כוועדת הפנים של הכנסת קצת להבין מה עומד מאחורי המספרים מאחר ומדובר בחיי אדם.

דוד אזולאי: האם את מצפה עכשיו מאיתנו שאנחנו נורה לוועדה לתת יותר א/5?

עדי לוסטיגמן: לא, אבל אני מצפה שאפשר אולי להגיע לשקיפות יותר גדולה.

עמוס ארבל: אנחנו לא עוסקים בביטוח לאומי, ולא הבטחת הכנסה, ולא לתת עכשיו כסף למי שאין לו, לצערנו הרב.

עמוס ארבל: אנחנו עוסקים פה בזוגיות.

עדי לוסטיגמן: ממש לא זוגיות, כי החוק מדבר במפורש - - -

עמוס ארבל: ממש כן.

דוד אזולאי: סליחה, הוויכוח הזה מיותר.

דוד אזולאי: אני הסברתי בדיוק מהם תפקידיה של הוועדה.

דוד אזולאי: כמחוקקים וכמפקחים על הרשות המבצעת אנחנו פנינו ונפנה גם בכתב ונבקש.

דוד אזולאי: מעבר לכך אנחנו לא יכולים.

דוד אזולאי: אם גברתי חושבת שהוועדה לא מתנהלת כראוי, בשביל זה יש מחוקק.

דוד אזולאי: אפשר להגיש הצעת חוק, ולהביא אותה למליאה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

עדי לוסטיגמן: אנחנו נשמח לקיים דיון נוסף, ואני מניחה שאני מדברת בשם הארגונים.

עדי לוסטיגמן: אנחנו בטוחים שבמסגרת הזאת באמת זה לא הזמן להתעמק בזה.

עדי לוסטיגמן: אבל, כן לראות אם הוועדה מקיימת את החוק לא רק מבחינת הפרוצדורות והזמנים, אלא גם מבחינה מהותית שיכולה להכריע זכויות אדם בנושא הזה של - - -

דוד אזולאי: בשביל זה ישנם אנשי מקצוע שיושבים בוועדה, אלא אם תבוא איזושהי תלונה שאת מכירה, ואת יודעת על מה מדובר.

עדי לוסטיגמן: התלונה היא במקרו, לא במיקרו, כשאנחנו רואים מספר כל כך רב של מקרים שמתוכם רק כמעט מספר אפסי מקבל זכויות.

דוד אזולאי: אם יש לך מקרים ספציפיים שאת חושבת שהוועדה לא עשתה מלאכתה נאמנה, תעבירי אלינו, ואנחנו נטפל בזה.

קריאות: האם אני יכולה להעביר אליך?

קריאות: רוב תודות.

דוד אזולאי: תודה רבה, אני מודה לכם.