ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 331, 2010-10-18 10:00

אופיר אקוניס: בוקר טוב לכולם.

אופיר אקוניס: אני מתכבד לפתוח את ישיבות ועדת הכלכלה לשבוע זה.

אופיר אקוניס: אנחנו עוסקים ביום המודעות הארצי לחניות נכים, ביוזמת נגישות ישראל ובשיתוף משטרת התנועה.

אופיר אקוניס: אנחנו נקיים היום שלוש ישיבות בנושא הזה – הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (הצבת תמרור במקום חניה לנכה), המציע חבר הכנסת זבולון אורלב, הצעת חוק פרטית שלו.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה, אנחנו כבר מסיימים אותה.

אופיר אקוניס: יש לנו כאן אורחים מבתי-ספר.

אופיר אקוניס: קריאה:     	בית-ספר אורתודוכסי חיפה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	יופי.

אופיר אקוניס: אתם כל היום בכנסת?

אופיר אקוניס: קריאה:     	חצי יום, ואחרי כן בבית-המשפט העליון.

אופיר אקוניס: יפה מאוד.

אופיר אקוניס: מהרשות המחוקקת לרשות השופטת, חשוב.

אופיר אקוניס: רק ברשות המבצעת הם לא מבקרים אבל שם אין ביקורים, למיטב ידיעתי.

אופיר אקוניס: אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, אני מקווה שאנחנו נסיים היום.

אופיר אקוניס: מר יובל וגנר, רצית לומר כמה מלים בפתיחת היום הזה, בבקשה.

אופיר אקוניס: יובל וגנר:     	בוקר טוב.

אופיר אקוניס: אני רוצה להודות לך מאוד, חבר הכנסת אקוניס, על שמצאת לנכון לכנס סדרת ישיבות בנושא חניות נכים.

אופיר אקוניס: חניות נכים זה רק חלק מעולם הנגישות, שהוא עולם ומלואו, אבל הוא המרכיב הקריטי כי בסוף, אם אין חניית נכים אז בכלל לא יכולים להגיע למבנה – לא משנה אם הוא נגיש או לא נגיש – לכן זה מרכיב קריטי.

אופיר אקוניס: מדינת ישראל היא אחת המדינות המתקדמות בעולם, אבל לצערנו בתחום חניות הנכים אנחנו לא יכולים להיות גאים מדי כי יש תופעה מאוד מכוערת של עברייני חניות נכים, יש סוגים שונים של עבריינים.

אופיר אקוניס: יש את התרצנים, שיש להם כל מיני תירוצים – חם לי, קר לי, רק לרגע, בא לי לקחת ילד, אני רק לוקח, אני רק מחזיר; האחרים הם הזייפנים, הם החמורים, הפליליים שמזייפים תווי חנייה; והאחרונים החביבים זה בני המשפחה של אלו שיש להם תגי חנייה, שמשתמשים גם הם בדבר הזה.

אופיר אקוניס: זה נורא ואיום.

אופיר אקוניס: נכון, עסקנו בזה בישיבה הקודמת.

אופיר אקוניס: ביקשנו באמת להמעיט בתופעה.

אופיר אקוניס: יובל וגנר:     	נכון.

אופיר אקוניס: לדעתי צריך לקרוא לשר התחבורה שישלח מכתב לכל בעלי תגי חנייה, שיבהיר להם שזה אסור באיסור מוחלט.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, עשינו יום מודעות ארצי בשיתוף משטרת ישראל, בשיתוף של עשרות חברות וארגונים עסקיים, עשרות בתי-ספר, עשרות רשויות, ואני מאוד שמח שיש פה בני נוער כי בני הנוער בעתיד הם אלה שלא יחנו בעצמם והם אלו שתפקידם לדאוג שההורים שלהם לא יחנו.

אופיר אקוניס: בקיצור, מודעות כרגע היא קריטית, ואני מאוד שמח שבעזרת החקיקות שנמצאות כרגע בראשותך- - -  היו"ר אופיר אקוניס:     	זה החוק הראשון היום.

אופיר אקוניס: יהיו עוד שתי ישיבות – אחת בנושא תקנה ממשלתית, והשנייה, הצעתו של חברנו חבר הכנסת מטלון, שגם נעסוק בה.

אופיר אקוניס: מר וגנר – אתה לא היית פה – בשבוע שעבר אנחנו פטרנו רכבי נכים מתשלום בנתיב המהיר לתל-אביב, על-פי רעיון של הוועדה הזאת – אם אני לא טועה הייתי בין המציעים גם – בנתיב שייפתח בעוד חודשיים בכניסה לתל-אביב פטור מלא, בזמן שהדו-גלגלי ביקשו גם פטור מלא, קיבלו 50%.

אופיר אקוניס: יובל וגנר:     	אני רוצה לסכם ושוב להודות לך בהובלה, ושיהיה לנו בהצלחה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	אין על מה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורלב, בבקשה.

אופיר אקוניס: אנחנו בעצם מסיימים היום, אני מקווה, כפי שהבטחתי גם לך.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	קודם כול, אני מודה לך מאוד על העיתוי כיוון שאנחנו ציינו אתמול את יום הנגישות באירוע מאוד משמעותי בנמל תל-אביב, גם ביקרתי בו יחד עם חברי כנסת נוספים.

אופיר אקוניס: יש לעניין הזה שני היבטים.

אופיר אקוניס: היבט אחד הוא היבט התודעה – היבט התודעה של הציבור – זה עניין ערכי, זה עניין מוסרי, אל תחנה במקום רעך.

אופיר אקוניס: אל תחנה במקום שאתה לא צריך לחנות, וכפי שכתוב כאן בשלט – לא נכה אל תחנה, וכל אחד מבין את החשיבות שאם אתה תופס מקום חנייה של נכה, בעצם שיבשת לו לחלוטין את תוכנית החיים שלו, הוא לא יכול להגיע למקום שאליו הוא רוצה להגיע.

אופיר אקוניס: זה ההיבט התודעתי.

אופיר אקוניס: אבל חברה מתוקנת לא מסתמכת רק על תודעה, היא גם קובעת נורמה חוקתית, נורמה חוקית שמסדירה את העניין הזה, כי יצר לב האדם רע מנעוריו, ודאי יצר לב הנהג רע מנעוריו – הוא תמיד גם עובר על תמרורים שונים, נוסע מדי מהר, חוצה קו לבן, בעוונותינו.

אופיר אקוניס: כולנו יודעים כמה הרוגים יש בשנה, ובעניין הזה אנחנו יודעים שהחוק היה חסר מפני שבמקומות חנייה שהם באופן מובהק ציבוריים - כמו ליד קניונים, כמו ליד אולמות שמחה, כמו ליד מרכולים וכדומה – לא היתה משמעות לתמרור שאוסר חנייה ומקום שהוא מקום שמור רק לנכים כיוון שלא היתה סנקציה.

אופיר אקוניס: ולכן, החוק שלנו בא להבטיח את הסמכות והאכיפה בכל מקום שבו הנכים צריכים להגיע אליו.

אופיר אקוניס: בחוק המקורי שלי הצעתי להגדיל את הקנס עד 5,000 שקלים – זה חלק מהעניין של התודעה – אבל קיבלתי את עצת היושב-ראש ועצת המומחים ש- 5,000 שקלים קנס מחייב בית-משפט ואנחנו רוצים לפשט את העניין, ולכן הקנס יהיה 1,000 שקלים, אני מבין שהוועדה כבר אישרה את התקנה שהקנס יעלה ל- 1,000 שקלים, או שעדיין לא.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	לא אושרה, אנחנו עכשיו אמורים לסיים את זה, למיטב זכרוני.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	זה מונח היום על סדר-היום.

אופיר אקוניס: לאה ורון:     	זהו הנושא השני על סדר-היום של הוועדה, בתור הצעת החוק שלך.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	אז אני אשתתף גם בחלק השני, שנאשר את התקנה – זה יעלה ל- 1,000 שקלים.

אופיר אקוניס: אני גם הצעתי בדיון הקודם – אני מבין שזה לא קשור לחוק, אדוני היושב-ראש – שבצד התמרור יהיה גם כתוב שהקנס הוא 1,000 שקלים.

אופיר אקוניס: זה חלק מתודעה.

אופיר אקוניס: אני לא יודע אם זה מותר, אני לא יודע אם יש לזה תקדים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	הגברת ראובני אולי תוכל להשיב, או משרד המשפטים.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	אני איש חינוך, בעוונותיי, וכאיש חינוך אני אומר – אם הסנקציה רשומה יש לכך הרתעה, העובר על תמרור זה צפוי לקנס 1,000 שקלים.

אופיר אקוניס: אדם יחשוב שלוש פעמים אם הוא רוצה או לא רוצה לעבור, ואני אפילו הייתי מציע פעם לעשות ניסוי לראות אם הדבר הזה עובד, לדעתי זה יעבוד, ואני מודה לך מאוד, לא רוצה לבזבז את זמן הוועדה, תודה לך.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	חברים, כיוון שאנחנו כבר בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, אני חושב שאנחנו יכולים לקרוא, אלא אם כן גילית דברים חדשים, היועצת המשפטית, מבחינת החקיקה יחד עם משרדי הממשלה, או שאנחנו בהסכמות כמעט מלאות, למיטב זכרוני – אחרי שגישרנו על הסכומים.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	כן, ממש ברמה של ניסוח.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	ענייני נוסח.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אנחנו בהסכמות מלאות.

אופיר אקוניס: תוך כדי קריאה אני אזכיר לוועדה איזה נושאים נשארו פתוחים וציינו אותם כנושאים פתוחים שהוועדה תדון בהם בעת הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר אקוניס: אני אעלה אותם ואני מניחה שהוועדה תכריע ובהתאם לכך ננסח את החוק.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	מאה אחוז.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     אנחנו מדברים על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה, מספר שוטף, ואני נכנסת ישר לסעיף 1:  לאה ורון:     עורכת-הדין בנדלר, מאיזה נוסח את קוראת?

אופיר אקוניס: האם הנוסח שעבר בקריאה הראשונה או טיוטת הנוסח שהועברה אלינו בין היתר ממשרד המשפטים?

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     אצלי כתוב בכתב יד - טיוטת נוסח לדיון היום, הצעת חוק שעברה ב- 26 במאי – שזה הקריאה הראשונה, אם אינני טועה.

אופיר אקוניס: לאה ורון:     הקריאה הראשונה היתה ב-1 ביוני.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     בדרך כלל מקריאים את הנוסח של הקריאה הראשונה, אבל כיוון שיש שם איזושהי תוספת לגבי סמכויות פקח, בהתאם לבקשת הוועדה, כמובן אני אקרא את הנוסח הזה כי זו תוספת של סעיף.

אופיר אקוניס: "1.

אופיר אקוניס: הוספת סעיף 70ב2" – כמובן שאנחנו נשנה את זה ככל שנוסיף יותר מאשר סעיף אחד.

אופיר אקוניס: "בפקודת התעבורה, אחרי סעיף 70ב1 יבוא:  "הצבת תמרור במקום חניה לנכה 70ב2.

אופיר אקוניס: מי שהקצה מקום חניה לנכה לפי כל דין, ימסור הודעה לרשות תימרור מקומית על מקום החניה שהקצה; רשות התימרור המקומית תציב תמרור לסימון מקום החניה בתוך 30 ימים מיום שקיבלה הודעה כאמור, או מיום שקיבלה הודעה מאדם אחר על הקצאת מקום החניה לנכה, והכל זולת אם רשות התימרור המרכזית הורתה אחרת.

אופיר אקוניס: " "     	את הנוסח הזה, כפי שקראתי עכשיו, כמובן שאנחנו שיפצנו, גיבשנו לקראת פרסום הצעת החוק לקריאה הראשונה, ואני אסביר את עיקרי הסעיף.

אופיר אקוניס: דבר ראשון, הבאנו לתשומת לב הוועדה שהיום, מכוח תקנות שנחקקו לפי חוק התכנון והבניה, קיימת חובה להקצות מקומות חנייה לנכים בבניינים ציבוריים.

אופיר אקוניס: אין עדיין חובה על-פי דין להקצות מקומות חנייה לנכים בדרכים, ואני מזכירה את זה גם לצורך הצעת החוק של חבר הכנסת מטלון שתידון כנושא שלישי היום.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	ראיתי שהוצבו לאחרונה – אני לא יודע אם זה בגלל או בזכות יום הנגישות – שלושה מקומות חנייה בכניסה למשרד האוצר על רחוב קפלן.

אופיר אקוניס: לפי דעתי זה לא היה לפני כן, אלה שלטים חדשים.

אופיר אקוניס: בסמוך לשער החדש של הכניסה שהם בנו יש שלושה מקומות לנכים, ללא הגבלת שעות אגב.

אופיר אקוניס: בזה עוסקת הצעת החוק של חברנו מוץ מטלון – ללא הגבלת שעות, כלומר 24 שעות ביממה.

אופיר אקוניס: לאה ורון:     	כי כבר נאמר על משרד האוצר שהם עובדים ללא הגבלת שעות.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	שלי עוסק בסימון של חניית נכים בכנסת.

אופיר אקוניס: היום לסדרני הכנסת אין סמכות.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	גם בכנסת מפרים?

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	גם בכנסת חונים, קיבלנו תלונות.

אופיר אקוניס: יש לי תלונות, העברתי למנכ"ל הכנסת תלונות שאנשים חונים בחניית נכים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה דבר מדהים.

אופיר אקוניס: איזה הסבר יש לזה?

אופיר אקוניס: אני בחיים לא העליתי על דעתי לעמוד בחניית נכים.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	וגם כשבאים למשמר הכנסת, משמר הכנסת אומר אין לי סמכות.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	בחיים לא העליתי על דעתי לחנות בחנייה של נכה.

אופיר אקוניס: זאת תופעה כל כך אנטי-חברתית, אפילו אנטי-מוסרית.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אני רוצה להעלות נושא נוסף.

אופיר אקוניס: כפי שאמרתי, קיימת היום חובה מכוח תקנות התכנון והבניה להקצות מקומות חנייה בבניינים ציבוריים, כשלבניינים ציבוריים יש שתי הגדרות בחוק התכנון והבניה לעניין הזה.

אופיר אקוניס: מכל מקום, מדובר בגדול בבניינים שמשרתים את כלל הציבור – ציבור בלתי מסוים, או חלק ממנו כמובן.

אופיר אקוניס: תיקון לתקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר – תנאיו ואגרות), התש"ל-1970, תיקון משנת 2010, מחייב להקצות מקומות חנייה לנכים גם במגרשי חנייה או במקומות חנייה המיועדים לדיירי בניינים משותפים.

אופיר אקוניס: אינני יודעת אם שם ההסדר יהיה של הקצאת מקומות חנייה אישיים לנכים הגרים בבניין או לא – לא הצלחנו לברר את הנושא הזה עד תומו.

אופיר אקוניס: מכל מקום, אני מניחה שהצעת החוק הזאת – ותעמידו אותי על טעותי אם אכן כך – מיועדת לטפל בהקצאת מקומות חנייה לנכים, בעיקר בבנייני ציבור.

אופיר אקוניס: ואם כך, ייתכן שצריכים לכתוב: מי שהקצה מקום חנייה לנכה לפי דין במקום ציבורי, ואם זו הנחיית הוועדה אני מבקשת לקבל על כך הוראה מפורשת.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	מה המשמעות אם נחליט שזה גם באותה חובה שיש בבניינים משותפים?

אופיר אקוניס: מה המשמעות?

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	המשמעות העיקרית היא דווקא לגבי הסעיף הבא, לגבי אכיפת החובה הזאת, לגבי מי שחונה במקום שמיועד לחניית נכים.

אופיר אקוניס: אנחנו התבקשנו – התייחסנו לזה בדברי ההסבר – ובהתאם לכך יש את הצעת משרד המשפטים שביקשנו מהם להתגבש בנושא הזה, כיצד לאכוף את החובה החוקית שנוספת כאן כדי להבטיח שאם מישהו חנה במקום חנייה המיועד לנכה, ככל שמדובר למשל במגרשי חנייה של קניונים – שעד כה למיטב ידיעתנו לא המשטרה ולא הפיקוח העירוני, לא נכנסו למקומות האלה.

אופיר אקוניס: דיברנו על הקניונים גם בישיבה הקודמת.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	על כך דיברנו, והסעיף הבא הוא הסעיף שבא לאפשר מתן משמעות אכיפתית לנושא הזה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	דיברנו, אפילו נתנו את קניון מלחה כדוגמה, אם אינני טועה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	נכון.

אופיר אקוניס: כשאתה מוסיף סמכות אכיפה במקומות שעליהם חל סעיף 70ב2, השאלה אם אתה רוצה להרחיב את זה מעבר למקומות ציבוריים גם למגרשי חנייה פרטיים בבתים משותפים.

אופיר אקוניס: זו המשמעות העיקרית, ההשלכה העיקרית, ואם יש כמובן למשרד המשפטים, למשרד התחבורה, מה להוסיף על מה שאמרתי אני אשמח לשמוע.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	בבית משותף, בלאו הכי, הנכה הגר בבניין הוא מקבל את המקום.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	כן, אבל מה קורה אם מישהו חונה במקום החנייה המיועד לו?

אופיר אקוניס: השאלה אם אנחנו רוצים לאפשר לפיקוח העירוני - - -  היו"ר אופיר אקוניס:     	את מדברת על חנייה שתחומה בשלט, שמאפשרת כניסה?

אתי בנדלר: לאו דווקא בשלט.

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	לא.

אתי בנדלר: הרי זה שטח של רכוש משותף.

אופיר אקוניס: הרוב סגורות כבר היום.

זבולון אורלב: בואו נשמע.

זבולון אורלב: אם אין בעיה, לא אכפת לי.

זבולון אורלב: השאלה אם יש בעיה.

זבולון אורלב: היו"ר אופיר אקוניס:     הגיונית פתרנו את הבעיה, נותנים לו סמכויות.

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     נותנים סמכויות, מוצע להוסיף בסעיף הבא.

זבולון אורלב: השאלה היא לגבי איזה מקומות.

זבולון אורלב: איזו אכיפה.

זבולון אורלב: בואו נשמע אם יש בעיה.

זבולון אורלב: אם יש בעיה, נראה מהי.

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     האם רק לגבי מקומות ציבוריים – גם אם הם בבעלות פרטית, כמו קניונים למשל או אולמות שמחה ומסעדות וכיוצא בזה – או גם בבתים משותפים.

חוה ראובני: אני הייתי שוקלת להוציא, כפי שהציעה גברת בנדלר, את הנושא של התכנונים של בתים משותפים מתחולת החוק.

חוה ראובני: מה ששמענו, מבירורים שנערכו, יש גם בעיה עם ההקצאה הזאת שנעשית בשלב היתר הבנייה ואישור האכלוס – מה שקרוי טופס 4 – אבל בפועל, הקבלנים מצמידים את אותן חניות ומוכרים אותן.

חוה ראובני: יכול להיות שיש תופעה כזאת.

חוה ראובני: לכן עלולה להיווצר בעיה שגם אם נסמיך לאכוף שם, תיווצר פגיעה בזכות קניינית של מישהו.

חוה ראובני: הקבלן הפר את החוק אבל מישהו קנה את החנייה הזאת.

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	נשאל את יובל אם יש בעיה.

חוה ראובני: יכול להיות שאין בעיה.

חוה ראובני: שלמה (מומו) נקוה:     	יש בעיה.

חוה ראובני: קריאה:     	שמכרו את חניית הנכים לבן אדם פרטי.

חוה ראובני: היו"ר אופיר אקוניס:     	אבל אם מכרו זה לא פה.

חוה ראובני: זה כבר שלב אחד לפני.

חוה ראובני: יובל וגנר:     	בעניין של בתי מגורים מוגדר להקצות – מעבר לכל החניות – חנייה אחת מסומנת לנכים, שתוכל לשמש גם את האורחים שבאים.

חוה ראובני: הרי לא מדובר בהכרח בדיירים.

חוה ראובני: לפעמים בעל בית יכול להזמין חבר עם מוגבלות, והוא מצפה שיהיה לו איפה לחנות.

חוה ראובני: דרך אגב, בחוץ-לארץ יש הוראות חוק הרבה יותר גורפות בעניין הזה.

חוה ראובני: כמעט מול כל כניסה בכל בית מגורים פרטי יש הרבה חניות נכים לאורחים ולבאים.

חוה ראובני: לכן אני חושב שיש מקום דווקא כן להכליל.

חוה ראובני: ייאמר שאנחנו לא מכירים, אנחנו כעמותה לא קיבלנו פניות בעניין הזה שתופסים, אבל צריך לזכור שזה חוק חדש.

חוה ראובני: ככל שזה יסומן, אני מניח שתתחיל להיווצר בעיה כזאת, ולכן אני לא רואה סיבה שלא להכליל .

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	יש לי הצעה.

חוה ראובני: אני חושב שבשלב הזה אי-אפשר להכליל.

חוה ראובני: למה?

חוה ראובני: זה לא נושא שליבנו אותו, אני עדיין לא מבין את מלוא משמעויותיו.

חוה ראובני: מצד שני, לוותר עליו גם לא הייתי רוצה.

חוה ראובני: לכן, מה שהייתי מציע, אם יש אפשרות לעשות פיצול.

חוה ראובני: היו"ר אופיר אקוניס:     	כלומר?

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	להשאיר את הנושא הזה, לבקש אישור של המליאה לפצל את הסוגיה של כל החוק הזה בבתים משותפים.

חוה ראובני: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה חוק אחר לגמרי.

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	ואז, במקום לעשות אחרי כן חוק חדש עם קריאה טרומית, ראשונה ושנייה - - -  היו"ר אופיר אקוניס:     	האם יש דבר כזה?

חוה ראובני: אתי בנדלר:     	אין לי כרגע מה לפצל.

חוה ראובני: עקרונית, הליך של פיצול אפשרי לפי התקנון – כולנו מכירים את זה – אבל הסעיף אומר "מי שהקצה מקום חניה לנכה לפי כל דין".

חוה ראובני: אם אני משאירה את זה כרגע כלשונו, זה כולל גם מקומות חניה בבתים משותפים ככל שיש חובה להקצות שם מקומות חניה לנכים.

חוה ראובני: אם אני רוצה לסייג את זה כרגע רק למקומות ציבוריים או לבניינים ציבוריים, אני צריכה לכתוב: לפי כל דין, בבניינים ציבוריים או במקומות ציבוריים.

חוה ראובני: אין לי כרגע שום סעיף שאותו אני יכולה לפצל.

חוה ראובני: כיצד?

חוה ראובני: הרי זה לא שאני משאירה כאן איזשהו סעיף לדיון לאחר מכן.

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	כן.

חוה ראובני: את מפצלת את העניין של "לרבות בניינים משותפים".

חוה ראובני: תוסיפי את המילה.

חוה ראובני: אתי בנדלר:     	אני לא צריכה לכתוב "לרבות בניינים משותפים".

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	את מפצלת את סעיף 70ב2.

חוה ראובני: לאה ורון:     	אתה מציע להוסיף בחוק?

חוה ראובני: אתי בנדלר:     	אני לא צריכה להוסיף כי לפי כל דין כולל בניינים משותפים.

חוה ראובני: היו"ר אופיר אקוניס:     	אז אדרבה.

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	במקום "כל דין" תכתבי "בבניינים ציבוריים ובבניינים משותפים".

חוה ראובני: תעשי פיצול טכני.

חוה ראובני: אתי בנדלר:     	אני לא יכולה כי מה אני מגישה למליאה?

חוה ראובני: אם הייתי כותבת את זה לקראת הקריאה הראשונה הייתי יכולה לפצל, אבל כרגע מה שאתה מציע זה להוסיף משהו שלא ייכתב, אז איפה אני אוסיף אותו.

חוה ראובני: היו"ר אופיר אקוניס:     	אתה אומר להוסיף ואז לפצל.

חוה ראובני: זה מה שחבר הכנסת אורלב מבקש.

חוה ראובני: אתי בנדלר:     	אבל אין לי איפה להוסיף.

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	אם הייתי מתרשם שבניינים משותפים, אין בזה ממש, הייתי אומר תוותרו על זה.

חוה ראובני: לפי מה שאומרים, יש בזה משהו.

חוה ראובני: אני מסכים, זה לא בשל היום להכניס את זה.

חוה ראובני: תמצאי פטנט.

חוה ראובני: אתי בנדלר:     	יש לי רעיון אחר להציע לך.

חוה ראובני: אני מציעה שאנחנו נכתוב בבניינים ציבוריים או במקומות ציבוריים – אני צריכה לבדוק את הטרמינולוגיה – ולהוסיף סעיף שאומר: השר, באישור ועדת הכלכלה, רשאי להחיל הוראות סעיף זה גם על הקצאת מקומות חניה - - -   היו"ר אופיר אקוניס:     	מצוין.

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	מעולה.

חוה ראובני: ידעתי שאם אני אציע הצעה לא ראויה, את תתקני את זה בהצעה ראויה.

חוה ראובני: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה המזל שלי פה כבר שנה וחצי.

חוה ראובני: זבולון אורלב:     	אשריך שזכית.

יובל צלנר: הצעת שיפור קטנה לכל הסעיף.

יובל צלנר: במקום שהפנייה בסעיף הזה תהיה למי שהקצה מקום חניה, ואז קח לדוגמה רשות שבתוכה יש מאות או אלפי קליינטים לעניין, למה שזה לא יהיה הרשות?

יובל צלנר: הרי ברגע שיש בניין חדש ומגישים היתר, כבר מוגדרות החניות, וברגע שיש דברים קיימים, יודעים עליהם.

יובל צלנר: שהרשות תעשה אחרי החוק הזה מבצע, תרשת את כל חניות הנכים ובזה זה נגמר.

יובל צלנר: למה שידווחו?

יובל צלנר: שהרשות תעשה.

יובל צלנר: מיכל שיק-הרטוב:     	לעשות החרגה.

יובל צלנר: היו"ר אופיר אקוניס:     	אולי משרד המשפטים יענה.

יובל צלנר: יפעת רוה:     	אני לא יודעת אבל זה עניין טכני.

יובל צלנר: השאלה איך הרשות תדע.

יובל צלנר: מקצים בכל מיני מקומות.

יובל צלנר: ישראל אבן זהב:     	היא מאשרת את כל התוכניות.

יובל צלנר: חוה ראובני:     	אבל עובר פרק זמן לא קצר מהיום שהיא נותנת היתר בנייה.

יובל צלנר: היו"ר אופיר אקוניס:     	רבותי, כרגע, כדי לקדם את החוק, להביא אותו לקריאה שנייה ושלישית ולסיים אותו במתכונת הזאת ועל-פי הצעתה של היועצת המשפטית, אני מציע שנצביע על הסעיף הזה, ואם אחר כך יהיו דברים שנצטרך לתקן נעשה זאת.

זבולון אורלב: מאה אחוז.

זבולון אורלב: היו"ר אופיר אקוניס:     	מי מצביע?

זבולון אורלב: רק אני?

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	כן.

זבולון אורלב: אני מצביע שאני תומך בך.

זבולון אורלב: הצבעה      בעד סעיף 70ב2 -  1 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 70ב2 אושר.

אופיר אקוניס: אתה יכול לתמוך בי רעיונית.

אופיר אקוניס: אני בעד, והסעיף הזה אושר, בתוספת שהציעה היועצת המשפטית ובהסכמת המציע.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אנחנו נבדוק ואני מבקשת שהוועדה תסמיך אותנו לבדוק אם הטרמינולוגיה שאנחנו צריכים להשתמש בה היא בניינים ציבוריים או מקומות ציבוריים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	את הוסמכת.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	תודה.

אופיר אקוניס: סמכויות פקח.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	סמכויות פקח – זו הצעה של משרד המשפטים, אני אקרא אותה.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	יש כאן טעות ניסוח.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אולי משרד המשפטים יציג את הצעתו.

אופיר אקוניס: גברת רוה, ברשותך.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     "70ב3.

אופיר אקוניס: לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיף 70ב2, רשאי פקח, לאחר שהזדהה לפי סעיף 70ב4 להיכנס              למקום חניה, לרבות מקום חניה שאיננו דרך" – לא צריך את "כהגדרתה בפקודת התעבורה" כי              אנחנו בתוך פקודת התעבורה – "ובלבד שלא ייכנס למקום מגורים אלא על פי צו של בית משפט;"     	לגבי ההגדרה של פקח אני מציעה שמשרד התחבורה יגיד מה נכון כי כנראה שזאת לא ההגדרה.

אופיר אקוניס: אז תגדירו את זה.

אופיר אקוניס: מדובר על פקחים עירוניים?

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	אנחנו רוצים כאן להסמיך את הפקחים העירוניים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	אני שואל את המשטרה.

אופיר אקוניס: אתם בכלל עוסקים בזה, אתם נותנים דוחות לרכבים שעומדים בחניית נכים?

אופיר אקוניס: מפקח רוית הופמן:     	כן, כמובן.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	כן נותנים, וכמובן גם הפיקוח העירוני עושה את זה, נכון?

אופיר אקוניס: קריאה:     	כן.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	מי גורר?

אופיר אקוניס: מפקח רוית הופמן:     	המשטרה לא צריכה להגדיר את הסמכות הזאת מפורשות כי זה חלק מהסמכויות.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	נגיד עומד מישהו ואנחנו רוצים שהוא לא יהיה שם.

אופיר אקוניס: הגרירה היא כמובן על-ידי העירייה, מהרשות המקומית.

אופיר אקוניס: אז באמת בסמכויות פקח - - -  ישראל אבן זהב:     	ו/או שוטר.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	בדיוק.

אופיר אקוניס: ישראל אבן זהב:     	צריך להוסיף את זה.

אופיר אקוניס: מפקח רוית הופמן:     	זה מה שאמרתי.

אופיר אקוניס: שוטרים לא צריכים הסמכה מפורשת כי יש להם.

אופיר אקוניס: יובל וגנר:     	אבל יכול להיות שראוי שזה יהיה כתוב.

אופיר אקוניס: זה בדיוק מה ששאלתי.

אופיר אקוניס: גרירה זה רק קנס כספי?

אופיר אקוניס: לאה ורון:     	קנס של 1,000 שקלים שצריך עוד לאשר.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	אני אאשר את ה- 1,000.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:  	אם אפשר שהוועדה תסמיך את הייעוץ המשפטי, בהתייעצות אתנו, אחר כך  להגדיר בדיוק את הנושא של פקח.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	את זה אנחנו רוצים להסדיר עכשיו.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	פקח – אנחנו מדברים על הפקחים העירוניים, נכון?

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	רוצים להסמיך פקחי גרירה - - -          חוה ראובני:     	יש לנו פקחים מיוחדים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	אתי, תסבירי בבקשה את סעיף הפיקוח.

אופיר אקוניס: עלתה גם שאלה – אומרת מנהלת הוועדה שבעצם אין חובה לגרור.

אופיר אקוניס: הרי כל הרעיון הוא שהמקום יהיה פנוי.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	נכון.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה שהוא קיבל את הקנס – זה מגיע לו, זה עונש.

אופיר אקוניס: עכשיו העונש צריך להיות גם בגרירה כי אחרת יבוא הנכה, מה הוא יראה?

אופיר אקוניס: רכב שהוא פגר שעומד שם ולא זז, ועליו דוח של 1,000 שקלים.

אופיר אקוניס: לאה ורון:     	ועליו יש דוח של 1,000 שקלים – אם אתה תאשר את הצו בישיבה הבאה זה מעלה את הענישה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	נאשר, זה הרעיון.

אופיר אקוניס: קריאה:     	פלוס גרירה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה בסמכות הרשות המקומית.

אופיר אקוניס: פיני קבלו:     	אבל לא לכל הרשויות יש אמצעי גרירה.

אופיר אקוניס: בערים הגדולות בדרך כלל יש.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	רק לערים הגדולות יש אמצעי גרירה?

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	אתה לא יכול לחייב.

אופיר אקוניס: אנחנו לא יכולים לחייב.

אופיר אקוניס: זו התערבות?

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	בדימונה אין אמצעי גרירה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אולי אני אסביר קודם את הנושא של פקח.

אופיר אקוניס: סעיף 77 לפקודת התעבורה, עניינו בסמכות רשות מקומית להתקין חוקי עזר, וקובע בסעיף קטן (א) שלו: "מועצה של עירייה או של מועצה מקומית רשאית בהסכמת שר הפנים ושר התחבורה להתקין חוקי עזר בדבר", וזה כולל בין היתר בפסקה (3) שלו: "האמצעים שיינקטו לגבי רכב החונה במקום שהעמדתו אסורה על פי חיקוק, לרבות הרחקתו, גרירתו, אחסנתו או נעילת גלגליו, או חלק מהם, בנעלי חסימה" – זו השיטה הקודמת שהיתה בעבר.

אופיר אקוניס: זה כבר לא קיים היום.

אופיר אקוניס: זה עדיין כתוב?

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: עדיין לפי הפקודה זה מותר.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס:     	יכול להיות שאני אצטרך לשנות את החוק לסנדלי "דנוור".

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	רשאית.

אתי בנדלר: לפי הפקודה זה עדיין מותר.

אתי בנדלר: זו סמכות רשות, זו לא סמכות חובה.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה היה אחד הדברים האוויליים ביותר.

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	ראיתי שבעלי אוטובוסים כאלה נועלים את עצמם, שלא יגנבו להם.

אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	בפסקה (5) של אותו סעיף קטן, כשדנים בסמכויות רשות מקומית, בין היתר יש גם: "להסמיך לעניין חוק עזר כאמור בפסקה (3)" – אותו חוק עזר שקראתי קודם – "גוררים מורשים באישור ראש מחלקת התנועה של משטרת ישראל ופקחים באישור המפקח הכללי של משטרת ישראל או מי שהוא הסמיך.

אתי בנדלר: "     	דהיינו, הפקודה – המקום היחידי שבו היא מדברת על פקחים עירוניים, מדברת עליהם בהקשר של פקחים לעניין גרירת רכב.

אתי בנדלר: בפועל, הפקחים העירוניים, אנחנו יודעים שהם פועלים וככל הנראה הם לא פועלים מכוח ההסמכה הזאת.

אתי בנדלר: מה שמוצע כאן, מה שגברת רוה ביקשה – אם אני מבינה אותך נכון, ואם לא תקני אותי – שאנחנו נבדוק מה מקור הסמכות של הפקחים העירוניים לפעול בתחום חוקי העזר בתחום התחבורה, ולהשתמש כשאנחנו מפנים לפקחים, לאותו מקור סמכות, לפקחים שפועלים בכלל בעניין אכיפת חוקי עזר בתחום התעבורה.

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	גם אם לא תמצאו שיש היום הסמכה אלא הסמכה מעטה כל כך כמו שיש פה, עדיין זאת חקיקה ראשית שבה ניתן להסמיך כל פקח ברשות המקומית להטיל את הקנס הזה.

אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	נכון, אבל כשאנחנו מדברים בכל זאת על פקח בחקיקה ראשית אנחנו צריכים לדעת מי זה הפקח, איך הוא הוסמך וכיוצא בזה.

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	אני מבקש שההגדרה של פקח תהיה הרחבה ביותר.

אתי בנדלר: שלא יהיה פקח רק עם כובע כחול וחולצה צהובה, אלא כל פקח עירוני שעוסק בעניינים של החניות.

אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	שעוסק בעניינים של חניות, בדיוק כך, כי יש למשל פקחים לעניין חוק אוויר נקי, יש כל מיני פקחים עירוניים שהוסמכו בסמכויות לעניין חוקים שונים, וודאי שאנחנו לא מדברים עליהם.

זבולון אורלב: מי שמוסמך לעניין חנייה.

אופיר אקוניס: מר קבלו, לגבי העניין של הרשויות המקומיות וסמכויות הרשויות המקומיות, וכל מה שאתה מייצג כאן כנציג מרכז השלטון המקומי, הבנתי ממך שבעצם ברשויות הגדולות יש את האמצעים וברשויות קטנות יותר אין את אמצעי הגרירה.

אופיר אקוניס: מה שאולי אפשר ביום החשוב הזה של יום המודעות הארצית לחניית נכים זה באמת לקרוא בעיקר לראשי הערים הגדולות – אני מניח שבפורום ה- 15 ואחרים – פשוט לקבוע בחוקי עזר חובת גרירה למי שחונה במקום חנייה שמיועד לנכים.

אופיר אקוניס: אני חושב שזה חשוב.

אופיר אקוניס: קודם כול, הקריאה ביום הזה היא חשובה כקריאה ציבורית, אבל כדאי להתחיל לקיים את הדבר הזה.

אופיר אקוניס: אגב, אני חושב שלא נעים, זה בדרך כלל בעיריות הגדולות גם חלק מהאינטרס הכלכלי שלהן אבל אנחנו לא עוסקים פה היום באינטרסים כלכליים אלא באינטרסים המוסריים והציבוריים, וכך גם פתחתי את הישיבה.

אופיר אקוניס: בעיני, אגב, זאת חקיקה מוסרית החקיקה הזאת, והיא מסר חשוב לציבור.

אופיר אקוניס: אל תחנו במקום שלא הייתם רוצים להיות בו, ולכן פשוט תגררו גם כדי לפנות את המקום הזה.

אופיר אקוניס: הרי למה הוא מיועד?

אופיר אקוניס: אם הרכב יישאר שם – לא עשינו כלום, אז 1,000 שקלים ייכנסו לקופת הרשות.

אופיר אקוניס: פיני קבלו:     	אדוני, יכולה גם לבוא קריאה ליתר המקומות כי בסופו של דבר מרבית עלות הגרירה – במקומות הקטנים אפשר למצוא אותם מגרשים שאפשר לשים שם את הרכב, ואז כשהוא בא לקחת את הרכב הוא גם משלם עבור הגרירה.

אופיר אקוניס: זה בסך הכול הליך שלא עולה כסף לרשות, אפשר לצאת בקריאה גם כלפי הקטנות להתחיל להעביר חוקי עזר.

אופיר אקוניס: אדרבה ואדרבה, מצוין.

אופיר אקוניס: אם אתה מסכם את הישיבה הזאת ומעביר את עיקריה לראשי השלטון המקומי כשהם מפיצים את הדבר, אני אשמח.

אופיר אקוניס: אגב, הערת ביניים.

אופיר אקוניס: אפרופו השלטון המקומי, הגברת ראובני, ראיתי שבערים נוספות החנייה בתחנות אוטובוס בשבת לאט-לאט מתחילה להתפשט.

אופיר אקוניס: פעם זה היה רק בתל-אביב.

אופיר אקוניס: ראיתי את זה במקומות אחרים כמו רמת-גן וחולון לאחרונה.

אופיר אקוניס: רק בירושלים...

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	אני מציע עוד הצעה אחת, תחשוב היושב-ראש.

אופיר אקוניס: תחשוב האם לא כדאי שיצא מכתב שלך לראשי הרשויות.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	או.קי.   זבולון אורלב:     	אם תרצה שאצטרף למכתב הזה – אעשה זאת ברצון.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	מכתב משותף של יושב-ראש ועדת החינוך ויושב-ראש ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	להביא בפניהם את דבר החוק אחרי שהחוק יעבור, ואת בקשתנו שאת אותו סעיף של הגרירה יפעילו מתוך העניין המוסרי.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	רעיון מעולה.

אופיר אקוניס: ערך מוסרי.

אופיר אקוניס: אני הייתי מציע לקיים אותו כמכתב משותף.

אופיר אקוניס: אני חושב שזאת אמירה מעניינת שגם יושב-ראש ועדת הכלכלה וגם יושב-ראש ועדת החינוך חותמים ביחד על המכתב.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	מאה אחוזים.

אופיר אקוניס: פיני קבלו:     	אני מצטרף.

אופיר אקוניס: אם תעביר אלינו אנחנו גם נצא עם חוברת חוזר מנכ"ל.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה יקרה.

אופיר אקוניס: מצוין.

אופיר אקוניס: יובל וגנר:     	אם אפשר, ברשותך, להציע עוד הצעה קטנה – מצטער שאני חוזר בכל זאת לסעיף הקודם – יש פה משהו שחסר לטעמנו.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	לא, אנחנו לא יכולים כרגע.

אופיר אקוניס: לחזור לסעיף הראשון?

אופיר אקוניס: יובל וגנר:     	רק שאלה.

אופיר אקוניס: כתוב: מי שהקצה מקום חניה לנכה לפי כל דין ימסור הודעה לרשות תימרור מקומית, וכולי, אבל לא רשום מתי ועד מתי, זאת אומרת אם הוא לא ימסור הודעה זה לא יקרה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	לא, ההמשך של הסעיף אומר שגם אדם אחר יכול למסור הודעה.

אופיר אקוניס: יובל וגנר:     	כן, אבל אם אף אחד לא ימסור.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	הנכה עצמו יכול למסור הודעה.

אופיר אקוניס: מפעיל הקניון יכול למסור הודעה.

אופיר אקוניס: יובל וגנר:     	אבל אם הוא לא רוצה?

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אז הנכה עצמו ימסור הודעה.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	אנחנו בכוונה הוספנו את הסעיף שאומר כל אדם אחר, כדי שנכה מגיע למקום, הוא רואה שלא הוקצה, הוא יכול להתלונן לרשות ואז הרשות מחויבת לתמרר את זה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	בדיוק לצורך העניין.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	כתוב: "או מיום שקיבלה הודעה מאדם אחר על הקצאת מקום החניה לנכה", זה בסדר.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: זה מנוסח היטב, תאמין לי, המלים פה מדודות.

אופיר אקוניס: אתי, אנחנו צריכים לאשר את הסעיף?

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	כן.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:   	הערה חשובה מאוד לניסוח.

אופיר אקוניס: דבר ראשון, לגבי הפקחים, אני מסכימה עם המציע שראוי להוריד את ההגדרה, יידרשו תנאים מחמירים מפקחי גרירה בגלל הפגיעה שהם עושים בקניין וכולי.

אופיר אקוניס: כדי לתת דוחות אני חושבת שדי בפקח חניה רגיל שהוסמך מכוח פקודת העיריות ולהשמיט את הסיפה לעניין הגדרת פקח.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	כן, זאת הכוונה שלנו.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אמרנו שנשנה את ההגדרה של פקח.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	דבר שני יותר מהותי זה הפתיח.

אופיר אקוניס: "לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיף 70ב2" – המשמעות זה פיקוח על מסירת ההודעות והתקנת התמרורים.

אופיר אקוניס: זה לא מה שאנחנו מחפשים.

אופיר אקוניס: אנחנו מחפשים פיקוח על ציות לתמרורים האלה.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	נכון.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	נכון.

אופיר אקוניס: צודקת.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	לכן, זה לא לשם פיקוח על 70ב2.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	נכון.

אופיר אקוניס: צריך להיות: חוק זה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	זה לא חוק זה כי זה נכנס לפקודת התעבורה.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	על ציות לתמרור - - -  היו"ר אופיר אקוניס:     	הרעיון ברור.

אופיר אקוניס: הניסוח שלכם הוא בידכם.

אופיר אקוניס: אני אאשר את הסעיף הזה יחד עם התיקונים שאתם מבקשים להכניס.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	שני תיקונים – התיקון הזה והתיקון של הפקח.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	התיקונים הוכנסו ואושרו, וסעיף 70ב3 אושר.

אופיר אקוניס: בבקשה להמשיך.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     "70ב4.

אופיר אקוניס: פקח לא יעשה שימוש בסמכות הנתונה לו לפי סעיף 70ב3 אלא בהתקיים כל אלה:   (1) הוא בעת מילוי תפקידו;   (2) הוא לובש מדי פקח, בצבע ובצורה שהורה לעניין זה ראש הרשות המקומית, ובלבד שלא יהיה בהם        כדי להטעות כנחזים להיות מדי משטרה, והוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו;   (3) יש בידו תעודה חתומה בידי ראש הרשות המקומית, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג        על פי דרישה.

אופיר אקוניס: "     	הסעיף הזה שמוצע על-ידי משרד המשפטים הוא סעיף סטנדרטי בכל מקום שיש סמכויות פקחים.

אופיר אקוניס: אני מציעה, ככל שאין הוראות מקבילות באותו דבר חקיקה שאליו אנחנו נפנה לצורך ההגדרה מיהו פקח, שיהיה רשאי למלא את התפקידים המוטלים עליו בהתאם להוראות סעיף זה, או שיש בידיו סמכויות בהתאם לסעיף המוצע, ככל ששם אין הוראות כאלה, נכניס אותן כאן.

אופיר אקוניס: ייתכן שזה יהיה מיותר פשוט.

אופיר אקוניס: אני רוצה ברשותך עוד סעיף אחד.

אופיר אקוניס: במקביל, בכל מקום שנותנים סמכויות לפקח לבצע תפקידים כאלה, כמובן שבכל דברי החקיקה שאנחנו נוהגים לעשות כן, אנחנו מגבילים את הסמכות הזאת לא רק לכך שלא ייכנס למקום מגורים אלא לפי צו של שופט, אלא שהוא גם לא יוכל לבצע את תפקידו במקום שמוחזק על-ידי רשות ביטחון בעת שמתבצעת שם פעילות.

אופיר אקוניס: אני יכולה לקרוא לכם סעיפים סטנדרטיים בנושא הזה.

אופיר אקוניס: למשל, בחוק החסכמים של אדוני.

אופיר אקוניס: אגב, אנחנו צריכים לקיים דיון כי אני מקבל הערות מכל הגופים וגם מהגופים הירוקים, שדבר לא מתבצע.

אופיר אקוניס: זה דבר חמור.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	אצלי בבית היו.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	לא, מדובר על חקיקה במקומות ציבוריים.

אופיר אקוניס: לאה ורון:     	הוצאנו מכתב, לבקשתך, לפרופסור שני שיבהיר בכתב מדוע הוא לא התקין את הכללים כנדרש.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	בדקת האם בכנסת עשו את זה?

אופיר אקוניס: בכנסת אפילו לא בדקתי.

אופיר אקוניס: אני אבדוק עם המנכ"ל, אבל אם הכנסת לא נתנה את הדוגמה הציבורית הזאת...

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אני חושבת שבכנסת זה הותקן מלכתחילה, אנחנו בדקנו את זה בשלב של הצעת החוק.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	נדמה לי שהמנכ"ל אמר את זה פה בישיבה, אבל לגבי מקומות אחרים אנחנו נקיים מעקב.

אופיר אקוניס: אני מודה לכם על התזכורת.

אופיר אקוניס: אגב, אלי לא הגיעו הביתה עם החסכמים.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	אלי הגיעו פעמיים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה על חשבוני.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	אני גרה בבניין קומתי, יש לו שתי כתובות.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	אני לא גר בבניין פינתי.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אולי הגיעו אלי כשאני ביליתי בכנסת או במקום אחר, אינני יודעת.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	אגב, אשתי אומרת שהגיעה עובדת מאוד מנומסת, התקינה.

איריס ברקת: גם אצלי היו, במעלה אדומים.

איריס ברקת: חוה ראובני:     	הגיעו.

איריס ברקת: אני לא מרגישה שום שינוי מבחינת הזרימה.

איריס ברקת: זבולון אורלב:     	גם אני לא מרגיש.

איריס ברקת: לאה ורון:     	אני חוששת שאם יתקינו, הזרימה תהיה קטנה.

איריס ברקת: אני שמחה לשמוע שאין שינוי.

איריס ברקת: חוה ראובני:     	אצלי הלחץ נמוך תמיד.

איריס ברקת: זה לא עשה את זה יותר גרוע.

איריס ברקת: היו"ר אופיר אקוניס:     	אז מה קבענו בחסכמים בעניין הזה?

אתי בנדלר: ובכן, הסעיף המקביל הוא די ארוך, אני אקרא אותו:      "(ג) לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיף 9א, רשאי מפקח שהוסמך לפי סעיף זה, לאחר שהזדהה לפי סעיף        קטן (ד), להיכנס למבנה שהכניסה אליו דרושה לשם הבטחת ביצועו של סעיף זה, ובלבד שלא ייכנס        מפקח למקום המוחזק על ידי מערכת הביטחון, אלא אם כן יש בידו אישור כניסה למקום מאת ראש              הממשלה, שר הביטחון או השר לביטחון הפנים או מי שהם הסמיכו לכך, לפי העניין, וכל עוד        מתרחשות באותו מקום ובעת כניסת המפקח פעילות מבצעית או פעילות עוינת; בסעיף קטן זה,        "מערכת הביטחון" – כל אחד מאלה:       (1)  משרד הביטחון ויחידות הסמך שלו;       (2) יחידות ויחידות סמך של משרד ראש הממשלה, שעיקר פעילותן בתחום ביטחון המדינה;       (3) צבא הגנה לישראל;       (4) מפעלים וספקים, המייצרים ציוד ביטחוני כהגדרתו בחוק התאגידים הביטחוניים (הגנה על             אינטרסים ביטחוניים), התשס"ו-2005, בעבור גוף המוני בפסקאות (1) עד (3), ששר הביטחון אישר             לעניין סעיף זה;"

זבולון אורלב: הסעיף הזה הוא הגנה של מערכת הביטחון שהעירייה לא תבוא למדוד להם את המטראז' לחישובי ארנונה.

זבולון אורלב: אני מכיר את הדיונים האלה.

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     "(5) משטרת ישראל;   (6) שירות בתי הסוהר;   (7) כל גוף אחר הפועל למטרות ביטחוניות שראש הממשלה או שר הביטחון, לפי העניין, אישר לעניין סעיף        זה".

זבולון אורלב: אחר כך יש את אותו סעיף סטנדרטי.

זבולון אורלב: מגרש החנייה של משטרת ישראל הוא בכלל הבניין?

זבולון אורלב: אני לא מבין.

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     	מלכתחילה, ככל שהחוק לאחר שיתקבל, יחול רק במקומות ציבוריים או בניינים ציבוריים, אני בכלל לא בטוחה שזה חל כי לדעתי הכניסה לכל מגרשי החנייה ששייכים למשטרת ישראל איננה פתוחה לכלל הציבור כך וכך, אז לא ברור מלכתחילה.

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	מגרש החנייה של משרד האוצר זה בכלל ה - - - ?

זבולון אורלב: קריאה:     	חיפה פתוח.

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     	חיפה פתוח?

זבולון אורלב: או.קיי.

זבולון אורלב: אז אם מתבצעת שם פעילות ביטחונית, פעילות מבצעית, פקח לא יוכל להיכנס.

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	בניין ציבורי זה גם מגרש החנייה של משרד האוצר לדוגמה?

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     	התשובה היא לא חד-משמעית כי לכאורה מקומות החנייה האלה לא פתוחים לכלל הציבור ואף לא לחלק בלתי מסוים ממנו.

זבולון אורלב: אני, אם אני רוצה להיכנס למגרש החנייה של משרד האוצר, אינני יכולה להיכנס לשם כי הוא מיועד אך ורק לעובדים שלהם ולמוזמנים שלהם שאושר מראש שיוכלו להיכנס עם כלי רכבם, בדומה למגרש החנייה של הכנסת.

זבולון אורלב: לא בדקתי את השאלה הזאת, האם זה נחשב לבניין ציבורי או למקום ציבורי לפי חוק הנגישות.

זבולון אורלב: לא בדקתי את הנושא.

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	מה עם העובדים הנכים של משרד האוצר?

זבולון אורלב: האם יש חובה להתקין להם, ואם יש חובה האם התמרור מחייב, הפקח יכול לכתוב דוח?

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     	זו שאלה.

זבולון אורלב: אינני יודעת אם יש חובה מלכתחילה.

זבולון אורלב: לכאורה, זה בניין ציבור ולכן יש חובה.

זבולון אורלב: בפועל, סוגרים את מקומות החנייה האלה.

זבולון אורלב: לא בדקתי את השאלה המשפטית.

זבולון אורלב: למי מכם יש תשובה לכך?

זבולון אורלב: חוה ראובני:     	אצלנו בבניין יש מקומות חנייה לנכים.

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	אתי, בסעיף שפתחת לשר האוצר באישור הוועדה, אפשר לדון גם על הדברים האלה.

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     	בסדר.

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	אפשר להצביע.

זבולון אורלב: היו"ר אופיר אקוניס:     	איפה הדבר הזה יבוא לידי ביטוי?

זבולון אורלב: אתי בנדלר:     	הדבר הזה יבוא לידי ביטוי בתוספת שאני מבקשת להחריג את ההצעה של משרד המשפטים, כמובן בהסכמתם וכמעט לפי בקשתם, להחריג את התחולה של זה על מערכת הביטחון בסייגים שאני קראתי.

זבולון אורלב: נכון, יפעת?

זבולון אורלב: היו"ר אופיר אקוניס:     	מאה אחוז.

זבולון אורלב: יפעת רוה:     	זה לא הועלה על-ידי.

אופיר אקוניס: זה בסדר גמור.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	עורך-דין עצמון פנה למשרד המשפטים.

אופיר אקוניס: אתם מעוניינים בהחרגה.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	כן.

אופיר אקוניס: ישראל אבן זהב:     	ישראל אבן זהב, מטה מאבק הנכים.

אופיר אקוניס: יש לי שאלה לגבי התג המזהה.

אופיר אקוניס: האם זה מזהה אותו כפקח או מזהה אותו בשמו?

אופיר אקוניס: צריך להגדיר, אני חושב שהכוונה שמזהה את הפקח בשמו.

אופיר אקוניס: קריאה:     	מזהה אותו ואת תפקידו.

אופיר אקוניס: ישראל אבן זהב:     	לא.

אופיר אקוניס: אני רוצה לדעת גם את שמו.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	התג המזהה אותו, הכוונה בשמו.

אופיר אקוניס: זה ניסוח סטנדרטי שנמצא בכל המקומות.

אופיר אקוניס: קריאה:     	שמו ותפקידו.

אופיר אקוניס: יפעת רוה:     	זאת הכוונה, זה מזהה אותו.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	סעיף 70ב4 אושר.

אופיר אקוניס: יש לנו תחילה ותחולה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     "2.

אופיר אקוניס: תחילה       תחילתו של חוק זה שלושה חודשים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה), והוא יחול גם על מקומות       חניה שהוקצו לנכה, לפי כל דין, ערב יום התחילה, ככל שלא מוצב בהם תמרור לסימון מקום חניה       לנכה.

אופיר אקוניס: "     	אני רוצה להעיר כאן.

אופיר אקוניס: מר קבלו, נדמה לי שהועלתה טענה ששלושה חודשים אינם מספיקים לרשויות המקומיות כדי להציב תמרורים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	על-ידי מי הועלתה הטענה?

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אני לא זוכרת.

אופיר אקוניס: מי העלה את הטענה?

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	אני לא מאמין.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	או שאני טועה?

אופיר אקוניס: אולי זה היה בשלב הדיונים?

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	זה בסדר.

אופיר אקוניס: אין חגים, אין חופשת קיץ, אין קריסמס, אין סילבסטר, אין כלום – לפחות אנחנו לא מציינים אותם.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	יכול להיות שאז העלו את זה כי היינו בחופשת הקיץ.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	בדיוק.

אופיר אקוניס: אנחנו ברצף של עבודה, אני הייתי גם מקצר אבל שלושה חודשים זה בתחום הסביר.

אופיר אקוניס: כפי שאמר חבר הכנסת אורלב, אולי אמרו חופשת קיץ וחגים.

אופיר אקוניס: אנחנו אחרי.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	לפני שהוועדה מאשרת אני רוצה להזכיר נושא אחר שהועלה בעת הדיון.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	גם אני רציתי עוד תשובה לגבי הבקשה שלי שיהיה רשום בתחתית.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	לגבי הסכום.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	זה מתקשר בדרך מסוימת לנושא שציינו בדברי ההסבר, בהתאם לבקשתך, שנדון בזה בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית, ואני אקרא: "בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית תבחן ועדת הכלכלה של הכנסת את סוגיית אכיפתן של הוראות החוק המוצע, כדי להבטיח כי מקומות החניה שהוקצו לאנשים עם נכות לא ישמשו נהגים אחרים שלא כדין" – נבחן.

אופיר אקוניס: "במסגרת זו תבחן הוועדה אם יש צורך להסדיר בחקיקה את כניסתם של שוטרים ופקחים עירוניים למקומות המיועדים לשימוש הציבור והממוקמים במקרקעין פרטיים" – נבחן.

אופיר אקוניס: "נוסף על כך תדון הוועדה בהגדלת סכום הקנס המוטל בשל חניה אסורה במקום חניה לנכה" – זה ייבחן בישיבה הבאה.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     עשיתם את כל שיעורי-הבית.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     כן, ועכשיו אראה לך שעשינו עוד שיעורי-בית.

אופיר אקוניס: "וכן תשקול להסמיך את המפקח על התעבורה להורות על אחידות התמרורים שיוצבו בהתאם לחוק המוצע.

אופיר אקוניס: "

אופיר אקוניס: מצוין.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	אזכיר לכם על מה מדובר.

אופיר אקוניס: הועלתה טענה – אינני זוכרת אם אתה אדוני העלית את זה, או מישהו אחר – שאין אחידות בתמרורים שמוצבים ברשויות המקומיות השונות.

אופיר אקוניס: יש מקומות שצובעים את שטח הרצפה ויש מקומות אחרים שמסתפקים בתמרור שמוצב, כדוגמת התמרור שאדוני הציע.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס:     	בלי קשר, צריך לעשות סדר בכל העניין הזה.

אופיר אקוניס: זה בלתי אפשרי, כל אחד מחליט.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר:     	חוה אמרה שהיא תבדוק את הנושא הזה והיא אכן שלחה לנו את ההנחיות שמחייבות תמרור אחיד שנראה כמו שאתה הבאת לכאן - התמרור שמספרו ג-43, אם אינני טועה.

אופיר אקוניס: זבולון אורלב:     	מספרו 437.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	אלה מספרים לפי לוח התמרורים החדש שעוד לא נכנס לתוקף.

אופיר אקוניס: ההנחיות הן לא דין, כך שמפנים לזה לשם הנוחות אבל זה אותו דבר.

אופיר אקוניס: קובי כהן:     	יש שם בעיות בהגדרה.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	אבל התמרור הוא אותו תמרור.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר: 	 	אני רוצה להפנות לדבר שאנחנו בדקנו ממש סמוך לכניסתנו לישיבה כאן.

אופיר אקוניס: לאחרונה הותקנו תקנות מכוח חוק הנגישות שמדברות על נגישות של מוגבלים למקומות חנייה, ושם יש הפניה בין היתר לתקן ישראלי 1918, חלק 4. ככל הנראה – לא בדקתי, אני כמעט בטוחה, כך נאמר לי – או שהתקן טרם נכנס לתוקפו או שיש בקשה לרוויזיה בקשר אליו.

אופיר אקוניס: סליחה, זה לא מכוח חוק הנגישות אלא בתקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר תנאיו ואגרה), חלק ח'1, סעיף 8.100 פסקה (3) נאמר: "במקום חניה נגיש יהיו שלטים לפי תקן ישראלי (ת"י 1918) חלק 4 בסעיף הדן במקומות חניה נגישים.

אופיר אקוניס: "     	לקחנו לידינו את התקן שקיבלנו ממש הבוקר, האומר כך: "מקומות חניה נגישים – ראו הגדרת "נגיש" בתקן ישראלי 1918, חלק 1 – יזוהו על ידי שלט המסמל חניה נגישה בהתאם ללוח התמרורים של משרד התחבורה" – מצוין.

אופיר אקוניס: בהמשך אותו סעיף נאמר כדלקמן: "נוסף על כך, פני השטח של החניה הנגישה יסומנו (על גבי הריצוף, האספלט וכדומה) בצבע המנוגד לרקע באחד משני הסימונים האלה: 1. סמל הנגישות הבינלאומי במרכז שטח החניה המוגדר; 2. שני קווים אלכסוניים החוצים זה את זה בתוך מלבן המגדיר את שטח החניה הנגישה.

אופיר אקוניס: "     	דהיינו, כפי שלכאורה עולה כי באמת קיבלנו את זה רק הבוקר ולא הספקנו לבדוק לעומק, יש כאן שתי בעיות.

אופיר אקוניס: אחת, שיש הנחיות של משרד התחבורה מחד גיסא; מצד שני, יש את תקנות התכנון והבניה שמפנות לתקן ישראלי שאיננו מפורסם ברשומות אלא אתה יכול לרכוש אותו, כך שאדם שזה חל עליו לא יודע אפילו מה נקבע בו, וזה נושא אחר, וכאן לכאורה מחייבים גם צביעה של פני השטח ולא רק תמרור, זאת אומרת שלכאורה אין חפיפה בין הנחיות משרד התחבורה לבין התקן הישראלי.

אופיר אקוניס: חוה ראובני:     	יש.

אתי בנדלר: אז תסבירי מייד את העניין הזה.

אתי בנדלר: לכן אינני יודעת איך להתייחס לזה, וכאן אנחנו מגיעים גם להצעה שלך לשנות בעצם את התמרור.

אתי בנדלר: חוה ראובני:     	ההנחיה לסימון החניה שהעברתי אליכם – אני מפנה לסעיף 3(ו), בעמוד השני ששלחתי, עמוד 235 – מתייחסת במפורש לגבי מקומות חניה המיועדים לנכים מאה אחוז.

אתי בנדלר: לפירוט, ראה בתקן ישראלי 1918.

אתי בנדלר: ההנחיה להצבת תמרורים מפנה לשם.

אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	היא מפנה לשם רק בהקשר של השטח שהם זקוקים כדי להיכנס עם רכבם, וזה החלק החמישי של אותו תקן.

אתי בנדלר: ישראל אבן זהב:     	ישראל אבן זהב, מטה מאבק הנכים.

אתי בנדלר: אני יושב בוועדת התקן הזאת ואנחנו הוספנו את זה בנוסף לתמרור ג-43.

אתי בנדלר: בוועדת התקן של הרוויזיה של חלק 2 אנחנו דנים בדיוק בתקן הזה.

אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	באמת יש רוויזיה בקשר אליו.

אתי בנדלר: ישראל אבן זהב:     	כן, דיברנו על זה ביום חמישי שעבר.

אתי בנדלר: מה שסיכמנו – בנוסף לתמרור ג-43 של תג נכה, יסומן השטח על הרצפה.

אתי בנדלר: סימון של סמל הנכה הבין-הלאומי, שהגדרנו גם את הגודל שלו, יהיה בחלק המרוחק מהמדרכה ולא באמצע החניה כדי שאם חונה רכב לפני זה, מי שמגיע יוכל לראות את הסמל שזה חניית נכה.

אתי בנדלר: עכשיו הוא ברוויזיה.

אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	יש כאן איזושהי בעיה, שפקודת התעבורה מסמיכה את המפקח על התעבורה לקבוע את התמרורים; מצד שני, מכוח חוק התכנון והבניה נעשתה הפניה לתקן ישראלי, שמסתבר שבין היתר גם הוא דן בתמרורים - - -  זבולון אורלב:     	מחייב.

אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	מחייב מכוח תקנות התכנון והבניה אבל לא מכוח פקודת התעבורה ומכוח הסמכויות בפקודת התעבורה, זאת אומרת  – ושוב, אני מדברת מאוד בזהירות כי לא התעמקתי בנושא ונתקלתי בו בהקשר הזה רק הבוקר – לכאורה יש כאן כפל סמכויות, ללא תיאום הכרחי, ואני לא יודעת איך פותרים את הפלונטר הזה, איך מגיעים לכך שסימון החנייה לנכים יהיה אחיד, כי בכל מקרה גם התקן הישראלי, ככל שיאושר, הוא מחייב רק באותם מקומות שתקנות התכנון והבנייה מחייבות לסמן בהתאם לאותו תקן, ובוודאי שזה לא למשל ברחובות ציבוריים, בדרכים.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס:     	תודה.

אתי בנדלר: בבקשה, חבר הכנסת אורלב.

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	קודם כול, אני ממש מודה לָך.

אתי בנדלר: לפעמים כשמתחילים להרים את האבן, פתאום מתחילים לגלות כל מיני דברים.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, ההערה של היועצת המשפטית היא הערה מאוד-מאוד נכונה אבל היא לא מעכבת בכלום את העברת החוק בקריאה שנייה ושלישית, אין לזה שום דבר עם החוק.

אתי בנדלר: אלא מה?

אתי בנדלר: אגב העברת החוק מתברר שיש בעיה שכפי שהגדירה אותה היועצת המשפטית, זה לא רק כפל הוראות אלא לפעמים גם הוראות סותרות, כי ממה נפשך.

אתי בנדלר: מה התמרור – האם התמרור הוא זה, האם התמרור הוא הסימון, מי מוסמך, חוקי התכנון, חוקי התמרור, וכדומה.

אתי בנדלר: מה שאני יכול להציע לאדוני זה להטיל עליהם שיעורי-בית, לקבוע להם מועד.

אתי בנדלר: שיכינו שיעורי בית שר התחבורה עם שר הפנים שמופקד על חוקי התכנון, לבוא אליך ולהגיד, אני רוצה פעם אחת לעשות סדר בעניין הזה, תסבירו לי מה התמרור המחייב ומי אחראי על התמרור הזה.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס:     	מאה אחוז.

אתי בנדלר: אמרנו, וגם עורכת-דין רוה הסכימה שצריך להסדיר בכלל, לא רק תמרורי נכה – ודאי בראש ובראשונה את זה, אבל בכלל את כל הצביעות והאספלטים והתמרורים והשילוטים, שכל אחד עושה שבת לעצמו – דרך אגב, בחוקי עזר כלשהם אני מניח, אבל זה דבר שמצריך הסדרה.

אתי בנדלר: אני בטוח ששר התחבורה – אני אומר את זה לגברת ראובני – גם יידרש לעניין והוא יבצע יחד עם המנכ"ל.

אתי בנדלר: חוה ראובני:     	אני אעביר את המסר הלאה.

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	אני חושב שחוק התכנון הוא נכון מאוד.

אתי בנדלר: הצביעה מגדילה מודעות.

אתי בנדלר: אתי בנדלר:     	נאשר בלי להתייחס לנושא הזה בשלב הזה בהצעת החוק.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס:     	כפי שמציעה היועצת המשפטית וגם אתה, נאשר את זה כך, לאחר מכן נקבל התייחסויות.

אתי בנדלר: אני מאשר את סעיף 2.  זבולון אורלב:     	לא קיבלתי תשובה.

אתי בנדלר: חוה ראובני:     	לשנות את התמרור אי-אפשר.

אתי בנדלר: התמרור – כדי שהוא יהיה חוקי – חייב להיות כפי שמופיע בלוח התמרורים.

אתי בנדלר: יחד עם זאת, אני אעביר את הצעתו של אדוני שאפשר להוסיף מתחתיו, בנוסף לו - -   זבולון אורלב:     	בלי קשר לחוק אני אשמח.

אתי בנדלר: חוה ראובני:     	ודאי במקומות נבחרים או מקומות שבהם אותרה בעיה, ואפילו גם לנסות לעקוב אחרי התוצאות.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס:     	מאה אחוז.

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	אני אשמח לקבל תשובה, תוך כמה זמן?

אתי בנדלר: חוה ראובני: 	 	אני אפנה.

אתי בנדלר: זבולון אורלב:     	תוך כמה זמן בערך תתני לי תשובה?

אתי בנדלר: בערך.

אתי בנדלר: עשר שנים, שנה, חודש.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס:     	בהקדם האפשרי.

לאה ורון: כנראה שחבר הכנסת אורלב לא מכיר את עבודתך.

לאה ורון: זבולון אורלב:     	התשובה יכולה להיות גם שלא הספקנו.

לאה ורון: נניח שתתחייבי על חודש או על חודשיים, תבואי בעוד חודשיים ותגידי לא הספקנו, נקודת הזמן הבאה היא עוד חודשיים.

לאה ורון: אני אוהב נקודות זמן.

לאה ורון: חוה ראובני:     	תוך חודש אני אעדכן אותך.

לאה ורון: זבולון אורלב:     	תביאי לידיעתי מה עלה בבדיקתך.

לאה ורון: היו"ר אופיר אקוניס:     	מצוין.

לאה ורון: תודה.

לאה ורון: מר וגנר, ואנחנו מסיימים.

לאה ורון: יובל וגנר:     	אנחנו רוצים לחזק את היוזמה הזאת כי אנחנו כן עשינו ניסוי – הוספנו בעשרות קניונים שלטי מוּדעות מתחת לשלט עצמו, וזה משפיע מאוד.

לאה ורון: היו"ר אופיר אקוניס:     	נכון, מסכים אתכם.

לאה ורון: משרד התחבורה התחייב תוך חודש לתת תשובה לחבר הכנסת אורלב.

לאה ורון: אני מודה לכם, ניפגש להמשך החקיקה הזאת בשעה 11:30.

זבולון אורלב: מותר לי מילות סיכום?

זבולון אורלב: קודם כול אני רוצה להודות לך.

זבולון אורלב: היו"ר אופיר אקוניס:     	חכה, תשאיר משהו גם למליאה.

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	אל"ף, אתה מציג את החוק, אני אעלה בסופו של החוק, אבל אני לא יודע אם כל הנוכחים כאן יהיו גם במליאה.

זבולון אורלב: היו"ר אופיר אקוניס:     	כולם מוזמנים.

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	בהחלט.

זבולון אורלב: אנחנו לא יודעים מתי זה בדיוק יעלה ואנחנו נודיע גם לעמותת נגישות ישראל, אני אשמח שתהיו שם במליאה בעת שהיושב-ראש יציג את החוק.

זבולון אורלב: אני פשוט רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש.

זבולון אורלב: היו"ר אופיר אקוניס:     	אין על מה, באמת אין על מה.

זבולון אורלב: זבולון אורלב:     	זה חוק שראינו שאין שום דמיון בין מה שהוא היה בקריאה הטרומית לבין מה שעובר בקריאה השנייה והשלישית.

זבולון אורלב: אני מבקש להודות לך על הניווט החכם והמשכיל, כמובן בעצה של האחת והיחידה, היועצת המשפטית, להודות למנהלת הוועדה שידעה גם להגיד לי – זה יותר חשוב מאשר לנהל את ועדת החינוך אז תתפנה בבקשה משם  ותגיע לכאן, וכך עשיתי.

זבולון אורלב: תודה רבה לכולכם.

זבולון אורלב: היו"ר אופיר אקוניס:     	אני מודה לך.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני אומר לפרוטוקול שסעיף 2 אושר, כמו כל הצעת החוק.

זבולון אורלב: אנחנו ניפגש במליאה לקריאה השנייה והשלישית, ובשעה 11:30 להמשך החקיקה.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.