ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 257, 2010-10-11 10:30

יעקב אדרי: רבותי, בוקר טוב לכולם.

יעקב אדרי: חברי חברי הכנסת, כולנו חזרנו מפגרה ארוכה היישר לדיונים מאוד מעניינים.

יעקב אדרי: נתבקשתי על-ידי יושב-ראש ועדת הפנים לנהל את הישיבה הזאת מכיוון שהוא לא יכול להיות נוכח בישיבה זו.

יעקב אדרי: כראש רשות לשעבר מדובר בנושא שמאוד מעניין אותי.

יעקב אדרי: ובכלל, הנושא המדובר מעניין רבים מאיתנו.

יעקב אדרי: כמובן שהדיון הזה הוא ביוזמת חבר הכנסת אחמד טיבי, ואתן לו תחילה את רשות הדיבור על מנת שיציג את הנושא.

יעקב אדרי: לאחר מכן אני אתייחס לנושא, וכן שאר המוזמנים.

יעקב אדרי: לבסוף נציגי המשטרה יצטרכו לתת לנו תשובות.

יעקב אדרי: אנחנו באמת נשמח מאוד לשמוע אתכם.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, רבותי חברי הכנסת, בשבועות האחרונים היינו עדים לגל אלימות מחריד ששטף את הארץ.

אחמד טיבי: אני מתייחס בעיקר למעשי רצח ולמעשי אלימות שהיו ביישובים הערביים, ובמיוחד ברהט, בלוד, טייבה, כפר קרע, כפר סמע, אום אל-פאחם, טירה.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אין כמעט ישוב שלא סבל מהתפרצות גל האלימות הזה שקורבנותיו הם אזרחים ובני אדם.

אחמד טיבי: שיא המקרים הגיע במעשי רצח עוקבים בעיר לוד, עד כדי כך שראש הממשלה חשב שמדובר במשבר פתאומי, ומצא לנכון לבקר בעיר לוד, ופלוגת מג"ב התפרסה בעיר.

אחמד טיבי: למי שלא זוכר, אני רק רוצה לתת סקירה היסטורית.

אחמד טיבי: נדמה לי שבשנה האחרונה או בחודשים האחרונים נהרגו בעיר לוד כ-8 בני אדם.

אחמד טיבי: זהו דבר חמור ומספר גדול בכל קנה מידה.

אחמד טיבי: אבל, לפני מספר שנים בעיר טייבה נהרגו בתקופה לא ארוכה יחסית 26 איש בסכסוך בין כנופיות ומשפחות על רקע פלילי.

אחמד טיבי: מקרי רצח דומים התרחשו במקומות אחרים.

אחמד טיבי: ראשי מועצות רהט וכפר קרע נמצאים כאן.

אחמד טיבי: אלו מקומות שסובלים מאוד מהתופעה הזאת.

אחמד טיבי: הדבר הניכר והמקומם מאוד את התושבים, אדוני היושב ראש, הוא הנוכחות הגלויה והנסתרת של כלי נשק ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: הנשק הזה מהווה פתאום כלי לפתרון סכסוכים.

אחמד טיבי: מישהו רב עם מישהו אחר על חנייה, ובסוף הוא יורה בו.

אחמד טיבי: אגב, איך התחיל עניין סכסוך החמולות  בטייבה?

אחמד טיבי: באחד החגים הם רבו על חנייה, על זכות קדימה.

אחמד טיבי: ואז מישהו ירה במישהו, ואנשים התחילו לירות אחד בשני, וכך נהרגו 26 איש.

אחמד טיבי: בעיית הנשק היא הדבר החמור ביותר.

אחמד טיבי: הדרישה של הציבור הערבי, הנהגתו והתושב הפשוט, מהמשטרה היא לאסוף את הנשק, ולעצור את האנשים האלה.

יעקב אדרי: חד משמעי.

אחמד טיבי: הנשק הוא בראשי חוצות.

אחמד טיבי: אמר השר לביטחון הפנים שאם אתה שם מגנט מעל כמה ישובים, אז כל היישובים האלה עולים מעלה.

אחמד טיבי: סליחה, אתה השר לביטחון הפנים, לך יש כלים.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להקשות.

אחמד טיבי: נניח שלהרוג ברהט לא  קראו מוחמד, ושלפצוע קראו משה, וכל זה היה על רקע ביטחוני.

אחמד טיבי: כמה זמן היה לוקח לשב"כ ולמשטרה לעצור את החשודים?

אחמד טיבי: מה היה קורה עם הנשק?

אחמד טיבי: ובכלל, האם היו משתמשים בנשק הזה?

אחמד טיבי: היו תופסים אותו קודם.

אחמד טיבי: למה אותם אמצעים ואותן יכולות שיש לכוחות הביטחון, ובעיקר למשטרה, לעצור אנשים לא קיימים במקרה של שימוש פלילי בנשק?

אחמד טיבי: אנחנו בחברה הערבית מאוד מודאגים, אדוני היושב ראש, מהתופעה הזאת של אלימות.

אחמד טיבי: לא הגזמתי כאשר אמרתי בשבוע שעבר שהאלימות הפנימית והשימוש בנשק מהווה איום עתידי לגבינו, יותר מהחוקים וההצהרות של ליברמן הפשיסט.

אחמד טיבי: שם הוא רק מדבר בעוד שפה אנשים הורגים אחד את השני.

אחמד טיבי: תמיד אמרנו שצריך לטפל בעניין הזה.

אחמד טיבי: אבל, הם לא שמעו לנו.

אחמד טיבי: הם באו פה ושם.

אחמד טיבי: אבל, כאשר זה מתחיל לגעת ביהודים, פתאום יש יותר מעורבות.

אחמד טיבי: אתה נע ונד באי נוחות כאשר אתה שומע את דבריי, ולכן אני רוצה לתת לך דוגמאות או הוכחות לכאורה לדבריי.

אחמד טיבי: סליחה, אדוני ראש עיריית רהט, האם ראש הממשלה ביקר אצלך?

אחמד טיבי: כמה מעשה רצח והרג היו אצלך, וכמה פעמים השתמשו בנשק אצלך?

פאיז אבו סהיבאן: לפני חודש היה רצח כפול.

פאיז אבו סהיבאן: מדובר בשבעה אנשים תוך תשעה חודשים.

אחמד טיבי: שבעה אנשים.

אחמד טיבי: למה ראש הממשלה, למשל, לא חשב לבקר ברהט, אבל הוא כן ביקר בלוד?

אחמד טיבי: אני מוכן לתת למי שלא יודע רמזים.

יעקב אדרי: אבל, היו אצלו שרים.

אחמד טיבי: בסדר.

אחמד טיבי: אגב, אני דווקא אומר שזה חיובי שראש הממשלה ביקר בלוד.

אחמד טיבי: אבל, למה דווקא בלוד?

אחמד טיבי: למה לא ברהט?

אחמד טיבי: כי העיר לוד היא עיר מעורבת, חיים בה גם יהודים.

יעקב אדרי: אני מציע לא ללכת לכיוון הזה.

אחמד טיבי: מה זה "לא ללכת"?

יעקב אדרי: חבר הכנסת טיבי, הבעיה היא בעיה אמיתית.

אחמד טיבי: היא אמיתית, למה לא פותרים אותה.

יעקב אדרי: אתה נגעת בעניינים הכי נכונים, וכולנו צריכים להתאחד סביב העניין הזה.

אחמד טיבי: בסדר, אז תתמוך במה שאני אומר.

יעקב אדרי: אני תומך, רק אל - - -. הבעיה היא חמורה מאוד, וצריכים לטפל בה ביד קשה, ויש לי מה לומר למשטרה.

אחמד טיבי: לא מטפלים בה.

אחמד טיבי: הנה, הנהגת הציבור הערבי, מבקשת מהמשטרה לאסוף את הנשק.

יעקב אדרי: אתה צודק, חד משמעית.

אחמד טיבי: לאסוף את הנשק, מה אתם רוצים יותר מזה?

אחמד טיבי: אני לא בעד נשק ברישיון ולא בעד נשק בלי רישיון.

אחמד טיבי: תאספו את כל הנשק הזה, מי צריך את הנשק הזה?

אחמד טיבי: בשביל מה?

יעקב אדרי: אני אומר אחריך דברים יותר ברורים.

אחמד טיבי: חוץ מזה, חיילים באים ומחליפים את הנשק במנות סמים.

אחמד טיבי: האם אתה יודע מזה?

יעקב אדרי: כן, אני אתייחס גם לזה.

יעקב אדרי: זה לא רק זה.

אחמד טיבי: אנשים באים לטייבה ומחליפים נשק בסמים.

יעקב אדרי: כן, ומוכרים והכול.

אחמד טיבי: זו בעיה שנוגעת לכלל החברה בארץ – יהודים וערבים.

אחמד טיבי: אבל, אי אפשר להשאיר את היישובים הערביים לבד בנושא הזה.

אחמד טיבי: ולכן, אדוני היושב ראש, הזעקה של כולנו היא זעקה גדולה.

יעקב אדרי: אני מאוד מודה לך על הדברים.

יעקב אדרי: חבר הכנסת צרצור, ברשותך, אני אומר כמה מילים, ולאחר מכן גם אתה תאמר.

יעקב אדרי: אני רוצה לומר שחבר הכנסת טיבי הציג תמונה קשה מאוד שכולנו שותפים לה.

יעקב אדרי: אין אחד שלא הזדעזע מהקלות הבלתי נסבלת של רצח אנשים ברחוב בדם קר.

יעקב אדרי: איפה כל זה קורה?

יעקב אדרי: זה קורה מתחת לחלונו של ראש העיר.

יעקב אדרי: ברור לי שגם רצח בכל מקום אחר הוא חמור מאוד.

יעקב אדרי: כאשר הייתי השר האחראי על הנגב והגליל ביקרתי ברהט בזמן כהונתו של ראש העיר הקודם, וביקרתי בהרבה מאוד ישובים אחרים.

יעקב אדרי: קרה דבר מאוד מעניין.

יעקב אדרי: ראשי הערים דיברו איתי על נושא הנשק, בין שאר הנושאים האחרים, והם ביקשו והתחננו פעם אחר פעם.

יעקב אדרי: זה קרה אצל כל ראשי הערים משום שמדובר בנושא שבוער בעצמותיהם, ובנושא שפוגע באוכלוסייה לעיתים קרובות.

יעקב אדרי: אני הייתי גם סגן השר לביטחון הפנים.

יעקב אדרי: רבותי, אנחנו צריכים להגיד את האמת.

יעקב אדרי: אנחנו לא עושים מספיק.

יעקב אדרי: לא עשינו מספיק.

יעקב אדרי: אני מדבר על המשטרה, ועל השב"כ שיכול גם לעזור היכן שצריך.

יעקב אדרי: האם טייבה ורהט לא נמצאות במדינת ישראל?

יעקב אדרי: אני מצטער שאני אומר את הדברים.

יעקב אדרי: אבל, זוהי המסקנה שמסיק התושב הפשוט והנורמאלי.

יעקב אדרי: המסקנה שלו היא שהיישובים האלה מופקרים – ויאללה, תהרגו אחד את השני.

יעקב אדרי: אני מאמין שהמשטרה רוצה לפתור את הבעיה, אבל אני לא רואה תוכנית.

יעקב אדרי: אני גם רוצה לשמוע מכם תשובה לשאלה כמה נשק אספתם בכפרים השונים.

יעקב אדרי: בטייבה יש כל הזמן הפקרות.

יעקב אדרי: אני לפעמים מזדעזע, ואני לא מבין היכן אני נמצא.

אחמד טיבי: בטייבה יש טילים.

אחמד טיבי: בנתניה ובטייבה יש טילים.

יעקב אדרי: יש שם טילי לאו, ויש שם אמל"ח.

יעקב אדרי: חבר הכנסת טיבי, אני הייתי באחד הערבים בפגישה בקיסריה עם אישיות בכירה שאני לא אומר את שמה.

יעקב אדרי: במהלך הערב נשמעו יריות מהיישוב ג'סר אל זרקא נמצא בסמוך לקיסריה.

יעקב אדרי: האיש עימו נפגשתי אמר לי: יעקב, תראה מה קורה פה.

יעקב אדרי: אמרתי לו: אתה האיש שמופקד על העניינים, תטפל בזה.

יעקב אדרי: אני גר באור עקיבא ואני יכול לראות את הארטילריה משם.

יעקב אדרי: זה קורה ערב ערב.

יעקב אדרי: כמובן שהמשטרה צריכה לקבוע תוכנית שנתית סדורה וברורה מאוד לטיפול בעניין.

יעקב אדרי: אני מבין שצריך גם מודיעין רציני.

יעקב אדרי: צריך לעשות את זה בצורה נחושה, כפר אחרי כפר, ישוב אחרי ישוב.

יעקב אדרי: כמובן שאם מחליטים אפשר גם לעשות את זה.

יעקב אדרי: אבל, צריכה להיות החלטה של המשטרה.

יעקב אדרי: המשטרה עדיין לא החליטה שהעניין הזה נמצא אצלה בסדר עדיפות ראשוני.

אחמד טיבי: בקלאנסווה אירע מקרה מזעזע שבו אנשים שישבו בבית קפה רוססו מאקדח.

אחמד טיבי: תאר לך מה היה קורה אם ליורה היה נשק אוטומטי, במקרה הזה הוא היה מרסס את כל בית הקפה.

אחמד טיבי: אחיו של ראש העיר מחמוד חדיגה נרצח באירוע.

אחמד טיבי: מדובר באחד האנשים הכי חיוביים שיש באזור.

אחמד טיבי: אני הלכתי לנחם, ובזמן הביקור  ראש עיריית קלאנסווה אמר לי שלפני שבועיים המשטרה הודיעה לו שיש ידיעה מודיעינית שבשבוע הבא יהיה ירי על אחד מבתי הקפה בעיר, ושהולכים לרסס בית קפה.

אחמד טיבי: לא ידעו להגיד מי עלול להירצח.

אחמד טיבי: נמצא כאן תת ניצב ריטמן ראש חטיבת מודיעין.

אחמד טיבי: אני רוצה לבדוק את אמיתות הדברים יחד עם נציגי המשטרה.

אחמד טיבי: האם זה נכון?

אחמד טיבי: מה ידעתם?

אחמד טיבי: מה לא ידעתם?

אחמד טיבי: זוהי ידיעה טובה.

אחמד טיבי: אדוני, זוהי נקודה חשובה.

יעקב אדרי: הנקודה היא חשובה מאוד.

יעקב אדרי: ברור שהמשטרה מודיעה כאשר היא מקבלת מידע שנוגע לחיי אדם.

יעקב אדרי: אבל, אז נשאלת השאלה למה המשטרה לא שמה יד על האנשים, ולמה היא לא מטפלת עד הסוף בעניין אם היא מקבלת את המידע?

יעקב אדרי: אני מקווה שנקבל מהמשטרה תשובות בהמשך.

אחמד טיבי: הוא שם ניידת ליד בתי הקפה.

יעקב אדרי: ההרגשה של רבים מאיתנו היא שיש לא מעט ישובים שהם פשוט מופקרים, וכל איש הישר בעיניו יעשה.

יעקב אדרי: על חנייה רוצחים בני אדם, לאן הגענו?

יעקב אדרי: צריך לומר דבר נוסף.

יעקב אדרי: ראשי הרשויות לא מתחמקים מהעניין, הם לא אומרים: לא, זה בסדר.

יעקב אדרי: אצלנו אין בעיות.

יעקב אדרי: הם דורשים, מבקשים, מתחננים שיבואו וייקחו את הנשק מכולם.

אחמד טיבי: שלושת ראשי המועצות שנמצאים פה אמרו את זה פומבית.

יעקב אדרי: אני גם שמעתי אותם, ואני גם מדגיש את זה.

יעקב אדרי: ראשי הרשויות מהמגזר ולא מהמגזר אומרים: רבותי, תאספו את הנשק.

יעקב אדרי: אנחנו מבקשים מכם, זה בנפשנו.

יעקב אדרי: אני רוצה להפנות טענה גם כלפי צה"ל.

יעקב אדרי: יש חיילים מהמיעוטים שיוצאים לחופשות עם נשק.

יעקב אדרי: צריכים לראות מה עושים עם העניין הזה כי לא פעם משתמשים עם הנשק הזה.

יעקב אדרי: צריכים לראות איך שמים יד על העניין הזה, ואני חושב שזה נושא לדיון.

יעקב אדרי: אני גם מבקש להזמין את נציגי צה"ל לדיון אחר בנושא הזה.

יעקב אדרי: ישנם מחסני תחמושת שהם מופקרים, מכירות נשק לאור יום.

יעקב אדרי: כל הדברים האלה מאוד מטרידים אותנו, ואני מאוד מקווה שנרגיש הקלה.

יעקב אדרי: אני רוצה להפנות שאלה למשטרה.

יעקב אדרי: האם אתם יכולים לתת לנו נתונים כמה מקרי רצח פוענחו ב- 2009- 2010?

יעקב אדרי: יש לי הרגשה שבטייבה כלום.

אחמד טיבי: על מנת להיות הגון אני רוצה לומר שיש מקרה אחד.

אחמד טיבי: המקרה שבו נפגע אזרח יהודי פוענח תוך 24 שעות.

יעקב אדרי: יופי, חבר הכנסת טיבי, ידעתי שבסוף - - -

אחמד טיבי: סליחה, אבל אלו העובדות.

אחמד טיבי: זה מה שקרה.

חנא סוייד: גם באום אל-פאחם.

אחמד טיבי: ליהודים יש יתרון במדינה הזאת.

יעקב אדרי: חבר הכנסת טיבי, אני אמרתי דברים ברורים ובלי יהודים-ערבים.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שנקבל היום תשובות מהמשטרה לגבי מספר הפענוחים של מקרי הרצח במגזר הערבי.

יעקב אדרי: יש מקומות שבהם הדבר מאוד בולט.

יעקב אדרי: למשל, טייבה.

יעקב אדרי: אני לא יודע מה קורה שם, זאת פשוט הפקרות.

יעקב אדרי: המקום נמצא מחוץ למדינה.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שנשמע תשובות בעניין.

יעקב אדרי: אנחנו גם נזמין את השר כי צריכים לשמוע תשובות ברורות מהשר.

יעקב אדרי: השר שהוא מנוסה בעניינים האלה דיבר  על "מגנט".

יעקב אדרי: חייבים להכין תוכנית רב-שנתית על מנת לטפל בנשק שמסתובב ביישובים השונים, ולעשות עבודה ולבוא עם תוצאות.

יעקב אדרי: אי אפשר להפסיק לגמרי את מקרי הרצח, אבל אני מאוד מקווה שאנחנו נראה ירידה בטבלה במספרים בצורה ברורה, ושכך יהיה.

חנא סוייד: מה זה "מגנט"?

יעקב אדרי: השר אמר שיש ישובים שאם ישימו עליהם מגנט אז כל היישוב עולה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת צרצור, בבקשה.

אברהים צרצור: תודה.

אברהים צרצור: לפני שאדבר על תפקידה של הממשלה ושל זרועותיה הביצועיים השונים, אני רוצה לדבר דווקא עלינו, על האוכלוסייה הערבית.

אברהים צרצור: אין כל ספק שכחברה ערבית מוטלת על כתפנו אחריות כבדה בלחימה בטרור החברתי שנקרא אלימות.

אברהים צרצור: ולכן, מזה תקופה ארוכה מאוד אנחנו פועלים בהרבה מישורים.

אברהים צרצור: קודם כל, בלימת גל האלימות.

אברהים צרצור: שנית, טיפול מניעתי.

אברהים צרצור: שלישית, טיפול בתוצאות התופעה כאשר האלימות הזאת מתבצעת ומתממשת הלכה למעשה.

אברהים צרצור: ועדת המעקב העליונה של ערביי ישראל נרתמה למשימה הזאת בצורה נועזת, ובצורה אמיצה ביותר, והיא גם קיבלה החלטות נועזות ואמיצות ביותר.

אברהים צרצור: ועדות ציבוריות הוקמו בכל ישוב וישוב ערבי.

אברהים צרצור: תפקידן של הוועדות הציבוריות האלה הוא לטפל, בין היתר, גם בנושא האלימות.

אברהים צרצור: בראש ובראשונה בנושא האלימות, בבלימת האלימות, במניעת האלימות, וגם בטיפול בתוצאות האלימות הזאת כאשר היא מתבצעת, וזאת היות וכאשר אלימות מתבצעת וכאשר היא מתממשת היא גוררת אחריה תגובות קשות מאוד.

אברהים צרצור: חבר הכנסת טיבי דיבר על כך שהמאבק הזה מתחיל בסכסוך קטן מאוד בין שני עבריינים, אבל התוצאה של הסכסוך היא הרת אסון כאשר מישהו יורה בשני.

אברהים צרצור: הסכסוכים האלה הולידו את מגיפת האלימות ואת רציחתם של 26 אנשים שהם אולי חפים מפשע, בעיר טייבה לא חפים מפשע.

אברהים צרצור: אותו הדבר קרה ביישובים שונים אחרים.

אברהים צרצור: האוכלוסייה הערבית מודעת היטב לאחריות הזאת, והיא מנסה לעזור לעצמה עד כמה שאפשר.

אברהים צרצור: אני אומר זאת בצורה חד-משמעית כדי שלא יבואו אנשים אחרים מצד הממשלה, ומצד המשרד לביטחון הפנים ויטיחו האשמות נגד החברה הערבית שהיא לא משתפת פעולה, ולא עושה די כדי לעזור בבלימת האלימות הזאת בחברה הערבית.

אברהים צרצור: אני רוצה להתייחס בקצרה לתפקידה של הממשלה.

אברהים צרצור: אם מוטלת עלינו אחריות, אני חושב שאין שום ספק שהאחריות הכבדה ביותר מוטלת על כתפי הממשלה ועל זרועותיה הביצועיים השונים, ובמיוחד המשרד לביטחון הפנים משום ששם הסמכות, ושם ישנם הכלים והיכולות המודיעיניות וכו'.

אברהים צרצור: אילו מקרה הרצח היה מבוצע כנגד יהודי, המקרה היה מפוענח תוך 24 שעות, והיו חושפים את מקורות הנשק וכו' וכו'.

אברהים צרצור: אנחנו לא רוצים להשתמש במשל הזה כדי להאשים, אלא כדי לדחוף את הצד השני לטפל בסוגיית האלימות על בסיס עברייני כפי שהוא מטפל גם בעבריינות ביטחונית וכו'.

אברהים צרצור: זוהי הדרישה שלנו ועליה אנחנו עומדים.

אברהים צרצור: כבוד היושב ראש, אני באופן אישי שמעתי דברים שמאוד קוממו אותי.

אברהים צרצור: הרבה אנשים ביקרו בלוד לאחר מעשי הרצח שאירעו שם, והרבה חברי כנסת ושרים שונים התבטאו בעניין.

אברהים צרצור: הטענה שהפתרון לבעיית האלימות, במיוחד בערים המעורבות, היא העצמת הנוכחות היהודית בערים האלה קוממה וזעזעה אותי מאוד.

אברהים צרצור: כלומר, הטענה שייהוד הערים האלה הוא הכלי שיכול להביא לסיום תופעת האלימות.

אברהים צרצור: זוהי טענה פשיסטית, זוהי טענה גזענית ביותר.

אברהים צרצור: לכן אני פונה ואומר, הגיע הזמן, כבוד היושב ראש, לטפל בנושא האלימות לא במנותק מכלל הבעיות שהחברה הערבית סובלת מהן, ובמיוחד בערים המעורבות שבהן יש הרבה בעיות שכולנו מודעים לקיומן שם, והן אלה שדוחפות את השבאב הערבי, את הצעירים הערביים, להשתלב במערכות הפליליות.

אברהים צרצור: הגיע הזמן לתת להם את הצ'אנס, את התקווה, על-ידי קידום ופיתוח וכו'.

אברהים צרצור: בנוגע לערים המעורבות - הגיע הזמן אכן להכשיר את כל השכונות הערביות בערים אלו, לתכנן אותן מחדש, להקים מוסדות חינוכיים, מוסדות ספורטיביים, ולתת להם באמת לנשום לרווחה.

אברהים צרצור: זהו חלק אינטגראלי מהלחימה בטרור שנקרא אלימות.

יעקב אדרי: תודה לחבר הכנסת צרצור.

יעקב אדרי: חבר הכנסת טלב אלסאנע ויתר על זכות הדיבור.

יעקב אדרי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת, אני לא רוצה לחזור על דברי חברי שנאמרו כאן.

חמד עמאר: בעיית המשטרה ונוכחות המשטרה במגזר הערבי ידועה לכולם.

חמד עמאר: אני התבטאתי ואמרתי שהיד שלהם במגזר הערבי היא קלה.

חמד עמאר: השר אמר שאם ישימו ביישובים אלו מגנט כל היישובים האלה יתרוממו, ואלו הם דברי אמת.

חמד עמאר: הנשק משתולל, תלונות מגיעות למשטרה.

חמד עמאר: המשטרה לא נוכחת במגזר הערבי כל הזמן.

חמד עמאר: אבל, כשהיא רוצה לבצע מעצר קטן היא מגיעה עם כוחות גדולים כי אנשים לא רגילים לראות את המשטרה.

חמד עמאר: המשטרה לא צריכה להביא פלוגה שלמה בשביל לבצע מעצר קטן.

חמד עמאר: אם אנשי המגזר היו רגילים לראות את המשטרה היא לא היתה צריכה לבוא לכל מעצר קטן, או אפילו לשם הוצאה לפועל, עם פלוגה שלמה.

חמד עמאר: המשטרה לא נמצאת במגזר הערבי, המשטרה לא עושה את עבודתה כמו שצריך אפילו כאשר מוגשת תלונה.

חמד עמאר: אני נתקלתי בבעיה זו עכשיו בעיר שפרעם.

חמד עמאר: מדובר בבחור שחזר מעבודתו בשעה אחד-עשרה בלילה, וכשהוא ירד מהאוטו בכוונה לעלות לביתו ירו על האוטו שלו.

חמד עמאר: הוא הגיש תלונה במשטרה, והוא אף אמר לה מי ביצע את הירי.

חמד עמאר: הבחור נעצר, אבל למחרת הוא היה בבית.

חמד עמאר: אם זה היה קורה במקום אחר, אני בטוח שהיו עוצרים את הבחור, חוקרים אותו, ועושים כל מה שצריך, והוא היה ממשיך לשבת במעצר.

חמד עמאר: כמגזר אנחנו צריכים לקחת על עצמנו אחראיות – אני מצדיק אותך.

חמד עמאר: אני אתן לך דוגמה מהמגזר הדרוזי.

חמד עמאר: בעבר כשהיית מגיע לחתונה במגזר הדרוזי לא היית יכול לשבת ללא אטמי אוזניים משום שכל הזמן ירו.

יעקב אדרי: וממשיכים.

חמד עמאר: לא, אתה טועה.

חמד עמאר: היום במגזר הדרוזי אין ירייה אחת כי היתה החלטה של אנשי הדת שאם תהיה ירייה אחת בחתונה כל אנשי הדת יוצאים מהחתונה.

חמד עמאר: יותר משנתיים אתה כבר לא שומע ירייה אחת במגזר הדרוזי, וחברי יודעים את זה, והמשטרה יכולה לאמת את דבריי

יעקב אדרי: אני שמח לשמוע את זה.

חמד עמאר: לגבי חזרה של חיילים עם נשק – חיילים צריכים לחזור עם נשק כמו כל חייל אחר.

חמד עמאר: מי שעושה עבירה צריך להיעצר.

חמד עמאר: ביום שבת האחרון נסעתי ליד דיר אל-אסד, וכשעצרתי ברמזור שמעתי יריות ויריות.

חמד עמאר: אני בטוח שזה היה בעקבות אירוע של חתונה.

חמד עמאר: עצרתי שתי דקות עד שהצלחתי לעבור.

חמד עמאר: היו כל הזמן יריות.

חמד עמאר: אני בטוח שמשטרת כרמיאל גם שומעת את זה.

חמד עמאר: אבל, לא ראיתי אף ניידת שנכנסת לשם, ולא ראיתי שמישהו בא לבדוק.

חמד עמאר: זה נכון שהאנשים המכובדים צריכים לעשות את עבודתם.

חמד עמאר: אבל, המשטרה גם היא צריכה להגיע.

חמד עמאר: אני בטוח במאת האחוזים שאם המשטרה היתה רוצה לדעת מי ירה בחתונה, היא היתה יכולה לדעת והיא היתה יכולה לעצור אותו.

חמד עמאר: אבל, המשטרה בכלל לא מעוניינת להגיע.

חמד עמאר: היא נותנת לאנשי דיר אל-אסד שנמצאת במרחק שתי דקות מכרמיאל להשתולל כמה שהם רוצים.

חמד עמאר: לא ברור לי למה היא לא מגיעה.

חמד עמאר: הממשלה מקדמת היום את עניין "עיר ללא אלימות" בהובלתו של השר לביטחון הפנים.

חמד עמאר: התוכנית כוללת הסברה, חינוך, הצבת מצלמות, שיתוף האוכלוסייה.

חמד עמאר: אני מקווה שזה יתרום לטיפול בעניין ולהורדת האלימות במגזר הערבי.

חמד עמאר: אני יודע שיש בעיה במגזר שלנו של מתנדבים, אנחנו לא כל כך רצים להתנדב.

חמד עמאר: אנחנו לא אוהבים להתנדב בקהילה.

חמד עמאר: המשטרה לא נוכחת בקיבוצים כל הזמן.

חמד עמאר: אבל, כל הזמן יש שם מתנדבים.

חמד עמאר: אם יהיו יותר מתנדבים מקרב המגזר שלנו שהיו עוזרים למשטרה בעבודתה, אולי היינו יכולים להגיע לתוצאות הרבה יותר טובות.

חמד עמאר: לבסוף, אני רוצה להתייחס לנשק החוקי.

חמד עמאר: המשטרה יכולה לאסוף את הנשק החוקי בצורה הכי טובה.

חמד עמאר: כל בעל נשק יכול לקבל מכתב מהמשטרה האומר שיש מידע מודיעיני ושעליו להחזיר את הנשק ברשותו.

חמד עמאר: זה כולל קצינים בצה"ל, סגני אלופים, גמלאים של המשטרה, ראשי רשויות לשעבר.

חמד עמאר: אני יודע שתאמרו לי שמשרד הפנים הוא זה שצריך לעשות את זה.

חמד עמאר: אני קראתי את המכתבים לאנשים.

חמד עמאר: אבל, כשאנשים מגיעים למשרד הפנים נאמר להם שעליהם ללכת למשטרה, ולא למשרד הפנים.

חמד עמאר: במקום להשקיע מאמצים באיסוף הנשק החוקי, תשקיעו את המאמץ באיסוף הנשק הלא חוקי כי אחוז השימוש בנשק החוקי הוא כמעט אפסי.

חמד עמאר: תודה רבה.

יעקב אדרי: אני מאוד מודה לך על דבריך.

יעקב אדרי: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני, תודה רבה.

דב חנין: הבעיה המרכזית היא בעיית הנשק.

דב חנין: מה שקורה בתחום הנשק הוא פשוט לא מתקבל על הדעת, לא אפשרי, והוא מעורר מחשבות מאוד מאוד קשות על מדיניות המשטרה.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת, אני אולי אפתיע אתכם.

דב חנין: גם בתל-אביב יש חתונות, ודי הרבה חתונות.

דב חנין: אם מישהו אחד ינסה לירות ירייה בחתונה המשטרה תגיע ותעצור אותו מייד.

דב חנין: אנחנו לא מדברים פה על חקירה מסובכת, אנחנו מדברים על יריות שנעשות במקום ציבורי, פומבי, בגלוי.

דב חנין: כאשר המשטרה לא עושה שום דבר בעניין הזה - היא לא פותחת תיקי חקירה, ולא עוצרת אנשים, ולא אוספת נשק, ולא מעמידה אנשים לדין על אחזקת נשק בלתי חוקי ועל שימוש בנשק בלתי חוקי – אני חייב להגיע למסקנה שיש פה מדיניות מאוד מאוד בעייתית ומאוד מאוד מסוכנת.

דב חנין: אתם לא יכולים לשכנע אותי שיכול להיות מצב שביישובים ערביים זה לא משנה ושאנשים יירו באוויר – אולי יסכנו את עצמם, אולי יסכנו את הבאים, אולי סתם יעשו רעש, ואולי ייצרו אווירה שנשק זה לגיטימי.

דב חנין: אבל, נשק הוא לא לגיטימי, והוא לא יכול להיות לגיטימי.

דב חנין: ולכן, הטענה הקשה שלי היא כלפי המשטרה.

דב חנין: אני חושב שההתנהלות שלכם כלפי נשק באוכלוסייה הערבית מעוררת תחושה מאוד מאוד כבדה, וחשד מאוד מאוד כבד.

דב חנין: הנטל עליכם להפריך את החדש הזה.

דב חנין: המשטרה צריכה להתחיל במהלך מתואם עם הנהגת האוכלוסייה הערבית, עם ועדת המעקב, עם ראשי הרשויות.

דב חנין: כל הגורמים חוזרים ופונים – אני שומע אותם – ואומרים: אנחנו לא רוצים נשק, קחו מאיתנו את הנשק הזה.

דב חנין: נמצא פה יושב-ראש ועד ראשי הרשויות המקומיות הערביות.

דב חנין: הנהגת האוכלוסייה הערבית חושבת שהנשק הזה הוא נזק מכל בחינה שהיא לאוכלוסייה הערבית.

דב חנין: תתחילו במבצע שיתחיל קודם בפתיחת תחנות המשטרה, ותגידו לאנשים שכל מי שיביא את הנשק שלו תוך חודש ימים אז לוקחים את הנשק ונותנים מורטוריום.

דב חנין: בואו נראה כמה נשק נאסף בדרך הזאת.

דב חנין: מי שאחר כך יישאר עם נשק בלתי חוקי אז החוק יופעל נגדו בצורה הקשה והחמורה ביותר.

דב חנין: לצורך העניין הזה אתם יכולים להפעיל בלשים וחוקרים, ומשטרה.

דב חנין: אבל, לא צריך את כל הדברים האלה כי הכול בגלוי.

דב חנין: אף אחד לא מסתיר את הנשק הזה.

דב חנין: זה נשק שמסתובב כמעט בחוצות.

דב חנין: לכן, אני אומר לכם שאנחנו לא יכולים להשלים עם המצב הזה.

דב חנין: יש היום לא רק נכונות, אלא דרישה וצעקה מהאוכלוסייה הערבית: קחו את הנשק, אספו את הנשק.

דב חנין: שחררו את הציבור הזה מהאסון הזה שנקרא אחזקת נשק.

דב חנין: תודה רבה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, האלימות והפשיעה ביישובים הערביים הפכו לבעיה חמורה ביותר, ואנחנו מתקרבים למצב של חברה בסכנה.

ג'מאל זחאלקה: אלו לא רק תחושות של ראשי הציבור, אלא אלו הן תחושות של האנשים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מסתובבים ואנחנו שואלים מהי הבעיה הכי קשה, והתשובה שאנחנו מקבלים היא הסכנה שיש באלימות.

ג'מאל זחאלקה: כי אם שני אנשים נרצחים בקלאנסווה אז כל היישוב נכנס למצב של חרדה ועולה שאלת הבטיחות של הישיבה בבית קפה.

ג'מאל זחאלקה: זה משליך לא רק על הנרצחים ועל משפחותיהם, אלא על כלל התושבים.

ג'מאל זחאלקה: המצב מדרדר, אנחנו היום במצב חסר תקדים.

ג'מאל זחאלקה: מספר ההרוגים במגזר הערבי הוא יותר מפי 3 לעומת האחוז שלנו באוכלוסייה.

ג'מאל זחאלקה: זה מספר מדהים.

ג'מאל זחאלקה: בסוגי פשיעה מסוימים אנחנו מגיעים ל-75% מכלל העבירות בארץ.

ג'מאל זחאלקה: לגבי הפתרון – ברור שצריך תוכנית רב-מערכתית.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו צריכים לגייס את כל הכוחות שיש לנו בתוך החברה: את החברה, את אנשי הדת, את מנהיגי הציבור, את ראשי המועצות, עובדים סוציאליים, אנשים אקדמאיים ואת כולם.

ג'מאל זחאלקה: אבל, יש לכבות את השריפה, ויש למנוע את הדלקה הבאה או יש למנוע את האש.

ג'מאל זחאלקה: בכיבוי השריפה יש צורך בפעילות נמרצת של המשטרה.

ג'מאל זחאלקה: אבל, המשטרה לא עושה זאת.

ג'מאל זחאלקה: כמו שבכל תחומי החיים יש אפליה נגד הציבור הערבי, גם בטיפול המשטרתי בפשיעה יש אפליה חמורה ביותר.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה לא מטפלת ברצח בקלאנסווה או בטייבה או באום אל-פחם כמו שהיא מטפלת באותו רצח, או אפילו באותו סוג של רצח, בתל-אביב או בנתניה או בחדרה.

ג'מאל זחאלקה: זהו טיפול שונה לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: זה מתחיל באיכות או ברמה של צוותי החקירה, זה גם במשאבים שמושקעים, ובמודיעין שמושקע.

ג'מאל זחאלקה: האזרח בנתניה חושב שהמשטרה עושה כל מה שהיא יכולה כדי למצוא את הרוצח, וליצור הרתעה.

ג'מאל זחאלקה: אבל, האזרח הערבי לא מרגיש המשטרה עושה כל מה שהיא יכולה, אלא דווקא ההיפך.

ג'מאל זחאלקה: אם נעשה היום משאל בקרב הציבור הערבי נראה שיותר מ-90% יגידו שהמשטרה לא עושה.

ג'מאל זחאלקה: לדעתי, יש כאן איזושהי רשלנות פושעת מצד המשטרה כי אנחנו רואים איך הדברים מתגלגלים.

ג'מאל זחאלקה: הפושעים היום "לא דופקים חשבון" כמו שאומרים, והם יורים באמצע היום.

ג'מאל זחאלקה: הם אפילו הפסיקו לרוץ.

ג'מאל זחאלקה: רק לפני מספר ימים ירו על ביתו של ראש המועצה שיושב כאן.

ג'מאל זחאלקה: הוא הגיש תלונה בצירוף שמו של החשוד.

ג'מאל זחאלקה: אבל, המשטרה לא עשתה דבר.

ג'מאל זחאלקה: נוכחים כאן נבחרי ציבור.

ג'מאל זחאלקה: בישיבה הקודם שאני יזמתי היתה התייחסות מיוחדת לעניין הזה של איומים על ראשי ציבור.

ג'מאל זחאלקה: זה דבר חמור ביותר.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שראשי ציבור – במיוחד ראשי מועצות – יהיו חשופים לאיומים.

ג'מאל זחאלקה: רימון רסס נזרק על ביתו של ראש עיריית נצרת, השומר נפצע.

ג'מאל זחאלקה: אבל, מה נעשה?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזהו דבר שדורש טיפול מיוחד.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר להשאיר את זה כך, זה דבר חמור ביותר עם השלכות חמורות ביותר.

ג'מאל זחאלקה: העבריינים מנסים בדרכים שונות לחדור לשלטון המקומי, וכל ראש מועצה שעומד להם בפתח מקבל יריות.

ג'מאל זחאלקה: אתם צריכים להבין זאת.

ג'מאל זחאלקה: ראש מועצה שמקבל יריות הוא ראש מועצה אמיץ, כי הוא לא רצה להיכנע לכל מיני שחקנים.

ג'מאל זחאלקה: בנושא הזה צריך לעשות טיפול שהוא פי 10 מהטיפול הרגיל.

ג'מאל זחאלקה: אם ראשי המועצות יראו שהמשטרה לא מגנה עליהם זה יכול להביא לכך שאחוז קטן מהם אולי ייכנע לעבריינים, והמאפיה תחדור לשלטון המקומי.

ג'מאל זחאלקה: אלו דברים חמורים ביותר.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש היום מצב שבוא אין הרתעה.

ג'מאל זחאלקה: זה הכותרת של העבריינות בציבור הערבי ושל מעשה הרצח.

ג'מאל זחאלקה: ההרתעה נשחקה, ואנחנו יודעים טוב מאוד שאם עבריין יודע שהסיכוי שלו להיתפס הוא נמוך ביותר, הוא יחזור על המעשים שלו, וזה יעודד אחרים לעשות.

ג'מאל זחאלקה: זהו כדור שלג שצריך לעצור אותו.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע שאם המשטרה, ואפילו בכוחות שיש לה, תעשה תעדוף ותאמר שפה המצב הוא חמור ביותר, ושפה צריך טיפול נמרץ, אז היא יכולה לעשות את זה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים שהיא עשתה את זה בנתניה ובמקומות אחרים.

ג'מאל זחאלקה: היא פשוט מחקה את התופעה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: כולנו כאן מאוחדים ויוצאים בקריאה.

ג'מאל זחאלקה: אני מסכים לכל מה שנאמר בעניין הנשק.

ג'מאל זחאלקה: זה שערורייה.

ג'מאל זחאלקה: השר אמר שנתפסו 600 כלי נשק, ואני אמרתי לו שזה טיפה בים.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר לי: אתה צודק, זו טיפה בים.

ג'מאל זחאלקה: בעניין הזה אנחנו רוצים הרתעה.

ג'מאל זחאלקה: היישובים שלנו הפכו ליישובים מסוכנים, פשוטו כמשמעו.

ג'מאל זחאלקה: לנו אין כוח.

ג'מאל זחאלקה: מה אני יכול לעשות?

ג'מאל זחאלקה: רק המשטרה יכולה לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מנסים עד כמה שאנחנו יכולים להרגיע רוחות, ולנסות לפתור את הבעיות.

ג'מאל זחאלקה: אבל, המשטרה בסופו של דבר היא זו שאחראית על יצירת ההרתעה.

ג'מאל זחאלקה: בשורה התחתונה אם אין הרתעה אז המשטרה נכשלה.

ג'מאל זחאלקה: אם יש הרתעה אז אני אומר לכם כל הכבוד על שעשיתם את העבודה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו קוראים לכם לפעול כדי להציל חיים, זה דבר שניתן לעשות אותו.

ג'מאל זחאלקה: מדובר בחיים ובמוות, תרתי משמע.

ג'מאל זחאלקה: אתם יודעים לעשות זאת, אלא שאתם צריכים לתת לכך עדיפות – זה כל העניין.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: הצטרף אלינו מר מחמוד חדיגה ראש מועצת קלאנסווה.

דב חנין: אדוני, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להשתתף בצערך.

דב חנין: לצערי הגדול, אנחנו עוסקים בנושא שהוא אקטואלי מאוד גם לך.

דב חנין: לאחרונה, אחיך נרצח, לצערנו הגדול.

דב חנין: כולנו שותפים בצערך ובכאבך.

דב חנין: אנחנו רק מקווים שייעשו צעדים כדי שדברים איומים כאלו לא יחזרו.

דב חנין: אתה כמובן בהמשך הדיון מוזמן לדבר.

דב חנין: אני מודה לך שהגעת והצטרפת אלינו.

דב חנין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אני מצטרף לתנחומים.

טלב אלסאנע: זה מאוד מצער שאנשים שיקיריהם נקברו רק לפני כמה ימים גם משתתפים.

טלב אלסאנע: זה רק מראה עד כמה המצב הוא אבסורדי.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שאנחנו בעמדה שבה מותר לנו להאשים.

טלב אלסאנע: אני רוצה לשאול את נציגי המשטרה, האם יש מדיניות בקרב המשטרה לעודד את האלימות בקרב הציבור הערבי?

טלב אלסאנע: כי אין שום הסבר אחר.

טלב אלסאנע: אילו היה קורה המקרה פעם, פעמיים, שלוש, ניתן היה להבין שאתם מנסים.

טלב אלסאנע: אבל, יש שיטתיות, עקביות, באי פענוח  ובגילוי אוזלת יד.

טלב אלסאנע: אם המשטרה היא כל כך חלשה וחסרת אונים אז תכריזו שאתם ממש חסרי אונים בהתמודדות מול התופעה הזאת.

טלב אלסאנע: אין לכם כלים.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל שיכולה לאתר מבוקשים בסוף העולם ולהגיע אליהם, ויכולה לאתר מי עומד מאחורי משהו שקרה בשעת לילה מאוחרת, ולתפוס אותם, לא יכולה לדעת מי ירה על בית קפה בקלאנסווה.

טלב אלסאנע: שמונה אנשים רדפו אחרי נהג ליד אילת.

טלב אלסאנע: הם רצחו אותו וחזרו.

טלב אלסאנע: אבל, לא תופסים אף אחד משמונת האנשים האלה.

טלב אלסאנע: אנחנו לא מוכנים לקבל את זה.

טלב אלסאנע: אני אישית מאשים את המשטרה שהיא מעודדת את התופעה הזאת.

טלב אלסאנע: אילו היא היתה יודעת שהנשק הזה מכוון נגד ביטחון מדינת ישראל, המדיניות היתה משתנה.

טלב אלסאנע: במו עיניי ראיתי איך המשטרה מגייסת כוחות אדירים, כולל מסוק, כדי להרוס פחון עלוב.

טלב אלסאנע: כדי להרוס פחון אפשר לגייס את כל הכוחות, אבל האם אי אפשר לגייס את הכוחות כדי להגן על ראשי רשויות וכדי להגן על חייהם של אזרחים?

טלב אלסאנע: או שחייהם של ערבים בתוך המדינה הוא הפקר.

טלב אלסאנע: אני ראיתי איך מתייחסים בחומרה לילד שזרק אבן על כביש – דבר שהוא חמור.

טלב אלסאנע: אבל, יש חשש שיהודי פגע.

טלב אלסאנע: מצד שני, עשרות נהרגים.

טלב אלסאנע: רק בנגב לבד יותר מחמישה אנשים נהרגו תוך שבוע.

טלב אלסאנע: ביישוב הערבי היו חמישה הרוגים ביום חמישי.

טלב אלסאנע: זה כבר לא אלימות, זה טרור.

טלב אלסאנע: זה מצב שהוא אבסורדי, ואתם ממש עומדים מהצד.

טלב אלסאנע: לא איכפת לכם.

טלב אלסאנע: אם לכם לא איכפת אז למי איכפת?

טלב אלסאנע: האם כדאי שכל אחד יצא עם נשק ויגן על עצמו?

טלב אלסאנע: מהי המדיניות?

טלב אלסאנע: מהו הפתרון שאתם מעלים?

טלב אלסאנע: הרי אתם יודעים היכן נמצא כל כלי נשק ביישוב הערבי, ואפילו כל כדור.

טלב אלסאנע: יש לכם את כל הנתונים האלה.

טלב אלסאנע: האם אתם לא יכולים לתפוס את הנשק הזה?

טלב אלסאנע: הציבור הערבי מגבה את המשטרה בפעולה הזאת.

טלב אלסאנע: לאחרונה היתה פעולה ביישוב לקייה ואנשים שמחו שכוחות משטרה הגיעו על מנת לתפוס כל נשק, ועודדו את זה.

טלב אלסאנע: אנחנו בעד הפעילות הזאת, אנחנו בעד נוכחות המשטרה ביישובים הערביים, ושלא מסתפקים רק במשלוח של ניידת על מנת לרשום דוחות.

טלב אלסאנע: רישום דוחות הוא דבר טוב, אבל צריך גם לתת לאנשים תחושה שיש להם ביטחון והגנה.

טלב אלסאנע: המשטרה היא לא רק לשם הריסת בתים, אלא גם כדי לספק הגנה.

טלב אלסאנע: איזו מדיניות גיבשתם לאור כל ההתפתחויות החמורות שיש?

טלב אלסאנע: מה אתם הולכים לעשות?

טלב אלסאנע: מה אתם מבקשים מהציבור הערבי?

טלב אלסאנע: מה המדיניות העתידית שלכם כדי להפסיק את הרצח הנמשך ואת האלימות שמשתוללת ביישובים הערביים?

טלב אלסאנע: תודה רבה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: חבר הכנסת ד"ר חנא סוייד.

חנא סוייד: בראשית דבריי אני רוצה להעיר הערה מתודולוגית.

חנא סוייד: אנחנו צריכים להבדיל ולהפריד בין אלימות לבין פשיעה.

חנא סוייד: אני חושב שכאשר מדובר באלימות בחברה אז זה לא רק המשטרה - המשטרה היא רק אחד השחקנים – אלא זה יכול לכלול גם את מערכת החינוך, את המערכות  הסוציאליות, הדתיות, המוניציפאליות.

חנא סוייד: כל מרכיבי החברה צריכים לעבוד, ולטכס עצה ולהציע איזושהי תוכנית מתמשכת לטיפול באלימות בתוך החברה.

חנא סוייד: זוהי גם אחריותם של ההנהגה ושל חברי הכנסת שיושבים עכשיו מול המשטרה ומטיחים בהם האשמות.

חנא סוייד: אבל, מצד שני, כאשר מדובר בפשיעה אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר.

חנא סוייד: זהו תפקידה של המשטרה, והמשטרה לא יכולה לברוח מזה.

חנא סוייד: לי בשום פנים ואופן אין כלים להתמודד עם פושעים, ובמיוחד כאשר מדובר בפשע מאורגן.

חנא סוייד: לעיתים אני נוסע על מנת להשתתף בתהלוכה או בכינוס עממי לציון יום האדמה, או לציון  מאורעות אוקטובר, ואז אני מוצא כוחות משטרה בצמתים, ושוטרים מלווים בפרשים, או שאני רואה שהם מקימים מחנה בקרבת מקום.

חנא סוייד: ואז אני אומר: למשטרה יש כוחות.

חנא סוייד: אבל, באירועים האלה לא קורה דבר.

חנא סוייד: אנשים הולכים, מביעים דעה פוליטית, ואחר כך הם הולכים הביתה לשלום.

חנא סוייד: אבל, במקביל, כשאני רואה את התארגנות המשטרה עם הכוחות אני אומר שיש פה משהו.

חנא סוייד: מי שלא יודע לאתר ולהציב את היעדים ואת סולם העדיפויות שלו, אזי הוא ארגון חסר תכלית.

חנא סוייד: שום דבר טוב לא יצא ממנו.

חנא סוייד: אם אתה לא יודע לסדר את העדיפויות שלך, בסופו של דבר אתה נכשל.

חנא סוייד: למעשה, זוהי תעודת כישלון כאשר בפעילות פוליטית אתה רואה ים של כוחות, וכאשר נהרגים 4, 5, 6, אנשים בבת אחת ביישוב אחד אתה רואה שבאה איזה ניידת בסוף האירוע ואומרת שלום, ובזה נגמר העניין.

חנא סוייד: כפי שחברי אמרו, אני רוצה לציין כאן שאם המשטרה לא מצליחה בפענוח היא לפחות צריכה להרתיע.

חנא סוייד: יש תחושה של ייאוש כאשר מדברים על זה שהמשטרה צריכה לפענח.

חנא סוייד: מספיק שרכב משטרתי יסתובב באיזשהו ישוב על מנת שהוא יגרום להרתעה.

חנא סוייד: הרתעה מונעת פשע שבסופו של דבר אתם לא מצליחים לפענח אותו.

חנא סוייד: אם אין חוקרים אז לפחות שאנשים יסתובבו עם רכב משטרתי, ויגרמו להרתעה.

חנא סוייד: דובר כאן על נשק, ואנחנו העלאנו את זה מספר פעמים במליאה מול השר גם את עניין הנשק המורשה, וגם את עניין הנשק הלא מורשה.

חנא סוייד: כי לפעמים משתמשים גם בנשק מורשה לצרכים של התרברבות: הנה, תראו איזה גיבור אני, וזה מפחיד אנשים.

חנא סוייד: לא כל מי שנושא נשק מורשה הוא חסיד אומות העולם, ואתם בטח יודעים את זה.

חנא סוייד: איסוף הנשק הוא דבר חשוב מאוד.

חנא סוייד: אי איסוף נשק בלתי חוקי לא רק מביא לפגיעה באנשים ולפשיעה, אלא זה גם פוגע בדמוקרטיה כי זה מפחיד אנשים.

חנא סוייד: זה הופך להיות כלי פוליטי, ובסופו של תהליך זה מחריב את כל החברה.

חנא סוייד: אני רוצה להעלות כאן גם את עניין משפחות הפשע.

חנא סוייד: כל אחד שקורא את העיתונות הישראלית יודע שיש קבוצה כזאת וקבוצה כזאת, ואני לא רוצה לנקוט בשמות - גם אני דואג לעצמי – ומשפחה זו וזו.

חנא סוייד: יודעים לאתר את האנשים האלה בדיוק וכותבים שהם ראשי ארגון פשע.

חנא סוייד: האם יש לכם מיפוי של ארגוני הפשע ביישובים הערביים?

קריאות: יש.

חנא סוייד: האם יש ארגוני פשע ביישובים הערביים?

חנא סוייד: האם אתם מכירים אותם?

חנא סוייד: האם אתם יודעים מה הם עושים?

חנא סוייד: האם אתם יודעים איזה פרוטקשיין ואיזה הפחדות ועסקים כלכליים פורחים הם עושים?

חנא סוייד: ואם אתם יודעים עליהם, למה לא נלחמים בהם?

חנא סוייד: אני יודעת שכשהמשטרה שמה למה למטרה לטפל בקבוצה זו או בקבוצה זו היא הצליחה טוב מאוד.

חנא סוייד: מה קורה עם הפשיעה המאורגנת, ועם משפחות הפשע ביישובים הערביים?

חנא סוייד: האם אתם יכולים לנקוט בשמות כפי שבעיתונות כותבים על עבריין זה ועבריין זה שעושים בוררות גם בנושאים מאקרו-כלכלים?

חנא סוייד: אני רוצה להעלות בקצרה את נושא השמירה על אנשי ציבור.

חנא סוייד: פגיעה בראש מועצה מקומית, והאיום המתמשך על ראשי רשויות מקומיות זה לא רק העניין הפרסונאלי של ראש הרשות, וזה לא העניין של הקונפליקט שלו לגיוס כסף בתוך תקציב המועצה בשביל שמירה על עצמו.

חנא סוייד: יש אנשים אמיצים  ובעלי אינטגריטי, כמו ראש עיריית נצרת שהוא ברמת סיכון מאוד גבוהה, שלא מוכנים לעשות את זה.

חנא סוייד: זה מקלקל את תפקוד המועצה כי אז ראש המועצה יפחד מאוד ללחוץ על אנשים לשלם את הארנונה שלהם.

חנא סוייד: כמו שאמרתי, בסופו של דבר, זה מקלקל גם את הדמוקרטיה, וגם את המינהל התקין.

חנא סוייד: העובדה שהמשטרה לא מכבידה את ידה על הדברים האלה היא דבר שמכלה את כל החברה, בסופו של דבר.

חנא סוייד: לציבור הישראלי-ערבי כבר אין אמון במשטרה.

חנא סוייד: המשטרה היא צחוק בשביל הציבור הערבי.

חנא סוייד: האזרח הערבי לא מאמין במשטרה.

חנא סוייד: יש לו חשדות שהמשטרה דווקא ידה בליבוי הדברים.

חנא סוייד: כי אם אתה רואה פשע ואתה לא מטפל בו, אז או שאין לך יכולת ואז אתה צריך להיות אמיץ ולהגיד: אין לי משאבים, ואז נלחץ שיהיו משאבים, או שלא איכפת לך, ואתה דווקא מעוניין שלהבות האש יעלו עוד.

חנא סוייד: יש פה עניין מאוד חשוב.

חנא סוייד: המשטרה חייבת לומר את דברה בקטע הזה של הפשיעה, ולהבהיר את עמדתה האם זה מחסור במשאבים, מהו סדר העדיפויות שלה, כך שאנחנו כהנהגה של הציבור הערבי נוכל לעזור באיתור הבעיה, ובהתמודדות איתה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מסעוד גנאים: אני לא אוסיף הרבה על דברי חברי.

מסעוד גנאים: אתמול הייתי בביקור בעיר ערערה.

מסעוד גנאים: בתוך כותלי בית הספר התיכון שם הותקף במכות מורה על-ידי עבריינים שנכנסו פנימה.

מסעוד גנאים: לפני זה היה רצח בכפר ראמה של המנוח ראיד סוועד.

מסעוד גנאים: הוא נרצח בבית קפה מול אנשים באמצעות רובה M-16.

מסעוד גנאים: ישנם 18, 20 או 24 מקרי רצח בכפר ראמה שעדיין לא פוענחו.

מסעוד גנאים: אני כבר לא סופר אותם.

מסעוד גנאים: כל פשע וכל רצח שבו המשטרה לא מגיעה לפושעים הוא אור ירוק לרצח הבא.

מסעוד גנאים: לצערי הרב, חברי תיארו את המצב המסוכן אליו הגענו.

מסעוד גנאים: יש סכנה לביטחון האישי של כל אחד מאיתנו.

מסעוד גנאים: אנחנו לא פותרים את עצמנו מאחריות.

מסעוד גנאים: אני לא אומר שהחברה אינה אחראית לאווירה האלימה.

מסעוד גנאים: אבל, אני אומר שיש דברים – והרבה דברים – שעל המשטרה להוכיח שיש לה את הכוונה ואת הכנות להילחם באמת בתופעות שכאלה.

מסעוד גנאים: עד עכשיו אנחנו לא רואים זאת.

מסעוד גנאים: השר לביטחון הפנים דיבר על המשטרה והציבור הערבי, ואנחנו אמרנו שלציבור הערבי אין אמון במשטרה.

מסעוד גנאים: יש לכם הזדמנות להוכיח ולקבל את האמון שלנו.

מסעוד גנאים: אם נראה שאתם באמת נלחמים בסמים, בפשיעה, ברצח ובנשק, תמצאו שהציבור הערבי נותן יד ומשתתף כי למען דברים שכאלה הוא ייתן אמון במשטרה.

מסעוד גנאים: אבל, לצערי הרב, עד עכשיו המשטרה לא הוכיחה זאת.

מסעוד גנאים: לבסוף, אני מעלה את נושא השמירה בבתי-הספר הערביים.

מסעוד גנאים: כפי שאמרתי, ביקרתי בבית ספר תיכון בערערה.

מסעוד גנאים: כאשר נכנסתי לשם חשתי סוג של פחד.

מסעוד גנאים: מחוץ לבית הספר מסתובבים עבריינים במכוניות שמנגנות מוזיקה ומעשנים.

מסעוד גנאים: מנהל בית-הספר האומלל אמר לי: מה אני אעשה עם צוות בית-הספר?

מסעוד גנאים: אין שמירה על פתח הדלת של בית-הספר, אין שיתוף פעולה.

מסעוד גנאים: כשאתה נכנס לבית-ספר יהודי אתה צריך להציג תעודת זהות וזה כאילו אתה נכנס למבצר.

מסעוד גנאים: בתי-הספר הערביים הם הפקר.

מסעוד גנאים: האלימות היא איום ביטחוני ממדרגה ראשונה על האזרח הערבי ועל כולנו.

מסעוד גנאים: לגבי ראשי מועצות ועיריות ואנשי ציבור – אם המצב יימשך כך אז אחד משניים: או שראש המועצה או העירייה ההגון והמוסרי שרוצה באמת לשרת לא יתמודד בפעם הבאה, ויתמודדו רק אלה שמגובים על-ידי משפחת פשע או על-ידי עבריינים.

עפו אגבאריה: היו דברים מעולם.

עפו אגבאריה: ראש עיריית טייבה הנבחר התפטר.

מסעוד גנאים: כן.

מסעוד גנאים: אני חושב שאנחנו בנקודה שהיא מסוכנת מאוד.

מסעוד גנאים: המשטרה צריכה לפעול במהירות ולהוכיח באמת שהיא נלחמת בפשע ובנשק במגזר הערבי.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: חבר הכנסת ד"ר עפו אגבאריה, אני רוצה להתנצל בפניך.

דב חנין: אתה משום מה לא היית רשום ברשימה.

דב חנין: אני מתנצל, וזכות הדיבור שלי.

עפו אגבאריה: אני אומר לך למה, כי בלבלו אותי עם מסעוד גנאים.

דב חנין: אתם שניכם אנשים מאוד נחמדים ומוכשרים.

עפו אגבאריה: אני לא רוצה לחזור על הדברים עליהם דיברו חברי קודם.

עפו אגבאריה: אבל, אני חושב שבנושא הפשיעה במגזר הערבי – כמו בכל מגזר אחר – קיים גם הפשע שנעשה בנשק קר, וגם פשע שנעשה בנשק חם.

עפו אגבאריה: הנגישות של האוכלוסייה העבריינית הזאת לנשק היא קלה מאוד.

עפו אגבאריה: ברגע שאנשים כאלה משיגים נשק בקלות כזאת אז גם ידם על ההדק היא קלה מאוד.

עפו אגבאריה: לכן, אני שואל את השאלה, איך זה יכול להיות, ומאיפה מגיע הנשק לקבוצות האלה ולעבריינים האלה, כאשר אנחנו יודעים שאפילו לא כלי נשק אחד יכול להגיע מכל המדינות מסביב?

עפו אגבאריה: לא מלבנון, לא מסוריה, לא ממצרים, ולא מירדן.

עפו אגבאריה: אנחנו יודעים שהכול נעשה בתוך תחום מדינת ישראל והרשות הפלסטינית.

עפו אגבאריה: אנחנו יודעים שאין מקום לייצור כלי נשק ברשות הפלסטינית.

עפו אגבאריה: אותו הדבר גם לגבי התחמושת.

עפו אגבאריה: איך יכול להיות שמגיעה כל כך הרבה תחמושת מסוגים שונים לעבריינים האלה?

עפו אגבאריה: מקור התחמושת הוא בבתי החרושת של תחמושת במדינת ישראל.

עפו אגבאריה: נשאלת עכשיו השאלה, מי מעביר את הדברים האלה לעבריינים?

עפו אגבאריה: איך קורה שהמשטרה תופסת פעם אחר פעם את אותו כלי  נשק, ואיך זה קורה שאותו כלי נשק שכבר היה בשימוש של מישהו חוזר שוב לשוק?

עפו אגבאריה: והיו דברים מעולם.

עפו אגבאריה: אני לא רוצה לחזור על אותם דברים שנאמרו על ראשי העיריות, ועל זה שכאשר מכוניתו של יהודי נפגעת מכדור טועה אז באותו לילה כבר מאתרים.

עפו אגבאריה: לעומת זאת, כשכל הזמן יורים ואפילו ילדים נפגעים, נניח מכדור טועה, אז לא יכולים לפענח את הדברים האלה.

עפו אגבאריה: אנחנו לפעמים שואלים איך זה יכול להיות שבאותו לילה פענחו את היריות על ראש הוועדה הקרואה בטורעאן, אבל עד היום לא נעצרו אותם אנשים שזרקו רימון רסס על ביתו של ראש עיריית נצרת?

עפו אגבאריה: האם זה בגלל זה שראש הוועדה הקרואה בטורעאן הוא יהודי, ואילו ראש עיריית נצרת הוא ערבי?

עפו אגבאריה: כאשר הדברים האלה מגיעים למשטרה מתבצע מעצר, ואנחנו יודעים שתוך 24 שעות העצור יוצא.

עפו אגבאריה: במשטרה טוענים שאנשים שונים התקשרו אליהם ואמרו להם שלא מדובר באיש שנעצר.

עפו אגבאריה: אני רוצה לדעת האם יש למשטרה סטטיסטיקה  לגבי מספר האנשים שהוגשו נגדם כתבי אישום על דברים שכאלה, ומהי חומרת העונשים שהם קיבלו?

עפו אגבאריה: כל הדברים האלה אינם, הם לא נעשים.

עפו אגבאריה: לא מזמן משך את תשומת ליבי דיון בערוץ הכנסת שהיה בדיוק על הדברים האלה.

עפו אגבאריה: נאמר שם משפט שאני זוכר אותו עד היום" והוא: שהערבים יעשו את העבודה במקומנו.

עפו אגבאריה: זה הדבר המסוכן.

עפו אגבאריה: אם יש באמת יד מכוונת, יד שהיא עוצמת עין מהפושעים האלה בגלל הסכסוך הפוליטי אז יש בכך ירייה לרגלה של הדמוקרטיה הישראלית.

עפו אגבאריה: תודה רבה.

יעקב אדרי: תודה רבה לך.

יעקב אדרי: ראש עיריית נצרת, בבקשה.

ראמז ג'רייסי: אדוני היושב ראש, זהו אחד מהנושאים הכבדים ביותר שמטרידים היום את האוכלוסייה הישראלית.

ראמז ג'רייסי: אני אעיז ואומר שישנם נושאים שהאוכלוסייה הערבית נאבקת עבורם, ואפילו מכריזה על שביתה כללית.

ראמז ג'רייסי: למשל, נושאים של אפליה, הריסת בתים.

ראמז ג'רייסי: אבל, בין כל שאר הנושאים, הנושא שמדאיג יותר מכל את האוכלוסייה הערבית היום הוא הפשיעה, ורמת האלימות שעולה באופן מדאיג, גם כמותית, וגם באופי שלה.

ראמז ג'רייסי: אפילו בעבר הקרוב לא היינו עדים לרמה כזאת של אלימות שמתפתחת במגזר הערבי.

ראמז ג'רייסי: אני כמובן אפריד, כפי שעשה חבר הכנסת חנא סוייד, בין אלימות שבה מישהו סטר למישהו, או נתן אגרוף, או נגע בו במקל, או אלימות מילולית, שהם דברים שקורים, לבין האלימות המדאיגה ביותר שהיא פשיעה שגובה חיי אדם.

ראמז ג'רייסי: כמעט ולא עובר שבוע בלי קורבנות באחד או יותר מהיישובים הערביים.

ראמז ג'רייסי: לפני קרוב לשבועיים נרצח אחיו של ראש עיריית קלאנסווה, ובאותו יום היו חמישה מקרי רצח במגזר הערבי.

ראמז ג'רייסי: מדברים על קווים אדומים, ואני חושב שכל הקווים האדומים נחצו.

ראמז ג'רייסי: אין יותר מה לחצות בקווים האדומים.

ראמז ג'רייסי: אם לא תהיה פעילות ממש רחבה, רצינית שמלווה בהשקעת משאבים, המצב יצא מכלל שליטה, ואז כל אזרח טוב במגזר הערבי יחשוב איך הוא יכול להשיג נשק כדי להגן על עצמו.

ראמז ג'רייסי: אני באופן אישי אמרתי  מספר פעמים למפקדי המשטרה בכל הרמות שאם הם רוצים שאני אקנה עבורם כל כלי נשק שבו הם מעוניינים אז אני מוכן לעשות זאת.

ראמז ג'רייסי: זה ידוע בכל המגזר הערבי.

ראמז ג'רייסי: היום לכל דבר יש מחיר.

ראמז ג'רייסי: כל מי שרוצה להשיג נשק במגזר הערבי יכול לקנות ולהשיג נשק – זאת עובדה.

ראמז ג'רייסי: כל מי שרוצה להתחשבן עם יריב ולזרוק לעבר ביתו או רכבו רימון רסס יכול לעשות זאת.

ראמז ג'רייסי: המחיר ידוע.

ראמז ג'רייסי: יש קבלנים שעושים את העבודה הזאת בשטח.

ראמז ג'רייסי: אלו דברים קשים, אבל אני לא אומר כאן דבר שלא אמרתי מול כל מפקדי המשטרה שהיה לי קשר איתם, כולל השר לביטחון הפנים.

ראמז ג'רייסי: אין שום סיבה שנשק יימצא בידי אזרחים.

ראמז ג'רייסי: הימצאות נשק בידי אזרחים הוא דבר המהווה פיתוי לעבריינות ולשימוש בנשק כי זה נותן הרגשת כוח.

ראמז ג'רייסי: אנשים לא קונים את הנשק בגלל שיש להם תחביב של אספנות.

ראמז ג'רייסי: יושבים כאן חמישה ראשי רשויות מהמגזר הערבי - והמספר הוא עוד יותר גבוה – וכולם חוו בדרך זו או אחרת כלפיהם אישית, או כלפי הרשויות המקומיות.

ראמז ג'רייסי: אני רוצה לתת לכם דוגמאות כדי להמחיש.

ראמז ג'רייסי: לפני שנה בדיוק קבוצה של אנשים תקפה את משרדי עיריית נצרת בברוטאליות ובאלימות.

ראמז ג'רייסי: אותם אנשים נעצרו כי הכול היה מצולם, לא היה צורך בעדים.

ראמז ג'רייסי: העירייה נתבקשה לא לפרסם את הצילומים שצולמו בשבע מצלמות האבטחה שהיו בבניין העירייה כדי לא לפגוע בחקירה.

ראמז ג'רייסי: נענינו לבקשת המשטרה ולא פרסמנו את הצילומים האלו למרות שהרבה כלי תקשורת ביקשו זאת.

ראמז ג'רייסי: התיק הועבר לתביעות, לא לפרקליטות - שלא תהיה טעות, כי תמיד במשטרה אומרים: הפרקליטות.

ראמז ג'רייסי: עשינו את העבודה והעברנו לפרקליטות ושם זה שוכב.

ראמז ג'רייסי: אבל, זה בתביעות.

ראמז ג'רייסי: שנה עברה ויש תיקים בבית המשפט.

ראמז ג'רייסי: אבל, איזה מסר מקבלת האוכלוסייה בעיר כאשר מקרה כזה מצולם במלואו ועוברת שנה ועדיין מי שביצע את הדברים האלה לא בא על עונשו?

ראמז ג'רייסי: יכול להיות שהתיקים יימשכו עוד שנה בבית המשפט, ואז איזו הרתעה תהיה?

ראמז ג'רייסי: זה הוגש למשפט, אבל כבר עברה שנה.

ראמז ג'רייסי: זה הוגש על-ידי התביעות שהם חלק מהמנגנון המשפטי, לא הפרקליטות, כי זורקים על בתי המשפט ועל הפרקליטות.

ראמז ג'רייסי: פה כל המקרה מטופל, כולל הגשת כתבי האישום, על-ידי גורמים משטרתיים.

ראמז ג'רייסי: יריות מנשק אוטומאטי על ממלא מקום ראש עיריית נצרת, רימון רסס נזרק בדצמבר שנה שעברה שגרם לפציעתו של השומר שעד היום יושב בבית בגלל שהוא נכה, הוא לא הבריא.

ראמז ג'רייסי: רק בנס חייו ניצלו.

ראמז ג'רייסי: הרימון התפוצץ בו.

ראמז ג'רייסי: אבל, עדיין אין גילוי.

ראמז ג'רייסי: יום או יומיים או שלושה לפני או אחרי – אני כבר לא זוכר – היה מקרה של ירי לעבר רכבו של ראש מועצת טורעאן, ותוך פחות מ-24 שעות מוגשים כתבי אישום.

ראמז ג'רייסי: אני רוצה לשמוע מהמשטרה איך זה קורה - היה לנו מזל שעלינו על זה שעשה.

ראמז ג'רייסי: אבל, ברחוב אין מי שמשתכנע מהאמירות האלה.

ראמז ג'רייסי: כולם אומרים שזה בגלל שאותו ראש מועצה הוא יהודי, והוא ממונה על-ידי שר הפנים, ולכן פעלו באופן נחרץ.

ראמז ג'רייסי: אגב, גם אירוע זריקת הרימון לעבר הבית שלי מצולם כולו, כולל הרכב ומספר הרכב.

ראמז ג'רייסי: כמובן שלרוב  מדובר ברכב גנוב שהמספר שלו מזויף.

ראמז ג'רייסי: אבל, זה לא משנה כי כל האירוע מצולם על-ידי יותר ממצלמה אחת.

ראמז ג'רייסי: אני מוכרז כמאוים ברמת איום 6. הודעתי למשטרה שאני מפסיק לנקוט בצעד כלשהו.

ראמז ג'רייסי: אני לא רוצה שתגלגלו את האחריות עלי.

ראמז ג'רייסי: מי שצריך לשמור עליי כנציג ציבור וכנבחר ועל ראשי רשויות אחרים או על נציגי ציבור נבחרים, היא המשטרה ואלו הם כוחות הביטחון של מדינת ישראל, ולא עיריית נצרת.

ראמז ג'רייסי: מצד שני, אפילו אם הייתי צריך ללכת עם שני מאבטחים 24 שעות, ולהציב מאבטח 24 שעות ליד הבית שלי, ולשריין את כל הזכוכיות גם בלשכה וגם בבית – כי אלו הדרישות של מאוים ברמת איום 6 – זה היה עולה הון תועפות שאין לי.

ראמז ג'רייסי: המדינה גם לא נותנת תקציב לזה.

ראמז ג'רייסי: אני חושב שזה לא ראוי לגלגל את האחריות לשמירה הזאת על ראשי הרשויות המקומיות.

ראמז ג'רייסי: יש גם גאווה.

ראמז ג'רייסי: פניות ראשי הרשויות המקומיות למשטרה בדרך כלל נתקלות בהצדקה של הכאב והכעס.

ראמז ג'רייסי: אבל, גם בטענה: אין לנו מספיק כוח-אדם, ואין לנו אפשרות להתמודד כי אין לנו מספיק כוח-אדם שיכול לעשות את המשימות האלה.

ראמז ג'רייסי: אתן לכם דוגמה.

ראמז ג'רייסי: בנצרת ישנה תחנת משטרה בשונה מרוב היישובים הערביים תקן כוח-האדם בתחנה הזאת הוא 70% במצב הטוב ביותר ממה שצריך להיות כתקן כוח-אדם באותה תחנה.

ראמז ג'רייסי: התחנה הזאת משרתת קרוב ל-300,000 בני אדם ביותר מ-10- 12 ישובים.

ראמז ג'רייסי: מדובר בפריסה גיאוגראפית אדירה.

ראמז ג'רייסי: מפקד תחנת נצרת ומפקד המרחב אמרו יותר מפעם: אם יש לנו אירוע בטורעאן שהוא אחד מהיישובים, ויש לי רצח בנצרת, אין לנו כוח-אדם וניידות כדי לשלוח לטפל באירוע בנצרת.

ראמז ג'רייסי: כל הזמן דרשנו לעשות הפרדה.

ראמז ג'רייסי: גם נצרת עילית היתה שייכת לאותה תחנה.

ראמז ג'רייסי: אבל, הקימו תחנה נפרדת בנצרת עילית, ותחנת נצרת נשארה עם הפריסה הגיאוגראפית והדמוגרפית האדירה והיא לא יכולה לטפל.

ראמז ג'רייסי: אני חושב שנושא כוח-האדם במשטרה הוא נושא קריטי ודומיננטי.

ראמז ג'רייסי: זה לא רק עניין של המשטרה, אלא זה עניין של הממשלה שצריכה להקצות מספיק משאבים כדי להעלות את רמת הטיפול באירועים אלימים.

ראמז ג'רייסי: נצרת היא עיר תיירותית.

ראמז ג'רייסי: כדי שיוכלו להתבצע סיורים רגליים בשעות הערב במתחמים רגישים במרכז העיר נאלצנו לשלם יחד עם משרד התיירות 50% מעלות הסיירת.

ראמז ג'רייסי: עיר תיירות היא מקור הכנסה למשק הלאומי.

ראמז ג'רייסי: 50% מהתיירים המגיעים ארצה מבקרים בנצרת.

ראמז ג'רייסי: אבל, אין משטרת תיירות.

ראמז ג'רייסי: נושא "עיר ללא אלימות" הוא נושא שיכול לעזור.

ראמז ג'רייסי: אמרתי גם למנכ"ל המשרד, לשר ולמפקד המחוז, שאם לא יהיה טיפול בנושא האכיפה וההרתעה אז אני אודיע שאני יוצא מהפרויקט הזה כי אני לא רוצה שזה יחזור אליי כבומרנג - הבטחות של עיר ללא אלימות, והאלימות תהיה יותר גדולה.

ראמז ג'רייסי: אם העניין לא יטופל שורשית אני מעדיף להישאר באותו מצב שבו אני נמצא ולא להפיח באוויר תקוות שיימוגו.

ראמז ג'רייסי: תודה רבה.

יעקב אדרי: ראש עיריית רהט, בבקשה.

יעקב אדרי: לאחר מכן נשמע את נציגי המשטרה.

פאיז אבו סהיבאן: בכל חברה מעשה רצח הוא מעשה נפשע ולא טוב.

פאיז אבו סהיבאן: בתשעת החודשים היו ברהט שני מקרים של רצח כפול.

פאיז אבו סהיבאן: למרבה הצער, כל האנשים נרצחו באמצעות נשק צה"לי.

פאיז אבו סהיבאן: חבל שאין פה נציג של הצבא.

פאיז אבו סהיבאן: הצעתי למפקד המחוז יוחנן דנינו שהחיילים ואנשי המשטרה הבדווים יפקידו את הנשק שלהם בתחנות המשטרה, או בבסיסים שבהם הם משרתים.

פאיז אבו סהיבאן: החיילים מגיעים בסופי השבוע הביתה ואז או שהם יורים בנשק הזה בחתונות, או שהם יורים בקטטות.

יעקב אדרי: אבל, זה לא רק הם.

יעקב אדרי: בואו לא נעשה את זה לבעיה העיקרית.

יעקב אדרי: כולם יורים, לא רק חיילים.

פאיז אבו סהיבאן: כולם יורים, אבל אני מדבר בעיקר על מה שקורה אצלנו.

פאיז אבו סהיבאן: ברהט כל מעשי הרצח נעשו באמצעות הנשק הצה"לי, והרצח האחרון בנשק אישי.

יעקב אדרי: אנחנו יודעים שגונבים נשק מצה"ל, וזה לא רק חיילים.

פאיז אבו סהיבאן: לא, אדוני היושב ראש, אלו חיילים עם מדים.

יעקב אדרי: גם, אבל לא רק.

פאיז אבו סהיבאן: בטוח, נעצרו על-ידי המשטרה.

פאיז אבו סהיבאן: זוהי ההערה שלי, תודה.

נזיה מסארווה: כמובן שכל מה שנאמר הוא נכון.

נזיה מסארווה: לדעתי, הבעיה היא שמאז אירועי 2000 ועד היום יש הרגשה של התנתקות.

נזיה מסארווה: ההתנקות לא היתה בעזה, אלא בתוך היישובים הערביים.

נזיה מסארווה: רוב משרדי הממשלה ברחו מהשטח.

נזיה מסארווה: היום אין שלטון חוק במגזר הערבי, הוא לא קיים, וכל אחד צריך לדאוג לעצמו כי אין אמון במשטרת ישראל.

נזיה מסארווה: חבל על  עלות שיחת הטלפון למשטרה.

נזיה מסארווה: אחוז הפענוחים היא 0, אחוז הנוכחות הוא 0, אחוז ההרתעה הוא ם. הבעיה היא שכל פעם שאנחנו מדברים עם המשטרה הם מגלגלים עיניים אחורה ואומרים: אתם לא משתפים פעולה, אתם הבעיה, ואתם לא בסדר.

נזיה מסארווה: כחברה לא נתקפל בפני המיעוט שהוא אלפית שנמצא בתוכנו.בשם כולם אני רוצה לומר שאנחנו רוצים את המשטרה, את נוכחות המשטרה, את ההרתעה, את החיפושים, ושיעשו את המוות לכל אדם רע, ולא משנה אם הוא יהודי או ערבי.

נזיה מסארווה: תודה רבה.

יעקב אדרי: אנחנו מפילים בצורה לא הוגנת את הכול על המשטרה.

יעקב אדרי: היא נושא מרכזי, אבל גם לה היה מה לומר.

יעקב אדרי: אני הייתי ראש עיר, אני בא משם, ואני רוצה לומר באופן ברור שאני מימנתי את כל שוטרי המשטרה באור-עקיבא.

יעקב אדרי: קניתי להם רכבים.

יעקב אדרי: הלכתי לאביגדור קהלני ואמרתי לו שאם הוא לא נותן לי שוטרים, אז אני אממן אותם.

יעקב אדרי: אבל, ביקשתי ממני אישור שהם יהיו שם.

יעקב אדרי: מפקד משטרת חדרה היה אחראי עליהם.

עפו אגבאריה: יש לך את האמצעים.

יעקב אדרי: שלא תבין – אני לא בא להצדיק את זה.

יעקב אדרי: אבל, אני אמרתי שאני חייב לעשות את זה.

יעקב אדרי: אני הרגשתי שזה כמו חינוך, כמו ניקיון, או כמו כל דבר אחר.

יעקב אדרי: זהו שירות לאזרח, ולפעמים זה דבר הכי חשוב.

יעקב אדרי: כי אם אדם לא יכול לצאת לרחוב אז זה הדבר הכי גרוע.

ראמז ג'רייסי: תעבירו את האחריות לרשויות המקומיות, כמו בארצות-הברית.

יעקב אדרי: ידידי ראש העיר, אני יודע מה שאתה עובר.

יעקב אדרי: גם אני עברתי חוויות דומות.

יעקב אדרי: שמו לי רימון על האוטו, ניפצו לי את כל האוטו.

יעקב אדרי: תאמין לי שאני מזדהה ואני מבין לליבכם.

יעקב אדרי: אני מודה לחבר הכנסת טיבי על כך שיזם את הדיון הזה כי פה נשמעים דברים מאוד רציניים.

יעקב אדרי: אבל, בואו נשמע גם המשטרה.

יעקב אדרי: הייתי סגן השר לביטחון הפנים ואני מכיר ויודע מה קורה.

יעקב אדרי: גם להם יש בעיות וטענות.

יעקב אדרי: אבל, הם יצטרכו לתת לנו גם תשובות.

יעקב אדרי: מר מחמוד חדיגה, בבקשה.

מחמוד חדיגה: אין כל ספק שהאלימות במדינת ישראל הפכה בשנים האחרונות למכת מדינה, ואני חושב שצריך להתייחס לנושא הזה בחשיבות רבה ואף עליונה.

מחמוד חדיגה: מבלי חלילה לזלזל ביכולתה של המשטרה, וכולנו יודעים מהן יכולות המשטרה, אני רוצה לומר שכראש עיריית קלאנסווה אני מרגיש שהמשטרה מפקירה את התושבים בעיר, ואני אנמק.

מחמוד חדיגה: בערב חג סוכות קיבלתי מידע ממש"ק תחנת טייבה שיש התראה על חיסול באחד מבתי הקפה בקלאנסווה שנמצא בכביש הראשי.

מחמוד חדיגה: המשטרה שלחה שתי ניידות של המש"ק, לא של המשטרה.

מחמוד חדיגה: צריך להבהיר שבקלאנסווה שהיא עיר שמונה כ-20,000 תושבים יש כ-80 מתנדבים במש"ק.

מחמוד חדיגה: לאחר שלא היו חיסול באותו ערב ולא נתפסו אנשים שיכולים להיות מעורבים בנושא כזה או אחר, המשטרה לאורך כל חג הסוכות שכחה מהאירוע, והיא לא נכחה ברחובות קלאנסווה.

מחמוד חדיגה: אפילו עכשיו, לאחר האירוע, לא תראה בקלאנסווה ניידת אחת שמסתובבת ברחובות, ואף לא שוטר אחד.

מחמוד חדיגה: צריך להזכיר שלפני קצת מחודש אירע אירוע מצער בקלאנסווה כאשר שוטר סמוי נורה.

מחמוד חדיגה: לאחר האירוע נעשה סגר על עיריית קלאנסווה.

מחמוד חדיגה: אני כראש עיר הסכמתי לזה, וגם חברי העירייה והתושבים כי זה יכול להביא רק לתועלת.

מחמוד חדיגה: בכל הכניסות והיציאות ובכל הצמתים של קלאנסווה היו מעל 100 שוטרים כדי לנסות לתפוס את המעורבים בירי על השוטר.

מחמוד חדיגה: אני ביקרתי בתחנת טייבה ואמרו לי שהשוטר חזר לעבודה ולשגרה, והכול היה בסדר.

מחמוד חדיגה: במשך שבועיים המשטרה היתה בכל רחוב, בכל צומת, בכל כניסה ויציאה לקלאנסווה, וזה היה טוב.

מחמוד חדיגה: אבל, אני רוצה גם לראות את המשטרה ברחובות קלאנסווה כאשר שני אנשים חפים מפשע שישבו בבית קפה נרצחו, ועוד שלושה נפצעו כתוצאה מהירי.

מחמוד חדיגה: פניתי מספר פעמים למפקד תחנת טייבה מר איציק מנשה, וביקשתי ממנו לתגבר את נוכחות המשטרה ברחובות קלאנסווה בלילות.

מחמוד חדיגה: אני מסתובב ברחובות קלאנסווה, הדבר לא נעשה כפי שהוא היה צריך להיות או להיעשות.

מחמוד חדיגה: ראשי הרשויות במשולש הדרומי קיימו לפחות שתי פגישות עם השר לביטחון הפנים מר אהרונוביץ' בתחנת כפר סבא, וגם במחוז ברמלה.

מחמוד חדיגה: ראשי הרשויות הביעו נכונות מלאה לשתף פעולה עם המשטרה ככל שזה מתייחס לביטחון התושבים ביישובים שלנו.

מחמוד חדיגה: אנחנו הסכמנו ואפילו שיתפנו פעולה על מנת לאסוף את כל הנשק החוקי והבלתי חוקי, כי יורים גם בנשק חוקי.

מחמוד חדיגה: הסכמנו וביקשנו שהמשטרה תתגבר את נוכחותה ברחובות היישובים.

מחמוד חדיגה: אבל, אני אומר לך שהדברים לא נעשו.

מחמוד חדיגה: שלושה ימים לאחר האירוע התקשר אליי השר לביטחון הפנים מר אהרונוביץ' והוא בטיח שהוא לוחץ על המפקדים במשטרה כדי לפענח את המקרה האחרון שאירע.

מחמוד חדיגה: כפי שאמרו ידידי ראמז ג'רייסי וגם אחרים, ב-29 לספטמבר נרצחו 5 אנשים מהמגזר הערבי ביום אחד.

מחמוד חדיגה: לאחר האירוע בלוד שבו נרצחו שני אנשים ראינו את נוכחות המשטרה.

מחמוד חדיגה: זה טוב שהמשטרה מתגברת את נוכחותה גם בלוד.

מחמוד חדיגה: אבל, אני רוצה שיתייחסו ליישובים הערביים נטו באותה מידה ובאותה נקיטת אמצעים כדי להביא ביטחון לתושבים.

מחמוד חדיגה: נאמר על-ידי קודמיי שיש איומים.

מחמוד חדיגה: אני לא מרגיש מאוים.

מחמוד חדיגה: אין לי כל ספק שאח שלי נרצח על לא עוול בכפיו.

מחמוד חדיגה: אבל, ישנם אנשי ציבור וראשי רשויות שהם מאוימים, ואני חושב שהמשטרה צריכה להתייחס לזה ברצינות רבה.

מחמוד חדיגה: אף אחד לא רוצה לראות ימים כמו שהיה ב-29 לחודש, ולכן חשובה מאוד נוכחות המשטרה ביישובים הערביים בצורה מתוגברת, ולא בצורה שבה היא עכשיו.

מחמוד חדיגה: אני מבקש שהדברים לא רק ייאמרו כאן, אלא שהם ייעשו גם בעתיד.

יעקב אדרי: תודה.

יעקב אדרי: בהזדמנות זו אנחנו באמת משתתפים בצערך.

יעקב אדרי: נציג המשטרה, בבקשה.

רוני ריטמן: אדוני היושב ראש, אני ראש חטיבת המודיעין של המשטרה.

רוני ריטמן: נמצאים איתי ניצב משנה אמנון אלקלעי, ראש מחלקת המבצעים, וכן, ניצב משנה חן סרויה סגן מפקד מרחב השפלה, כך שאם יש שאלות ספציפיות אליהם אני מניח שהם ישמחו לענות בסוף.

רוני ריטמן: אני אנסה להתייחס לחלק מהדברים שנאמרו פה, אני לא אוכל להקיף הכול.

רוני ריטמן: בראשית דבריי בשם משטרת ישראל אני רוצה להצטרף לתנחומים למר חדיגה שהובעו פה על הירצחו של אחיו.

רוני ריטמן: אני בטוח שהיחידה המרכזית של מחוז המרכז שמטפלת בתיק הזה תעשה כל מאמץ כדי להביא לפענוח מהיר של התיק.

רוני ריטמן: אני רוצה לעשות סדר בחלק מהדברים שנאמרו כאן במהלך הדיון הזה, ולהביא מספר נתונים.

רוני ריטמן: ראשית, מתחילת השנה היו 103 אירועי רצח במשטרת ישראל.

רוני ריטמן: 54 אירועים היו במגזר הערבי.

רוני ריטמן: 21 תיקים מתוכם הם גלויים, כ-38% גילוי.

רוני ריטמן: נזרקה פה הספרה 0. מבחינת הגילוי זה 38% גילוי.

רוני ריטמן: מי שמבין קצת בעשייה משטרתית בעולם אפשר לומר שזהו אחוז גילוי שהוא מהנדירים בפענוח אירועי רצח בכל המשטרות בעולם.

רוני ריטמן: 23 אירועים מתוך 54 האירועים האלה שציינתי במגזר הערבי, הם אירועים שאנחנו מכירים אותם אולי במינוחים מוטעים, אבל אלו המינוחים: כבוד המשפחה, או סכסוכי חמולות.

רוני ריטמן: שני הנושאים האלה הם נושאים שמאפיינים בעיקרון את מגזר המיעוטים.

רוני ריטמן: אני מניח שגם מי שציין פה, אם זה ראש עיריית שפרעם, שלפעמים כל אחד צריך להסתכל על עצמו ועל הכשלים שלו, צריך לבחון גם את המונחים והמנטאליות וההתנהגות והתרבות שקשורה גם לאירועים מהסוג הזה, ועל זה לא שמעתי אף מילה מכל חברי הכנסת ומהנוכחים המכובדים כאן.

ג'מאל זחאלקה: שלא ייכתב בפרוטוקול שאנחנו כביכול תומכים בעניינים האלה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נאבקים בזה מאבק יום יומי, ואנחנו מתקוממים על כך שאתה קורא לזה כבוד המשפחה, ואנחנו מתקוממים על כך שכשהורגים בתוך המשפחה היהודית אתם קוראים לזה על רקע רומנטי.

יעקב אדרי: חבר הכנסת זחאלקה, אנחנו צריכים להיות עם האמת, זה חשוב לכולנו.

יעקב אדרי: הוא אמר את עניין כבוד המשפחה, והוא גם הוסיף שגם את זה מגנים וגם בזה נלחמים.

יעקב אדרי: הוא ציין את זה כעובדה כי זה דבר שהוא ידוע.

ג'מאל זחאלקה: בזמנו קראתי מספר פעמים לישיבות עם השר דיכטר במיוחד בנושא הזה.

יעקב אדרי: בסדר גמור.

יעקב אדרי: טוב שאתה מציין את זה.

אחמד טיבי: אדוני, אנחנו הפגנו ברמלה נגד מה שקרוי רצח על רקע כבוד המשפחה, וגם בנצרת, ובכל מקום.

אחמד טיבי: כמי שיזם את הדיון, אתה גם שמעת אותי בתחילת הדיון כאשר אמרתי שהאלימות הזאת מאיימת עלינו אפילו יותר מההתבטאויות של ליברמן.

אחמד טיבי: זה ביקורת פנימית.

יעקב אדרי: אני שמח שהדברים נאמרו, וגם אם מאוחר זה בסדר.

עפו אגבאריה: אני רוצה לשאול - - -

יעקב אדרי: לא, אני מבקש לתת לו לסיים.

יעקב אדרי: הם הקשיבו לנו כשהטחנו בהם הרבה דברים.

עפו אגבאריה: לא, זה לא הטחה.

עפו אגבאריה: הוא אומר ש-23  מקרים - - -

יעקב אדרי: אתן לך אחר כך להעיר.

חמד עמאר: הוא מדבר על כבוד המשפחה ועל סכסוך בתוך החמולות, ויש הבדל אדיר.

יעקב אדרי: קודם כל, בואו נשמע.

יעקב אדרי: אם תרצו אחר כך להעיר אז בבקשה, אני אתן.

יעקב אדרי: תנו לו לסיים.

רוני ריטמן: אני שמח על התגובות שהדברים האלה עוררו, ואכן שיש גינוי גם לנושא הזה.

חנא סוייד: רצח במשפחה לא צריך פענוח.

יעקב אדרי: הם הקשיבו לנו בשקט, ולא הפריעו.

יעקב אדרי: בואו ניתן לו לדבר.

יעקב אדרי: אחר כך תוכלו להעיר.

יעקב אדרי: רבותי, בואו נכבד.

יעקב אדרי: היה דיון מעניין ורציני.

רוני ריטמן: לגבי האמירות שלא צריך פענוח או כן צריך פענוח – רבותי, עבודת משטרה היא לא כמו בסרטים.

רוני ריטמן: אני אומר לכם שבלמעלה מ-90% מהעבירות, בטח החמורות, משטרת ישראל יודעת את זהות המבצעת, חושדת בכיוונים.

רוני ריטמן: מכאן לבין  הבאת ראיות לכתב אישום, המרחק הוא רב.

רוני ריטמן: אבל, אנחנו לא חוסכים במאמצים.

רוני ריטמן: אני לא בא לתרץ, זהו התהליך החוקי.

רוני ריטמן: זהו סדר הדין הפלילי במדינת ישראל, ושם אנחנו פועלים.

רוני ריטמן: אבקש לציין נתונים נוספים.

רוני ריטמן: משטרת ישראל החל מינואר 2009 נמצאת במבצע רציף של טיפול באמל"ח, בעיקר בצפון הארץ ובמרכזה.

רוני ריטמן: עיקר העשייה היא במגזר הערבי, אבל לא רק.

רוני ריטמן: אני רוצה להביא כאן מספר נתונים.

רוני ריטמן: במהלך המבצע שהחל בינואר 2009 שקוראים לו "ניקוי כלים" נרשמו מעל 1,000 מבצעים נקודתיים לתפיסת אמל"ח.

רוני ריטמן: דהיינו, מחסומים, חיפושים על פי מידע, חיפושים.

רוני ריטמן: נעצרו מעל 600 חשודים שהחזיקו אמל"ח לא חוקי.

רוני ריטמן: נתפסו מעל 500 אקדחים, מעל 200 רובי סער, מעל 80,000 כדורים, 800 מחסניות, עשרות רימוני רסס, מעל 50 מטעני חבלה, וכו' וכו'.

רוני ריטמן: אציין נתון נוסף.

רוני ריטמן: מבחינת כתבי אישום, מבחינת עצורים תום הליכים, יש לנו עלייה של 8% במעצרים עד תום ההליכים בשנים 2008 עד 2010, עלייה של 28% בכתבי האישום בתיקי חשיפה של אמל"ח.

רוני ריטמן: בצד זה גם דברים שנאמרו פה.

רוני ריטמן: אני מבקש להביא נתון נוסף שקשור לגזרי הדין, אבל זה לאו דווקא לפתחה של המשטרה.

רוני ריטמן: מתוך 1,224 גזרי דין שניתנו על-ידי בית המשפט, ב-63% מגזרי הדין הוטל עונש של עד חצי שנת מאסר.

יעקב אדרי: זו האשמה כלפי בתי המשפט באופן ישיר וברור.

יעקב אדרי: אם נותנים כאלה פסקי דין אז זה פשוט צחוק.

רוני ריטמן: אדוני היושב ראש, אני לא מכיר את התיקים.

יעקב אדרי: אני אמרתי את הדברים, לא אתה.

יעקב אדרי: כך אני מתרגם את זה.

יעקב אדרי: אין תרגום אחר לזה.

חנא סוייד: האם האמל"ח שנתפס הוא בעיקר צה"לי-ישראלי או שהוא מוברח מחו"ל?

רוני ריטמן: אדוני, אין בפניי את הנתון שאתה שואל עליו.

רוני ריטמן: אני לא רואה הבדל רב.

רוני ריטמן: נגנבים נשקים מצה"ל.

חנא סוייד: מטפלים בצד ההיצע ובצד הביקוש.

חנא סוייד: אתה מדבר כאן על צד הביקוש.

חנא סוייד: השאלה היא, מה עם צד ההיצע?

חנא סוייד: אולי אפשר לטפל גם בזה.

רוני ריטמן: מניסיוני האישי, היכולת להשיג כלי נשק היא גם מנשק צה"לי גנוב.

רוני ריטמן: שלטונות צה"ל מודעים לעניין הזה.

רוני ריטמן: בשנת 2010 ישנה ירידה משמעותית אל מול שנת 2009 בתפיסת אמל"ח מצה"ל.

רוני ריטמן: ישנן הברחות מהרשות הפלסטינאית.

רוני ריטמן: ישנה זליגה של אמצעי לחימה ממפעלים שמייצרים אמצעי לחימה במדינת ישראל.

רוני ריטמן: גם בנושא הזה, על סמך ניסיון עבר בתיקים שנחקרו, הועברו ממצאים ולקחים למשרדים הרלוונטיים כדי להתמודד עם התופעה הזאת.

רוני ריטמן: ישנו יבוא של כלי נשק למדינת ישראל, וגם פרצות מהסוג הזה.

רוני ריטמן: אנחנו בשיתוף פעולה עם השלטונות הרלוונטיים, עם המכס וכו', מנסים לסתום פרצות.

רוני ריטמן: כמו כן, מעבר משטחי הפלסטינית של אמל"ח.

רוני ריטמן: ישנם אלף ואחד גורמים וסיבות ואפשרויות להעברת אמל"ח.

רוני ריטמן: לעניות דעתי, פחות חשוב מאיפה המגיע האמל"ח.

רוני ריטמן: חשוב לתפוס אותו, וחשוב למגר את התופעה.

רוני ריטמן: לא משנה כל כך מאיפה האמל"ח מגיע למרות שנעשות פעולות משמעותיות.

חנא סוייד: אני לא מסכים.

מסעוד גנאים: השר לביטחון הפנים לשעבר אבי דיכטר בתשובה ישיבה לשאילתה שלי בקשר למקור הנשק אמר: לצערי הרב, רוב הנשק - צה"ל, משטרת ישראל.

יעקב אדרי: הוא לא סותר את זה, הוא רק אמר שיש עוד מקומות שמהם מגיעים.

רוני ריטמן: הצבא מודע לזה, ויש ירידה - - -

עפו אגבאריה: גם הנשק בשטחים הוא מישראל.

יעקב אדרי: כן, כן.

יעקב אדרי: אין ויכוח על זה.

רוני ריטמן: לא הייתי רוצה להיכנס לאמירות פוליטיות.

עפו אגבאריה: זה לא פוליטי, זה ידוע.

עפו אגבאריה: גם התחמושת היא ישראלית ולא מבחוץ.

רוני ריטמן: אין לי שליטה על החלטת ממשלה.

רוני ריטמן: בכל מקרה, בשני המבצעים שכרגע דיברתי עליהם בשנתיים האחרונות ישנה עלייה של 25% בפתיחת תיקים בתחום האמל"ח, עלייה של 51% בפתיחת תיקים במחוז הצפוני, 34% במחוז המרכז, עלייה של קרוב ל-40% במספר העצורים בתחום האמל"ח, עלייה של 42% בהיקף הגשת כתבי אישום בתיקי אמל"ח.

רוני ריטמן: לגבי המחוז הצפוני – עלייה מדהימה בכל קנה מידה - - -

דב חנין: 42% עלייה היא תמיד ביחס למה - משלושה מקרים לארבעה ורבע.

רוני ריטמן: לא, יש לי גם את המספרים.

רוני ריטמן: בסך הכול ברמה הארצית, 642 כתבי אישום.

רוני ריטמן: לא מדובר בבודדים.

רוני ריטמן: אבל, אפשר גם להתבדח על הנושא הזה.

דב חנין: זה עצוב מאוד, אנחנו לא מתבדחים בכלל.

רוני ריטמן: רק במחוז הצפוני יש עלייה של 132% בהגשת כתבי אישום בתיקי אמל"ח.

רוני ריטמן: החל מספטמבר השנה, ואנחנו ממשיכים עם המבצע הזה, הוכרז על מבצע "יריית פתיחה 2".

רוני ריטמן: המפכ"ל בימים האחרונים הוביל מבצע נוסף בשיתוף המשרד של חלוקה של 7 פלוגות מג"ב בכל רחבי ישראל, ובמקומות הבעייתיים יותר, לביצוע פעילות כזאת או אחרת בתחום הירי ובתחום האמל"ח.

רוני ריטמן: לגבי איומים שנאמרו פה על אנשי ציבור.

רוני ריטמן: אני לא אומר שהמצב הוא טוב.

רוני ריטמן: אני רק יכול לבוא ולומר שמשטרת ישראל בהחלטה - כל אירוע של איום על נבחר ציבור עובר לטיפול הימ"ר מקומי, בין אם זה מרחבי, בין אם זה מחוזי - היחידה המרכזית.

רוני ריטמן: זה לא טיפול שנשאר ברמת תחנה, ולא שאין בתחנה חוקרים טובים.

רוני ריטמן: היכולת לפעול לאורך זמן, ולהשקיע אמצעים, היא יכולת טובה יותר שנמצאת ביחידות המרכזיות.

רוני ריטמן: במקרים קיצוניים ומיוחדים החקירה עוברת גם ליחידות ארציות.

רוני ריטמן: כך שהחלטת מפכ"ל – כל תיק שקשור לאיש ציבור, גם במגזר הערבי, עובר לטיפול הימ"ר.

רוני ריטמן: אני חושב שזו השקעה שהיא בפירוש לא מבוטלת.

רוני ריטמן: הוקם כוח משימה מיוחד בשנה האחרונה, בשנת 2010, ביחידת לה"ב שהיא יחידה ארצית שמאגדת בתוכה את כל היחידות הארציות, שתפקידו וייעודו הוא לטפל בחדירת אנשי פשע לרשויות המקומיות.

רוני ריטמן: הנושא הזה עלה כאן על-ידי אחד מהדוברים, וראוי לציין שהוא בהחלט מטופל.

רוני ריטמן: אני רוצה לציין שבעקבות ממצאי ועדת לפיד שקמה בעקבות ועדת אור על אירועי אוקטובר, נפלו החלטות ונעשו צעדים משמעותיים מאוד במסגרת משטרת ישראל.

רוני ריטמן: את חלקם אני אציין.

רוני ריטמן: הוקמו נקודות משטרה רבות.

רוני ריטמן: למשל, תחנת אום אל-פאחם.

רוני ריטמן: הוקמו 66 מש"קים שהם מרכזי שיטור קהילתיים.

רוני ריטמן: השאלה הזאת עלתה פה.

רוני ריטמן: נוספו כ-250 תקני כוח-אדם, הוקצו כ-69 כלי רכב נוספים, אמצעים, תוספות פינוי.

רוני ריטמן: בוצעו מבצעי גיוס לקהילה-משטרה, מתנדבים במגזר הערבי, והוחל במשטרת ישראל בפיילוט לגיוס בני מיעוטים למשטרה בצפון ובדרום, לרבות עריכת סוג של קורסים או השתלמויות לקראת מבחני הכניסה למשטרת ישראל כדי להשלים פערים כאלו ואחרים.

רוני ריטמן: חשוב לציין שכחלק מהתוכניות החדשות למגזר הערבי ישנה תוכנית להקמת 14 אורגנים ב-14 ישובים במגזר הערבי.

רוני ריטמן: יש לי את הפירוט שלהם.

רוני ריטמן: בכל אורגן כזה אמורים להיות 54 תקנים שכוללים צוותי יס"מ וחוקרים ומרכזי שיטור קהילתי, ועוד אמצעים משטרתיים נוספים.

רוני ריטמן: בנוסף, ישנה תוכנית ברוורמן שעסקה בעיקר בפיתוח כלכלי של ישובי המגזר הערבי.

רוני ריטמן: היא מטפלת ב-13 ישובים.

רוני ריטמן: גם שם מדובר בהשקעה אדירה בשירות לציבור הערבי במדינת ישראל.

רוני ריטמן: מדובר בתוכנית חומש בעלות גבוהה שחלקה אמור היה לבוא ממשטרת ישראל, חלקה מהאוצר.

רוני ריטמן: סך הכול, שתי התוכניות טרם יושמו בשל פערים באגף התקציבים מהאוצר ומהמשטרה.

רוני ריטמן: חשוב לציין שהדבר הזה נעשה.

רוני ריטמן: אני רוצה לציין גם ידיעה אישית שבמשטרת ישראל ישנם נוהלים של שיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות במסגרת האק"מ.

רוני ריטמן: במסגרת הקורסים השונים, לרבות קורס קצינים במשטרת ישראל, ישנו תהליך של לימוד השפה הערבית.

רוני ריטמן: בקורסים הבכירים של משטרת ישראל ישנו שיתוף פעולה הדוק עם קרן שנקראת "קרן אברהם" שהיא קרן ששמה לה למטרה את הידוק שיתוף הפעולה בין יהודים לערבים למדינת ישראל.

רוני ריטמן: נעשים מפגשים משותפים, פעילויות משותפות.

רוני ריטמן: להערכתי, משטרת ישראל נמצאת אכן במקום אחר בתחום הטיפול בתופעות פשיעה, ובהידוק הקשרים עם המגזר הערבי בכלל.

רוני ריטמן: אני לא טוען שהכול מושלם, ושאין מה לעשות.

רוני ריטמן: אני רק טוען שההשקעה של משטרת ישראל במגזר הערבי היא השקעה אדירה, ואסור לתת לעובדות ולכעס ולהתקוממות שקיימת מעת לעת בצדק אולי בשל אירועים כאלה ואחרים לגרום לכך שאנחנו נשכח את העובדות.

רוני ריטמן: גם לגבי אירועי טייבה שמוכרים לי היטב מתפקידי הקודם כמפקד ימ"ר מרכז – זה לא נכון שלא היו פענוחים של תיקים במגזר הערבי.

רוני ריטמן: ראה משפחות נאשף, אזבארגה - אני מניח שחבר הכנסת טיבי מכיר גם את הגילוי הזה - וכן תיק נוסף שלאחרונה פוענח על-ידי היחידה המרכזית של מחוז המרכז.

רוני ריטמן: אבל, נכון – הרבה מאוד תיקים לא פוענחו.

רוני ריטמן: הכריז המפכ"ל לפני מספר חודשים בסטאטוס שמקיים המפכ"ל לגבי תיקי הרצח הלא מפוענחים במגזר הערבי, על הקמת צוות חקירה מורחב שיבוא ויבחן את כל תיקי העבר, וינסה לקדם באמצעים שונים, עם התפתחות של תהליכים שקיימת במשטרת ישראל, בכלל לנסות לחזור ולבחון תיקי עבר שטרם הגיעו למיצוי.

רוני ריטמן: לסיכום, המשטרה עושה המון, היא משקיעה המון משאבים והמון כוחות מבצעיים, חקירתיים, יחידות מיוחדות.

רוני ריטמן: בצד זה, אני אומר שיש עדיין מה לעשות, והמלאכה עדיין רבה.

חנא סוייד: האם יש פשע מאורגן?

חנא סוייד: לא התייחסת לזה.

רוני ריטמן: משטרת ישראל כחלק מהכנת תוכנית המודיעין לקראת כל שנת עבודה, מכינה רשימה של ארגוני הפשיעה במגזר היהודי ובמגזר הערבי.

רוני ריטמן: ההגדרות הן הגדרות מודיעיניות לשם סימון מטרות או הכוונת פעילות של משטרת ישראל.

רוני ריטמן: אין לי כוונה לבוא ולפרט פה את המשפחות שידועות לנו.

רוני ריטמן: זה לא אומר שהמונחים הם תמיד נכונים.

רוני ריטמן: לא תמיד מי שמוגדר כמשפחת פשע הוא דווקא משפחת פשע.

רוני ריטמן: זה סוג של כלים על מנת למקד את העשייה שלנו.

רוני ריטמן: אני חוזר ואומר,  כ-90% מהעבריינים - אני מנסה להיות זהיר – מוכרים לנו.

רוני ריטמן: בכ-90% מהעבירות אנחנו מודעים לזהות המבצע או לכיוון הכללי של ביצוע העבירה.

רוני ריטמן: מכאן ועד לגיבוש ראיות ועד לאיסוף הנתונים, ועד לאיסוף כל האמל"ח שמצוי במגזר הערבי, הדרך עדיין ארוכה.

רוני ריטמן: כי לקבל את המידע הנכון, להוציא את צווי החיפוש בהתאם להחלטת בית המשפט, ולקיים את החיפושים, זה תהליך מתמשך.

רוני ריטמן: אני מציין - שנתיים הוא לא מפסיק, הוא לא מפסיק.

רוני ריטמן: ציינתי את העלייה בנתונים, אי אפשר לזלזל בזה.

רוני ריטמן: אי אפשר להתעלם מהעובדות האלה.

רוני ריטמן: אבל, מכאן ועד כניסה לכל בית ולאמץ שיטות של השב"כ - אני מוכן.

רוני ריטמן: חברי הכנסת, בבקשה, תחוקקו חוקים שיתאימו למצב הנוכחי, ונסכים לאמץ שיטות של השב"כ.

רוני ריטמן: אני לא בטוח שזה נכון לגבי מדינה דמוקרטית.

רוני ריטמן: אבל, אני רק טוען שמשטרת ישראל מודעת, עושה.

רוני ריטמן: אין מאה אחוזים הצלחה בעשייה משטרתית.

פאיז אבו סהיאבן: לא התייחסו לנגב.

רוני ריטמן: התייחסתי בעיקרון לכולם.

רוני ריטמן: גם בנגב ישנה פעילות מיוחדת במינה שנעשית.

רוני ריטמן: מי שהתחיל את הפיילוט לגיוס בני מיעוטים למשטרת ישראל הוא ניצב יוחנן דנינו שהזכרת אותו.

יעקב אדרי: אני הייתי השר לענייני הנגב והגליל, ואני יכול להוסיף בנושא.

יעקב אדרי: אני מימנתי 50 שוטרים מתקציב המשרד, ואחרי זה הוספנו ציוד והכול.

יעקב אדרי: זה היה פרויקט מיוחד שעשינו.

יעקב אדרי: אדוני, אני רוצה להודות לך.

יעקב אדרי: אני חושב שהמספרים והנתונים שהוצגו על-ידי תת ניצב רוני ריטמן מדברים בעד עצמם.

יעקב אדרי: אני בטוח שכל היושבים כאן מברכים את המשטרה על העבודה שנעשית.

יעקב אדרי: אבל, לפעמים הכול נבלע כאשר ישנה סדרה שלמה של רציחות, וכאילו לא עושים כלום.

יעקב אדרי: קשה לכולנו לעמוד מול גל של רציחות או מול 5 מקרי רצח ביום אחד      	אני מבין את מצוקת המשטרה, וצריך לומר זאת בקול רם.

יעקב אדרי: כשר לא סתם מימנתי 50 שוטרים, ואחרי זה הוספתי עוד 10 שוטרים.

יעקב אדרי: עשיתי זאת מתוך המודעות שלי כראש עיר למצוקות כל היישובים בנגב, ולכן אמרתי שאני מוסיף תקציב.

יעקב אדרי: אני בא משם ואני מבין את החשיבות.

יעקב אדרי: צריכים להעמיד לרשות המשטרה עוד ועוד אמצעים, ואני בטוח שהיה תרצה לעשות את העבודה יותר לעומק.

יעקב אדרי: נאמר פה דבר נוסף, והמשטרה כמובן נזהרת לא לבקר את בתי המשפט.

יעקב אדרי: אבל, רבותי, הנתונים הם מאוד קשים.

יעקב אדרי: אם רוב אלה שהחזיקו וירו קיבלו עד חצי שנת מאסר, וחלקם בוודאי בעבודות שירות, אז הטענה היא לבתי המשפט, ולחוסר ההרתעה.

יעקב אדרי: אני מאוד מצטער, יש לנו הרבה כבוד לבתי המשפט.

יעקב אדרי: אבל, בפסקי הדין המצחיקים האלה אנחנו לא נגיע רחוק.

יעקב אדרי: הם יכולים לתפוס, לעצור, ולהביא ראיות - וזה קשה מאוד - ובסוף בית המשפט נותן מה שנותן, וזה מהווה בעיה.

יעקב אדרי: חבר הכנסת דוד אזולאי הגיש הצעת חוק בנושא הגנה על ראשי רשויות.

יעקב אדרי: חברי חברי הכנסת,  אני מאוד מבקש שכולנו נעשה מאמץ לתמוך בחוק חשוב זה.

יעקב אדרי: הוא יכול להקל על ראשי הרשויות.

יעקב אדרי: אני חושב שאנחנו צריכים לסייע בעדו בעניין הזה כי הוא מאוד חשוב.

יעקב אדרי: חבר הכנסת טיבי יזם את הדיון שבו כולנו משתתפים, ואני רוצה להודות שוב.

יעקב אדרי: מאוד חשוב לי לקיים דיון נוסף בעוד חצי שנה עם המשטרה, ולשמוע נתונים לאור החלטת השר והחלטת ראש הממשלה.

יעקב אדרי: אנחנו רוצים לראות איך זה מיושם.

יעקב אדרי: כמובן שהנתונים לא משקרים, והם יגידו לנו האם יש עלייה בקצב התפיסות, בקצב ההעמדה לדין, בפסקי דין יותר חמורים.

יעקב אדרי: אני מאוד מבקש שתופיעו בעוד תקופה מסוימת ותתנו לנו נתונים.

יעקב אדרי: אנחנו נוציא את זה בצורה מסודרת.

יעקב אדרי: אני מאוד מודה לכם על הסקירה.

עפו אגבאריה: סגן הנציב הזכיר נתונים שמתוך 54 מקרים, 23 מקרים היו כבוד משפחה וגם חמולות, ושזה 38% גילוי שנעשה.

עפו אגבאריה: זאת אומרת, הדברים היו כבר ידועים.

עפו אגבאריה: המקרים האלה הם הכי פחות סמויים.

עפו אגבאריה: בדרך כלל, אלו רציחות שנעשות בתוך המשפחה.

יעקב אדרי: זה נראה פשוט, אבל זה לא פשוט.

עפו אגבאריה: אנחנו מדברים על דברים שהם הרבה יותר גרועים.

עפו אגבאריה: האם הגילוי בהם באמת שואף ל-0?

יעקב אדרי: תודה רבה, אני מאוד לכם.