ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 485, 2010-10-13 09:35

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009  ו-2010), התשס"ט-2009 – פרק כ"ח, סעיפים 165(17) ו-171(יב) – דיווח מקוון.

משה גפני: אני מבקש להסביר לחברי הוועדה למה הייתי צריך להוסיף את הנושא לסדר היום וההסבר הוא כדלקמן.

משה גפני: ממשלת ישראל החליטה על אישור התקציב לשנים 2011-2012.

שי חרמש: הוא עבר עכשיו בג"ץ.

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: היות שאני לוקח אותך מאוד ברצינות, אני משיב לך ברצינות.

משה גפני: לא רלוונטי מבחינתי מה שבג"ץ דן או לא דן.

משה גפני: מה שרלוונטי מבחינתי הוא שכאשר בג"ץ מקבל החלטה והוא אומר לי, בניגוד לסמכות שלו, לא לדון ואז אני לא דן.

שי חרמש: לא, הוא לא אמר את זה.

משה גפני: אז למה אתה שואל אם אתה יודע את התשובה?

שי חרמש: מי שיקרא את הפרוטוקולים בעוד כמה שנים ידע שהאופוזיציה הצליחה להעביר החלטה בבג"ץ.

משה גפני: אני דיברתי גם עם היועצת המשפטית של הוועדה וגם עם היועץ המשפטי של הכנסת.

משה גפני: העתירה לבית המשפט, אני מאוד מתנגד לה.

משה גפני: אני מתנגד לתקציב הדו שנתי, אבל אני מתנגד לעתירה כי בסופו של דבר באחת השיחות שהייתה לנו אמרנו – ולדעתי זה כבר לא כל כך רלוונטי – שעלול להיות מצב שבסופו של דבר שר האוצר הבא רוני בר-און יבקש מבית המשפט למחוק את העתירה כי גם הוא ירצה תקציב דו שנתי וגם אז אני אגיד לו שאני מתנגד.

משה גפני: ההתערבות של בית המשפט בהליכי חקיקה של הכנסת בדברים שהם לא קריטיים, מה שקרה בשנה האחרונה, זה דבר מאוד מאוד חמור.

משה גפני: אתם לא תרוויחו מהעניין הזה.

משה גפני: אתם פשוט מוציאים מעצמכם – חברי הכנסת, נבחרי הציבור – את ההחלטות ואת הופכים את החלטות הכנסת ואת חוקיה להמלצות שתלויות באנשים שלא נבחרו, עם כל הכבוד להם, שופטי בית המשפט העליון.

משה גפני: הם יחליטו האם החוקים של הכנסת הם טובים או לא טובים.

משה גפני: אנחנו בעצם נמצאים כאן כמו בית הלורדים.

משה גפני: אבל בסדר, זאת זכותכם.

משה גפני: כנראה שאתם מאוד מיואשים.

שי חרמש: אם אפשר להעיר להיסטוריה.

שי חרמש: העובדה שהכנסת נתנה יד לתקציב דו שנתי, היא ויתרה  על אפשרותה לפקח על פעולות הממשלה.

שי חרמש: זה בדיוק הפוך על הפוך ממה שאמרת כרגע, וזה לפרוטוקול.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: אני באמת חושב שכל דבר שהכנסת תעשה ברוב קולות, אני הרי לא מבין בכלל בדמוקרטיה.

משה גפני: אני לא מבין כי גם לא למדתי באוניברסיטה, אבל כל הזמן שכנעתם אותי, במשך 22 שנים משכנעים אותי כאן ואני משתכנע שדמוקרטיה, המשמעות שלה היא שמביאים לידי ביטוי את עמדת העם על ידי הצבעה ברוב קולות.

משה גפני: כך הסבירו לי.

משה גפני: יכולות להיות כאן החלטות ברוב קולות שהן החלטות רעות, אבל מה לעשות?

משה גפני: אם זה כך, לא יבחרו בנו בבחירות הבאות.

משה גפני: אם אתה מראש – פעם אתה ופעם מישהו אחר – ילך לבית המשפט על חוקים שמתקבלים כאן, על הצעות שמתקבלות כאן, בסדר, אז אפשר לעשות את זה ישר.

משה גפני: אגב, מי מציע משאל עם?

שי חרמש: אני יודע מי נגד משאל עם.

משה גפני: תלוי על מה.

שי חרמש: אגיד לך מי נגד משאל עם באופן עקרוני.

שי חרמש: יש כאן אחד שהוא נגד משאלי עם באופן עקרוני.

משה גפני: אם כך, אתה כמוני.

משה גפני: אם כן, אין לי מה להתווכח אתך.

משה גפני: על כל פנים, אני בדקתי מבחינה משפטית, ואני כפוף לנושא המשפטית.

שי חרמש: אין לך בעיה משפטית.

משה גפני: בפרוטוקול תישאר השאלה שלך ולא תהיה התשובה שלך.

משה גפני: אני בדקתי האם יש אפשרות לקיים את הדיונים בעקבות מה שבית המשפט אמר.

משה גפני: מאחר שאני לא כל כך מבין בזה, הסבירו לי באריכות וכשמסבירים לי באריכות, אני מבין מהר.

משה גפני: אמרו לי שבית המשפט נתן צו על תנאי.

משה גפני: זאת אומרת, בתוך שישים ימים  אמורה לתת תשובה הממשלה והכנסת.

שי חרמש: ושלושים ימים העותרים.

משה גפני: מה אני אעשה בלעדיך אם לא תוסיף את מה שאני עומד לומר?

משה גפני: על כל פנים, בתוך שישים יום הממשלה והכנסת צריכים לתת תשובה.

משה גפני: בית המשפט נתן לעותרים עוד שלושים ימים להגיב.

משה גפני: מהיכרותם של אלה שדיברו אתי בנושא, כל זה מדובר כאשר אין תקלות אבל תמיד יש תקלות כי כל אחד מבקש אורכה ובוודאי שפעם או פעמיים הוא מקבל אם גם יש לו טיעון נכון.

משה גפני: זאת אומרת, רק על פי הפרוטוקול אנחנו מתחילים את הדיון בינואר.

משה גפני: ינואר, אם אני לא טועה, זה כבר אחרי שהכנסת או מאשרת את התקציב או לא מאשרת את התקציב.

משה גפני: זאת אומרת, בא בית המשפט בעיניים פקוחות ואומר: אתם יכולים לדון ולאשר את התקציב הדו שנתי, אבל יש אח גדול שיושב לא רחוק מבניין הכנסת ומפקח עליכם, הוא מסתכל מה אתם עושים, אתם, אלה שאין לכם לשכות אחרי שאתם יוצאים לפנסיה.

משה גפני: לנו יש.

משה גפני: הוא מפקח עלינו.

משה גפני: אם הוא היה אומר שהוא לא מתערב בעבודת הכנסת, אבל מבחינה משפטית אי אפשר לאשר תקציב דו שנתי בהוראת שעה מכיוון שזה חוק יסוד, הייתי חולק על זה אבל הייתי אומר שהוא בית המשפט וזה נושא משפטי, אבל הוא לא אומר את זה.

משה גפני: הוא אומר: תאשר.

משה גפני: הוא לא מתערב.

משה גפני: בואו נתחיל עכשיו לקיים את הדיון בבית המשפט העליון במקום בכנסת.

משה גפני: זה מה שהוא אמר.

משה גפני: זה הדבר היחיד.

משה גפני: אנחנו יכולים לדון, רשאים לדון, על פי בית המשפט – ואני באמת מאוד מודה להם – בתקציב 2011 ו-2012 ושלא תהיה טעות בעניין הזה.

משה גפני: אני התנגדתי, אני מתנגד, אני חושב שהתקציב הדו שנתי הוא דבר רע.

משה גפני: שלשום הייתה לי ישיבה עם יובל שטייניץ והוא אומר שבארצות הברית משבחים את התקציב הדו שנתי וגם הם מתכוונים לעשות זאת.

משה גפני: אני חולק על זה.

משה גפני: הלוואי ואתבדה, הלוואי ובאמת התקציב הדו שנתי יהיה דבר טוב, אבל אני חולק על זה מכל וכל וזאת משני ההיבטים – גם ההיבט הכלכלי וגם ההיבט של פיקוח הכנסת על עבודת הממשלה, אבל זה תפקיד הכנסת וזה לא תפקיד בית המשפט.

משה גפני: מכיוון שאמרו לי שאני יכול לדון, התחיל דיון לגבי תקציב 2011-2012 והחוקים הנלווים אליו, חוק ההתייעלות הכלכלית.

משה גפני: מכיוון שהתקיימו דיונים גם עם יושב ראש הכנסת וכולנו סבורים שצריך שחוק ההתייעלות או חוק ההסדרים כפי שהוא מכונה באופן אמיתי יהיה ממש תלוי תקציב -  זאת אומרת, יש תקציב, נלווה אליו חוק ההסדרים – צריך להוציא ממנו את כל מה שאיננו תלוי תקציב.

משה גפני: מה שהוא רפורמה או דבר שצריך לקיים עליו דיונים.

משה גפני: באחת השיחות שהיו עם ראשי הוועדות, בה אני השתתפתי, בכמה שיחות שהיו לי גם באופן נפרד כיושב ראש ועדת הכספים, אמרתי שאנחנו מחוק ההתייעלות הקודם, את כל מה שנדרשנו לפצל מהחוק ולאשר, הבאנו לדיון וחלק אישרנו וחלק לא אישרנו.

משה גפני: היה גם יום אחד שעשיתי ישיבה על כל הסעיפים.

משה גפני: למשל, קיימנו דיון על בית החולים באשדוד שזה ביטול בית החולים באשדוד או הקפאתו, ובכוונה הבאתי את זה  כי זה היה ממש צחוק.

משה גפני: הממשלה החליטה שכן בונים את בית החולים באשדוד, אבל עדיין היה מונח על שולחן הוועדה.

משה גפני: נשאר הדיווח המקוון.

משה גפני: באו אלי כל אלה שעוסקים בעניין של צמצום חוק ההסדרים ואמרו לי שבדיווח המקוון, בדיווח הרבעוני, היה דיון בוועדה ומכיוון שהיו חילוקי דעות בין משרדי הממשלה והיו חילוקי דעות מול הגורמים המקצועיים, אני ביקשתי לקיים את הדיונים האלה, שכל הגורמים ישבו יחד ויחזרו אלינו, כך שאז נצביע.

משה גפני: נכון ללפני שבוע-שבועיים, לא חשוב כמה, לא חזרו אלי.

משה גפני: חזרו אלי עם העניין הזה שיש את אותו הדבר שוב בחוק ההסדרים החדש ואני אמרתי שזה לא לעניין.

משה גפני: יש חוק שמונח על שולחן הוועדה.

משה גפני: אמרו לי שזה בסדר ושאביא אותו לדיון.

משה גפני: למה הייתי צריך להוסיף אותו היום?

משה גפני: למה לא יכולתי לחכות ליום שני?

משה גפני: אמרו לי שיש כמה חוקים מהסוג הזה והם צריכים לקבל החלטה האם מוציאים את זה מחוק ההסדרים ביום ראשון או ביום שני.

משה גפני: אני לא מפקח על עבודת הממשלה, זה תפקיד של בית המשפט העליון.

משה גפני: אמרתי שאני מביא את זה והוספתי את הנושא הזה לדיון.

משה גפני: זה בעצם הדבר האחרון שנשאר בוועדת הכספים מחוק ההתייעלות הכלכלית לשנים 2009 ו-2010.

משה גפני: לכן אנחנו פותחים עכשיו את הדיון בנושא הזה.

משה גפני: אני מבקש להציג את הנושא.

משה גפני: כהקדמה, תאמרי מה עשיתם מאז הישיבה הקודמת והאם ישבתם אם רואי החשבון ואם ארגוני העצמאים.

משה גפני: דווחי לוועדה.

מיכל הנר דויטש: יש נוסח חדש שמונח בפני הוועדה.

משה גפני: אפשר לענות לשאלות שלי?

מיכל הנר דויטש: אני באופן אישי השתתפתי בשתי ישיבות עם הנציגים שהתבקשו.

משה גפני: אפשר להפיץ את הנוסח.

משה גפני: אני עדיין לא ראיתי אותו.

מיכל הנר דויטש: הישיבות הללו התקיימו בהשתתפות אנשי אגף תקציבים, רשות המסים, אני לא זוכרת אם היו נציגי ביטוח לאומי אבל אני חושבת שהם כן היו, ואני יודעת שגם סמנכ"ל רשות המסים נפגש עם נציגי הלשכות המקצועיות.

מיכל הנר דויטש: אולי כדאי שמיכל תעדכן לגבי הדרישות שנדרשו.

מיכל צוק: אכן ישבנו עם הנציגים השונים ובדיונים האלה בהחלט עלו הסוגיות שעלו עוד בדיון שהתקיים כאן לפני מספר חודשים לגבי ההצעה המקורית שהצענו בנושא של הדיווח המקוון.

מיכל צוק: במהלך הדיונים רצינו לעשות דיווח שהוא חודשי ובנוסח שעכשיו מחולק לכם אנחנו מדברים על תקופת דיווח ארוכה יותר, דו-חודשית, למרות שהנושאים שעלו במהלך הדיונים עם הנציגים השונים, בעצם אחד הנושאים שהיו חשובים בתמורה למעבר לדיווח חודשי ולא דו-חודשי כמו שאנחנו מציעים כאן, היה להקל בשירות שניתן לאזרחים בנושא קצבת זקנה מביטוח לאומי, ואני אסביר.

מיכל צוק: הנושא הזה עלה בדיונים השונים ואנחנו מוכנים לבקשה שעלתה במובן זה שבאמת עלתה בקשה שברגע שאדם מגיש תביעה לקבלת קצבת זקנה, היום הוא צריך להגיש טפסים רבים ולהביא הרבה מידע לביטוח לאומי.

משה גפני: זאת אומרת, אתם מציעים את החוק הזה כדי להיטיב עם האזרחים, עם הקשישים, עם הילדים, עם הנכים.

משה גפני: זה מה שאת מציגה בהתחלה.

מיכל צוק: אני אציג כדי שהדברים יהיו ברורים.

חיים אורון: תציגו מחדש את החוק.

חיים אורון: אני בטוח שגפני זוכר את כל מה שהעליתם, אבל אני לא.

חיים אורון: בואו נבין על מה מדברים.

מיכל צוק: אנחנו מדברים על העברה של דיווחים למס הכנסה, דיווחים מסוימים שתכף יפרטו בדיוק את הנושאים השונים שחייבים בדיווח, באופן מקוון, לא שנתי, אלא בתקופה קצרה יותר.

מיכל צוק: במהלך הדיונים שעלו, חשבנו לעשות את זה בצורה חודשית, אבל בדיונים שהיו עם הלשכות המקצועיות ועם רואי החשבון וכולי, כל הנציגים כפי שפורט קודם, דיברנו אתם על דיווח חודשי, כלומר לדווח אחת לחודש את כל הדיווחים.

מיכל צוק: מה שהם העלו כבקשה זה בעצם שכאשר בא אדם ומבקש קצבת זקנה, היום הוא צריך להעביר טפסים רבים לביטוח לאומי לגבי הכנסתו וכולי.

מיכל צוק: אנחנו מציעים שברגע שיגיע אדם ויגיש תביעה לקבלת קצבת זקנה, את המידע שיקבל ביטוח לאומי, את התוצאה מהמעבר לדיווח כפי שאנחנו עושים, הדו-חודשי, הוא לא יצטרך להעביר.

מיכל צוק: מידע שאין כאן, ככל שיש בו צורך, הוא יצטרך להעביר, אבל בעצם תהיה כאן הקלה מבחינת היכולת של אדם לקבל את קצבת הזקנה מבחינת הטפסים והנגישות שלו.

מיכל צוק: הוא יצטרך להגיש פחות טפסים לביטוח לאומי כאשר הוא מגיש תביעה לקבלת קצבת זקנה.

מיכל צוק: זאת הייתה נקודה שעלתה בדיונים שהיו לנו וזאת נקודה שאנחנו מוכנים לקבל, ברגע שתאושר כאן ההצעה.

משה גפני: הם מבקשים שיהיה דיווח מקוון.

משה גפני: בהצעת החוק המקורית מדובר על רבעון.

מיכל הנר דויטש: בישיבה האחרונה עברנו לרבעון.

מיכל הנר דויטש: הסברנו לגבי 102 שמוגש פעם בחודשיים.

משה גפני: הם מבקשים עכשיו שדיווח מקוון יהיה אחת לחודשיים.

משה גפני: זה גם מופיע בחוק ההסדרים שאושר בממשלה.

מיכל הנר דויטש: אבל איזה דיווח מקוון.

מיכל הנר דויטש: רק של 856 ו-126.

משה גפני: תכף תסבירי את החוק.

משה גפני: ג'ומס ביקש שאני אכניס אותו לעניין כי אני מכיר את זה.

משה גפני: זאת ליבת העניין.

משה גפני: ליבת העניין היא דיווח מקוון לחודשיים.

משה גפני: תציגי את החוק.

מיכל הנר דויטש: פקודת מס הכנסה קובעת לפי הוראות סעיף 166 לפקודה חובת מנכה ומעביד להגיש לרשות המסים טפסים בעניין הכנסה חבת ניכוי שהיא הכנסת עבודה.

מיכל הנר דויטש: מה שכולם מכירים כ-126, שזה הסיכום של כל ה-106 שיש בידי כל אחד, ו-856 שזה לגבי נותני שירותים ומנקים.

מיכל הנר דויטש: בלי לפגוע ובלי לשנות משהו לגבי הטפסים הללו, אנחנו מבקשים להוסיף חובה לפיה הנתונים המפורטים ב-126 וב-856 השנתי, ידווחו בגין כל תקופת דיווח של חודשיים.

שי חרמש: זאת אומרת, שישה דיווחים.

מיכל הנר דויטש: כן.

מיכל הנר דויטש: בגין שש פרוסות.

עופר מנירב: עוד שישה.

עופר מנירב: חוץ מה-12 שאתה מגיש, עוד שישה נוספים.

שי חרמש: זה שש במקום 12 או שזה שש בנוסף ל-12.

מיכל הנר דויטש: זה שש נוסף לאחד.

מיכל הנר דויטש: היום מעביד מגיש 126 אחד שנתי.

מיכל הנר דויטש: כנראה שמה שעופר מכוון אליו הוא ה-102 ואני לא מדברת עליו.

מיכל הנר דויטש: אני מדברת על ה-126 השנתי או כל חודשיים ולכן שינינו את הרבעוני לדו-רבעוני.

מיכל הנר דויטש: זה ללא פירוט של שם העובדים.

מיכל הנר דויטש: זה לא קשור.

מיכל הנר דויטש: לא כרגע.

מיכל הנר דויטש: כרגע אנחנו גם לא מבקשים אותו מקוון, את ה-102.

מיכל הנר דויטש: אנחנו מבקשים שיהיה דיווח בגין תשלום הכנסת עבודה ותשלום הכנסה חבת ניכוי בגין כל חודשיים בשנת המס כאשר הדיווח יהיה מקוון והוא יוגש עד תום שלושה חודשים שלאחר אותם חודשיים.

מיכל הנר דויטש: אתם רוצים שאני אמשיך גם לטכניקה?

משה גפני: לא.

מיכל הנר דויטש: לעצור במהות?

משה גפני: כן, במהות.

מיכל הנר דויטש: אנחנו מבקשים לקבוע הוראת שעה לשנת המס 2011 שהדיווח יהיה בגין ארבעה חודשים.

מיכל הנר דויטש: כלומר, שלוש פעמים, כדי לתת זמן היערכות לדבר הזה.

שי חרמש: ארבעה חודשים ועוד שלושה.

מיכל הנר דויטש: תמיד יהיו עוד שלושה חודשים להגשה.

מיכל הנר דויטש: יש תקופת דיווח.

מיכל הנר דויטש: גם ב-2012 יהיו שלושה חודשים להגיש.

חזקיה ישראל: כפי שאמרנו בישיבה הקודמת, המערך הזה הולך להכביד הכבדה מהותית על הנושא של המגזר העסקי ובמיוחד על העסקים הקטנים והבינוניים.

חזקיה ישראל: בעל המכולת יתחיל לדווח על הדבר הזה ואנחנו חושבים שמדובר כאן בנטל כבד.

חזקיה ישראל: בהמשך לאותה ישיבה סוכם שאנחנו נידבר עם רשות המסים והייתה הידברות אבל לא הגענו לכלל סיכומים והבנות ועדיין נשארנו בעמדתנו שהנושא הזה הולך להכביד באופן מאוד קשה על עסקים קטנים ובינוניים בדברים שונים.

חזקיה ישראל: המשמעות היא שטופס 126 שמוגש בצורה שנתית, הוא הוגש אחת לחודשיים, אחת לשלושה חודשים או אחת לארבעה חודשים, כאשר הדוגמה שמביאים כאן, שכאילו זה בא לעזור לקצבת זקנה, אינה במקומה.

מיכל הנר דויטש: לא. זאת לא דוגמה.

מיכל הנר דויטש: זאת תועלת.

חזקיה ישראל: הדוגמה שהובאה כאן כתועלת לקצבת זקנה, אינה במקומה.

חזקיה ישראל: המוסד לביטוח לאומי לא מבקש כל חודשיים ולא כל שלושה חודשים וזה לא קשור בכלל לחודשיים או לשלושה חודשים אלא יש דברים אחרים שהביטוח הלאומי מבקש וזה בגמלאות מחליפות שכר וקצבת זקנה היא לא מחליפת שכר גיל 70 הוא הגיל המוחלט והכנסה היא לא תנאי.

חזקיה ישראל: בדיקת הכנסה בקצבת זקנה היא בגיל המותנה, בין 67 לגבר ל-70, וגם בקצבת זקנה, גם היום, לא בודקים את זה לא אחת לחודשיים ולא אחת לשלושה חודשים אלא פעם בשנה.

חזקיה ישראל: לכן המצב הנוכחי שבודקים פעם בשנה, הוא סביר וגם עונה על הצרכים של הביטוח הלאומי.

חזקיה ישראל: לכן הדוגמה היא לא ממין העניין.

משה גפני: מה למשל בחופשת לידה?

חזקיה ישראל: בגמלאות מחליפות שכר.

משה גפני: טוב, לא חשוב.

משה גפני: אתה אומר שזה לא ממין העניין.

משה גפני: הלאה.

חזקיה ישראל: איזו הטבה?

משה גפני: משרד האוצר רוצה להיטיב עם האזרחים.

חזקיה ישראל: האוצר בא בחוק ההסדרים וכתב שהסיבה המרכזית לעניין הזה הוא הנושא של מס הכנסה שלילי.

יצחק וקנין: למה הבאתם את זה בחוק ההסדרים?

יצחק וקנין: למה לא הבאתם את זה בחקיקה רגילה?

משה גפני: עכשיו זה בחוק רגיל.

מיכל הנר דויטש: זה פוצל על ידי הכנסת.

משה גפני: אנחנו בחקיקה רגילה עכשיו.

חזקיה ישראל: כבוד היושב ראש, בחוק ההסדרים מופיע שהסיבה המרכזית לעניין הזה, לשמה זה נולד, ועכשיו זה פתאום השתנה, כדי לפתור את הבעיה של מס הכנסה שלילי.

חזקיה ישראל: עכשיו פתאום מס הכנסה שלילי נסוג אחורה, הוא לא הטיעון אלא מתחילים להביא טיעונים כאלה ואחרים.

חזקיה ישראל: אני אומר שבחוק ההסדרים כתוב בדברי ההסבר שהמהלך הזה נועד בראש ובראשונה לפתור את הבעיה של מס הכנסה שלילי וכל הטיעונים שהושמעו עד עתה – אם זאת קצבת זקנה או דבר כזה או אחר – הם פחות רלוונטיים.

חזקיה ישראל: עכשיו משנים את הטיעונים לשמם הוא נולד ומביאים טיעונים אחרים.

משה גפני: מה שמדובר, מדובר על מה שהוסבר.

משה גפני: אני לא חוזר על הדיון הזה.

משה גפני: הממשלה רוצה שיהיה לה דיווח יותר עדכני.

משה גפני: כל מה שמסביב, זה כדי למצוא חן בעינינו וזה בסדר.

משה גפני: אני בעד זה שמשרד האוצר יחפש הטבות לאזרחים.

משה גפני: המטרה היא מאוד ברורה, המטרה היא המטרה  עליה דובר בישיבה הקודמת.

משה גפני: מיותר לחזור על זה.

משה גפני: ביקשנו שישבו אתכם ושאלתי אם ישבו והאם הגיעו לאיזושהי הסכמה והאם הייתה איזושהי התקדמות.

חזקיה ישראל: לא הייתה התקדמות.

משה גפני: ישבתם.

חזקיה ישראל: ישבו גם נציגי לה"ב, גם יועצי המס ורואי חשבון, אבל לא הייתה התקדמות בעניין הזה.

חזקיה ישראל: הנושא הזה, מעבר להכבדה ולנטל על העסקים הקטנים, מעורר סוגיות שונות לגבי רטרואקטיביות.

חזקיה ישראל: אני לא רוצה עכשיו להתחיל לפרט את כל הסוגיות שעלולות להתעורר כמו הנושא של דיווחים רטרואקטיביים או נושא של הצהרות.

חזקיה ישראל: אני מניח שהיו גופים נוספים שהיו יכולים להגיע לכאן, להביע את עמדתם ולהתנגד, אבל הייתה אי בהירות לגבי על מה הולכים לדון היום.

משה גפני: כל הגופים ידעו וגם דיברו אתם.

חיים אורון: בדרך כלל אתה הרבה יותר ברור.

חיים אורון: אני מודה שאני לא מצליח להבין למה אתם מתנגדים.

חזקיה ישראל: כי זה הולך להכביד ולהטיל נטל כבד על עסקים קטנים ובינוניים.

חיים אורון: אנחנו כבר מסכימים שלגבי עסקים שהם לא קטנים, אנחנו בעד.

חיים אורון: עכשיו בוא נראה מה עושים עם הקטנים.

חזקיה ישראל: מה פירוש בעד?

חיים אורון: בעד הצעת החוק.

חיים אורון: אני שואל אותך.

חזקיה ישראל: אני אומר לך שזה הולך להטיל נטל כבד.

חיים אורון: על עסקים קטנים.

חזקיה ישראל: על כולם.

חיים אורון: אבל אתה אמרת עסקים קטנים.

חזקיה ישראל: לא. אמרתי במיוחד על עסקים קטנים.

חזקיה ישראל: זה הולך להכביד על כולם ובמיוחד על עסקים קטנים ובינוניים.

חיים אורון: למה?

חזקיה ישראל: קח לדוגמה את בעל המכולת.

חיים אורון: לא מכולת.

חיים אורון: המפעל של שי חרמש עם מאה עובדים, שיש לו תוכנת משכורת והוא לוחץ עליה והוא יודע מה שהוא רוצה.

חיים אורון: למה זה מפריע לו?

חזקיה ישראל: התוכנה של שי חרמש שיש לו מאה עובדים, מבחינת הנטל, יהיה פחות נטל.

חיים אורון: אז אנחנו בעד.

חזקיה ישראל: תן לי להשלים את דבריי.

חזקיה ישראל: מתעוררות שאלות בצד המקצועי ועל זה נסוב העניין.

חזקיה ישראל: אני מציע שתשמעו גם את נציגי לשכת רואי חשבון וגם את נציגי לה"ב.

משה גפני: מי מלה"ב?

שמואל חרסט: שמואל חרסט.

משה גפני: אתה השתתפת בדיונים אתם.

שמואל חרסט: כן.

עופר מנירב: כבודו הסביר למה הזימון לישיבה יצא בדחיפות.

משה גפני: הסברתי רק לחברי הכנסת.

עופר מנירב: אם לא הייתי מדבר אתמול עם מנהל רשות המסים, לא הייתי יודע על מה הדיון משום שהזימון הוא שונה.

עופר מנירב: כאן מדובר על סעיף אחר.

משה גפני: יש תיקון.

משה גפני: עזוב את הפרוצדורה.

עופר מנירב: אם אדוני לא רוצה שאדבר, אני לא אדבר.

משה גפני: אני רוצה שתדבר.

משה גפני: אני אפילו ביקשתי ממך שתדבר אבל דבר לגופו של החוק מכיוון שהפרוצדורה כאן היא פחות חשובה עכשיו.

עופר מנירב: לצערי – אני אנסה לנסח כמה שיותר בזהירות – כנראה שכאשר מדווחים ואומרים לוועדה דברים, אין חובת דיווח אמת.

עופר מנירב: כנראה.

עופר מנירב: אחרת אני לא מבין כל מיני דברים שמדווחים כאן לוועדה ואני אומר בדיוק במה מדובר.

שי חרמש: מגיל 70, ללא מבחן הכנסה.

עופר מנירב: לא. זה בכלל לא אוטומטי אלא רק אם תבקש.

עופר מנירב: אם לא תבקש, לא תקבל.

חיים אורון: גילוי נאות.

חיים אורון: היות שלפני חודשיים עברתי את גיל 70, קיבלתי ערמה של מכתבים מהביטוח הלאומי שלוש פעמים ובהם נאמר שאני צריך למלא את הטפסים האלה והאלה וכולי.

חזקיה ישראל: פנייה יזומה.

חיים אורון: אבל פונים אלי לחתום על משהו.

חיים אורון: זה לא שאני צריך לקרוא על כך באינטרנט.

משה גפני: ג'ומס, אני מאחל לך אריכות ימים ושנים, עד 120 שנה, אתה נראה בן 40 ולא בן 70, אבל בוא נעזוב את זה.

משה גפני: עופר, אף אחד מאתנו לא תמים.

משה גפני: יש חלק שכבר לא זכר את הישיבה ההיא.

משה גפני: תאמין לי, כולם נכנסים כבר לעניין.

משה גפני: אף אחד לא מקבל את מה שמיכל צוק אומרת לגבי הנושא של ההטבות שבעניין, על אף שאני חושב שיש בזה הרבה הטבות, אבל אנחנו יודעים שמטרת החוק היא לא ההטבות.

משה גפני: התברר במהלך הדיונים שביקשתי לקיים שאפשר להפיק מזה גם הטבות.

משה גפני: האם ההטבות הן גדולות או קטנות?

משה גפני: זה דיון אחר.

משה גפני: מיכל עשתה נכון בעניין הזה כשהיא הציגה את ההטבות כדי שאנחנו לא נסמיק כשנאשר את החוק הזה, אם נאשר.

משה גפני: יש בזה גם הטבות ומי שידבר עם העיתונאים, יאמר שעשינו גם הטבות.

משה גפני: תאמין לי, אנחנו יותר רציניים מזה.

משה גפני: מטרת החוק היא ברורה לנו לחלוטין.

משה גפני: היא ברורה.

משה גפני: כל הדיון שג'ומס מנסה לשאול אותך, מה ששי חרמש אומר ומה שאנחנו כאן מסתודדים כל הזמן, ולכן אני מבקש ממך שתתייחס לזה.

משה גפני: אל תאמר שמשקרים או לא משקרים.

משה גפני: הם לא משקרים אלא הם מנסים לייפות את העניין וזה בסדר ואני בעד זה.

משה גפני: תגיד מה זה עושה לעסק שאתה במקום לדווח אחת לשנה, מדווח אחת לחודשיים, אחת לשלושה חודשים, אחת לארבעה חודשים.

משה גפני: האם זאת רק לחיצת כפתור או אתה צריך יותר מזה?

משה גפני: זה הנושא.

עופר מנירב: אני אענה לשאלות שהיו בנושא הזה, במיוחד אתייחס לישיבה האחרונה שהייתה לפני כשנה או שלושת-רבעי שנה בהשתתפות סמנכ"ל רשות המסים, סמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, סגן בכיר לממונה על אגף התקציבים באוצר ועוד כמה אנשים.

עופר מנירב: כיוון שהייתי בישיבה, וזה לא סוד, אני אומר לכם מה היה.

עופר מנירב: אמר סמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי שזה לא נותן להם שום דבר והם לא צריכים את החוק הזה.

עופר מנירב: אני מצהיר כאן בשבועה את מה שאני אומר.

עופר מנירב: אמר סמנכ"ל רשות המסים שהוא לא צריך את החוק הזה, הוא לא נותן לו שום דבר, הוא מיותר לחלוטין, אבל זה המצב.

עופר מנירב: שאלתי את סמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, שהערכתי מאוד את הכנות שלו על דבריו, האם זה נותן משהו.

עופר מנירב: התחילו לומר אולי קצבת זקנה, אבל אחר כך הוא אמר שבעצם גם זה לא, משום שמבחן ההכנסה לא קיים  ויש הרבה ארצות שאין מבחן הכנסה.

עופר מנירב: לדוגמה, יש הרבה תשלומים שהוא לא מנכה במקור.

עופר מנירב: יש עסקים שלא צריך לנכות במקור, כך שאין דיווח ולא יודעים.

עופר מנירב: זה לא פותר את הבעיה של קצבת הכנסה.

עופר מנירב: הישיבה הסתיימה בכך שיחשבו על זה עוד פעם ואם יחליטו בסופו של יום להעלות את זה, ישבו אתנו עוד פעם וידברו ויציעו.

עופר מנירב: מאז לא דיברו, לא ישבו, לא הציעו, לא כלום, וקיבלתי אתמול בשעה 2:30 את ההודעה על הישיבה היום.

עופר מנירב: לא ישבו ולא דיברו, כאשר הם בעצמם טוענים – והם לא יאמרו לך את זה כאן, בטוח שלא יאמרו – בישיבות אתנו שהם לא צריכים את זה וזה לא נותן שום דבר.

עופר מנירב: אמרו בכנות שיכול להיות שזה יאפשר במקרים מסוימים לעקל כאשר יודעים בזמן אמיתי יותר איפה יש משכורות לאנשים או למי משלמים תשלומים.

עופר מנירב: בזמן יותר אמיתי אפשר יהיה לעשות עיקול.

עופר מנירב: זה הדבר היחידי שאמרו ביושר.

עופר מנירב: אם זאת המטרה של החוק, אולי המטרה חשובה, אבל שיאמרו שזאת המטרה של החוק.

עופר מנירב: מה זה גורם.

עופר מנירב: זה גורם עכשיו לעסקים לרכוש תוכנה נוספת.

עופר מנירב: זה גורם לעסקים להתקשר עם יועצי מס, רואי חשבון וכולי והיום הם לא צריכים את זה אבל הם יהיו חייבים לבוא אליהם פעם בחודשיים.

משה גפני: אם אני רוכש תוכנה נוספת, אחרי כן, בהמשך, כאשר אני נכנס לעניין הזה, למה אני לא יכול לעשות זאת בלחיצת כפתור?

עופר מנירב: כנראה שכבודו יודע לשדר באינטרנט, אבל אני לא בטוח שכולם יודעים כי אתה צריך לשדר את זה באינטרנט.

עופר מנירב: אתה צריך קודם כל להיות מחובר לאינטרנט.

עופר מנירב: כל העסקים צריכים להיות מחוברים לאינטרנט כדי לשדר את זה.

עופר מנירב: יש חברות שצריכות להרוויח, כנראה הן לא הספיקו מספיק, אבל אתה צריך לשלם עבור אבטחה כדי שתוכל מחר לשדר את זה.

משה גפני: איך אתה מגיש היום את הדיווח המקוון אחת לשנה?

משה גפני: אני צריך להיות מחובר למה שאני מחובר?

עופר מנירב: לא. זה לא מוגש באמצעות האינטרנט אלא זה מוגש באמצעות מייצגים.

עופר מנירב: פעם בשנה, כאשר אדם מגיש דוח, הוא ממילא מגיש גם דוח שנתי.

משה גפני: אני מקריא לך את מה שקיים היום.

משה גפני: מה שקיים היום בסעיף 166: מעביד או מנכה – וכדאי שתדייק במה שאתה אומר לוועדה – יגיש דוח כאמור בסעיף קטן (א) לגבי לתשלום הכנסת עבודה לעובד, טופס 126, ולגבי תשלום הכנסה חבת ניכוי, טופס 856, באופן מקוון.

משה גפני: איך אתה מגיש?

עופר מנירב: מקוון יכול להיות גם דרך שע"מ ולא חייב להיות דרך האינטרנט, וזה מה שאמרתי.

משה גפני: לא משנים את זה.

עופר מנירב: לא אמרתי שמשנים את זה.

משה גפני: אז מה הנושא?

עופר מנירב: לא אמרתי שמשנים את זה, אבל פעם בשנה צריך להגיש דוח שנתי ואז אתה בא ליועץ המס שלך, לרואה החשבון שלך, מטפל בדוח שלך ובכל מה שקשור.

חיים אורון: אדם שמוכר בחודש במיליון שקלים, בחודש השני ב-900 אלף שקלים ויש לו ארבעה עובדים והוא משלם להם משכורות בגובה של 30 אלף שקלים.

חיים אורון: אני לא מכיר אחד שלא מגיש דוח.

עופר מנירב: דווח מקוון?

חיים אורון: עזוב לרגע את הדוח המקוון.

חיים אורון: הוא צריך להגיש דוח.

חיים אורון: אתה אומר לו שהוא מגיש דוח, שהוא צריך לרשום את כל ההכנסות שלו ואת כל ההוצאות שלו, כולל אתה רושם את הוצאות השכר וכולי.

חיים אורון: אני מודה שאני לא מצליח להבין את ההתנגדות.

חיים אורון: אם אני לא מבין אותה, כנראה שיש כאן משהו אחר.

חיים אורון: אני לא מצליח להבין למה אתם מתנגדים.

חיים אורון: אם אתה אומר שיש איזה קיוסק אחד כזה עם שלושה עובדים, בוא נמצא לו פתרון, אבל למה לא צריך לעשות את הדבר?

חיים אורון: מע"מ, הסכומים הגדולים, מגישים דוח דו-חודשי ושם כולם רצים כי אחרת לא מקזזים להם.

עופר מנירב: אבל לא מקוון.

מיכל הנר דויטש: מקוון.

עופר מנירב: המקוון הוא רק לעסקים גדולים וזה תיקון שהיה בחוק ההתייעלות בסעיף אחר.

עופר מנירב: זה רק לעסקים גדולים ויש עם זה בעיות רבות.

עופר מנירב: כרגע זה לא חל על עסקים של עד 4 מיליון, זה לא חל על עסקים עם הנהלת חשבונות כפולה ויש הרבה שזה לא חל עליהם משום שמבינים שזאת בעיה.

חיים אורון: בסדר.

חיים אורון: נבוא ונאמר שעל מי שזה לא חל, גם זה לא חל ועל השאר כן.

חיים אורון: אתה מסכים?

מיכל הנר דויטש: אם היושב ראש ייתן לנו את רשות הדיבור, אנחנו נסביר למה כל מה שאתם אומרים כאן מתחבר לנוסח החדש שמונח בפני הוועדה.

שי חרמש: אפשר ליצור סף.

שי חרמש: לומר שמסף מסוים ומעלה חייב, ומסף מסוים ומטה לא חייב.

עופר מנירב: חלק גדול מהעסקים, על פי החוק, לא חייב בניהול הנהלת חשבונות בשיטה הכפולה ולא חייב לנהל את הספרים שלו באמצעות מחשב אלא יכול לעשות ספר תקבולים ותשלומים.

עופר מנירב: אין לו את הכלים והוא חייב להיעזר בגופים חיצוניים, דבר שיעלה לו עלויות נוספות כאשר אני לא רואה שום יתרון שזה ייתן.

עופר מנירב: אם הכל נכון, למה זה לא קיים באיזשהו מקום בעולם?

עופר מנירב: אני חיפשתי אבל לא מצאתי ואני מראש מתנצל.

עופר מנירב: למה אנחנו צריכים להמציא?

עופר מנירב: רק אנחנו חכמים?

עופר מנירב: אף אחד בעולם לא מבין ולא יודע אלא רק אנחנו?

עופר מנירב: להטיל עוד נטל ועוד נטל על העסקים?

עופר מנירב: גם הגדולים, נכון, הם יכולים לעמוד בזה, אבל הם צריכים עכשיו עוד נטל כאשר אין לו שום אפקטיביות והוא לא נותן דבר.

עופר מנירב: שיעשו כל חודש, למה פעם בחודשיים?

עופר מנירב: עסקים גדולים יכולים לעמוד גם פעם בחודש.

משה גפני: עופר, תודה.

משה גפני: היית ברור.

שמואל חרסט: אדוני, אני רוצה לתקוף את זה מזווית קצת שונה.

שמואל חרסט: אנחנו מחפשים עלות תועלת בכל מהלך.

שמואל חרסט: אני לא אומר שלא ניתן לשדר את הדוחות המקוונים.

שמואל חרסט: זה ניתן.

שמואל חרסט: יש לנו היום את התוכנות ויש לנו את הידע אבל השאלה מה התועלת בדיווח דו חודשי במקום בדיווח שנתי.

שמואל חרסט: מתעלמים כאן מהעובדה שלכל דיווח חייבים לצרף הצהרה חתומה בכתב וכל עוד ההצהרה החתומה בכתב לא הגיעה לרשות ולא נקלטה כהוגשה, כולל הצהרות בעשרות שהוחזרו השנה לעוסקים שלא שמו חותמת במקום שיש חתימה, כל עוד זה נקלט, אתה נחשב כאילו לא הגשת.

שמואל חרסט: אז, במקום להיות עבריין חד פעמי, אתה עלול להיות פתאום עבריין רב פעמי ולו גם בגלל בעיות טכניות שמה ששלחת בדואר, לא הגיע לירושלים.

שמואל חרסט: זאת נקודה ראשונה.

חיים אורון: אבל זה מטופל.

שמואל חרסט: אין לך פטור מחובת הצהרה.

שמואל חרסט: אתה חייב למלא טופס הצהרה ולהגיש.

חיים אורון: לקטנים יש פטור.

חיים אורון: אני קורא כאן בסעיף 2.

שמואל חרסט: סליחה, עוד הערה.

שמואל חרסט: לא קיבלנו את מה שאנחנו רואים.

חזקיה ישראל: אנחנו מדברים על נוסח שלא מונח לפנינו.

שמואל חרסט: חובת ההצהרה מבוטלת?

מיכל הנר דויטש: לא.

חיים אורון: לא. חובת החתימה האלקטרונית.

שמואל חרסט: אני מדבר על חובת הצהרה.

שמואל חרסט: אתה אמור למלא טופס, הצהרה, שהדיווח שהעברת בצורה מקוונת הוא אמיתי ונכון.

מיכל צוק: בחתימה אלקטרונית.

שמואל חרסט: זאת בעיה ראשונה.

שמואל חרסט: נושא נוסף באותו עניין של ה-126 הדו-חודשי.

שמואל חרסט: בזמנו כאשר דיברנו עם מנהל רשות המסים, ביקשנו שאם מחייבים אותנו להגיש את הדו-חודשי, לבטל את הרב-שנתי כי מה הטעם להגיש דו-חודשי ובנוסף לדו-חודשי להגיש גם רב-שנתי?

שמואל חרסט: אם כבר יחייבו אותנו בדו-חודשי, לא צריך רב-שנתי.

שמואל חרסט: אם כן, לבטל את ה-126 החד-שנתי.

מיכל צוק: אנחנו נתייחס בהמשך לכל השאלות.

שי חרמש: עלתה כאן נקודה מעניינת.

שי חרמש: אם אתם רוצים את הדיווח הארבע-חודשי, הוא אומר שתחסוך להם בסוף את הדיווח הסופי.

משה גפני: שאלת.

משה גפני: היא תענה על זה אבל לא עכשיו.

שמואל חרסט: לעניין כמות העבודה והמעמסה שזה מטיל על משרדי המייצגים שגם היום אנחנו קורסים עם הדוחות המקוונים.

שמואל חרסט: מספיק שאתה רשמת שם משפחה ברדיצ'בסקי בלי הפסיק מעל ה-צ, שגוי ועכשיו לך תתעסק בשגוי ותאתר את השגוי, שלא לדבר על זה שעדיין אין אפשרות למייצגים לתקן דוחות אצלם במחשב ישירות מול שע"מ.

שמואל חרסט: כל דוח שאתה רוצה לתקן, אתה צריך להפסיד חצי יום עבודה אצל פקיד השומה.

שמואל חרסט: אם רוצים ללכת באמת למהלך כל כך מרחיק לכת, צריך להרחיב אותו, לפתוח את המחשב של שע"מ למייצגים, לתת אפשרות באון-ליין לתקן דברים ולא להפוך את העבודה היום יומית לסיוט.

שמואל חרסט: נקודה אחרונה היא טופס 856.

שמואל חרסט: תפסת מרובה, לא תפסת.

שמואל חרסט: ה-856 שהוא בעייתי ביותר, הוא דיווח על ניכוי במקור.

שמואל חרסט: יש הרבה תיקונים, יש פעולות רטרואקטיביות, אז באמת, אם כבר הולכים לאיזשהו מהלך, לכו שלב-שלב.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אדוני, אתה ביקשת את רשות הדיבור?

אמנון לבנטל: אני מנהל השומה והביקורת ברשות המסים וזה אומר שאת היישום של מה שקובעים כאן והקשר עם כל הגופים מסביב, יוטל עלי.

אמנון לבנטל: הזמינות של הדוחות, מכיוון שתמיד יש אורכה של שלושה חודשים להגשתם, לא תעזור לאף גוף שרוצה לקבל דברים מיידיים כדי להקל על האזרח.

אמנון לבנטל: הבנו שזה לא קשור לנושא.

אמנון לבנטל: לא קשור כי אמרנו שאלה הטבות שאף אחד לא רוצה לפסול.

אמנון לבנטל: ה-856 הוא טופס שהוא חלקי, הוא רלוונטי רק לאותם תשלומים שחייבים בניכוי מס במקור, הוא מלא שגיאות כי בניגוד  למעביד שמכיר את עובדיו ויודע את כל הפרטים והדיווח מדויק למדי, כאן זה משהו מאוד פרוץ, הוא כולל חלק קטן מאוד מהתשלומים לפלוני וזה לא נותן תמונה של כלום.

אמנון לבנטל: הרבה מאוד גופים וסקטורים לא חייבים בניכוי מס במקור, כך שתמונה שלמה של משהו לאיזשהו גוף חיצוני או שלנו, לא מה-856.

אמנון לבנטל: טופס ההצהרה שכרגע דיברו עליו, כרגע הוא ידני.

אמנון לבנטל: אני לא חושב שיהיה כרטיס חכם וחתימה אלקטרונית לאותם אלפים.

מיכל הנר דויטש: אמנון, מנהל רשות המסים צריך אותך דחוף.

מיכל הנר דויטש: מנהל רשות המסים צריך את אמנון באופן דחוף.

עופר מנירב: אדוני, סותמים לו את הפה.

עופר מנירב: זה המצב.

עופר מנירב: סותמים לו את הפה.

משה גפני: אני עושה הפסקה בישיבה.

יצחק וקנין: אני מוחה על הדבר הזה.

יצחק וקנין: לא יכול להיות דבר כזה.

יצחק וקנין: את מנהלת כאן את הישיבה?

יצחק וקנין: חוצפנית.

יצחק וקנין: זה לא יכול להיות.

יצחק וקנין: איזה מין דבר זה?

יצחק וקנין: מה הולך כאן?

יצחק וקנין: אנחנו ירדנו לשפל המדרגה.

יצחק וקנין: אנחנו לא עובדים אצלך.

מיכל הנר דויטש: לא רציתי שהוא יפסיק לדבר, אבל מנהל רשות המסים ביקש אותו.

יצחק וקנין: את מנהלת כאן את הישיבה?

יצחק וקנין: חוצפה.

יצחק וקנין: אין לנו שיקול דעת בכלל.

יצחק וקנין: אנחנו, חברי הכנסת, רובוטים.

מיכל הנר דויטש: לא ציפיתי שהוא יפסיק לדבר.

יצחק וקנין: מה זה צריך להיות?

יצחק וקנין: אני אף פעם לא מתפרץ כך, אבל לא יכול להיות.

יצחק וקנין: אני יושב, מנסה לעזור, מנסה להקשיב ולהבין מה קורה כאן.

מיכל הנר דויטש: סליחה, אני פשוט לא ציפיתי שהוא יפסיק לדבר.

יצחק וקנין: חוצפה.

יצחק וקנין: זאת חוצפה.

מיכל הנר דויטש: אני מתנצלת.

מיכל הנר דויטש: אני לא ציפיתי שהוא יפסיק לדבר.

יצחק וקנין: הם לא רוצים שתשמעו את האמת.

יצחק וקנין: איזה מין דבר זה?

יצחק וקנין: ריבונו של עולם.

יצחק וקנין: לאן אנחנו מגיעים?

יצחק וקנין: לאיזה דרגה הגענו כאן?

מיכל הנר דויטש: אני מתנצלת.

יצחק וקנין: פקיד שלכם מדבר, אומר דברי חכמה, זה נוגד את ההשקפה שלך.

מיכל הנר דויטש: לא, זה לא קשור.

יצחק וקנין: אנחנו חברי הכנסת צריכים לקבל כאן החלטות.

מיכל הנר דויטש: נכון, אבל זה לא קשור להשקפה שלי.

מיכל הנר דויטש: אני מתנצלת.

מיכל הנר דויטש: לא התכוונתי שהוא יפסיק לדבר.

עופר מנירב: אין זכות דיבור במדינה?

מיכל הנר דויטש: עופר, אל תתערב.

עופר מנירב: אני אדבר כמה שאני רוצה.

עופר מנירב: את לא קובעת לי.

מיכל הנר דויטש: אל תתערב.

יצחק וקנין: רבותיי, אני חייב לומר כאן משהו והוא לא שייך לדיון.

יצחק וקנין: אין דיון כרגע.

יצחק וקנין: אני יושב כאן והדיון הזה משעמם אותי כבר.

יצחק וקנין: אני יכול לצאת ולא לשבת כאן, אבל אני בא לכאן, יושב, מנסה לקבל החלטות על פי שיקול דעת ותמיד מנסה לעזור.

יצחק וקנין: אני רוצה להבין למה אתם רוצים את זה.

יצחק וקנין: בא פקיד, מדברים כאן אנשים ועוצרים אותם.

מיכל הנר דויטש: ממש לא.

מיכל הנר דויטש: אני מתנצלת.

אמנון לבנטל: נתון אחד.

אמנון לבנטל: הביטוח הלאומי מקבל דיווח חודשי  על העובדים מכל המעבידים שיש להם עד תשעה עובדים.

משה גפני: הוא מקבל היום כל חודש?

אמנון לבנטל: כל חודש, בתנאי שיש עד תשעה עובדים.

אמנון לבנטל: מהגדולים, שהם ממוחשבים, הוא תמיד יכול לבקש פירוט.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: הישיבה הופסקה בשעה 10:25 וחודשה בשעה 11:10

משה גפני: אנחנו מחדשים את הישיבה.

משה גפני: מכיוון שהונח נוסח חדש שלא היה קודם על שולחן הוועדה ומכיוון שחברים הביעו כאן עמדה כזאת או אחרת ובעקבות מה שאירע כאן אנחנו לא הצלחנו עדיין להשלים את הדיון, באופן עקרוני לא נקיים את המשך הדיון היום אלא הישיבה הבאה ככל הנראה תהיה בעזרת השם ביום שני.

משה גפני: אני מבקש עד אז להגיע לנוסחים מוסכמים.

משה גפני: יש את הנושאים שהעלו החברים, את מה ששמענו גם מאנשי המשרדים וגם ההשגות שיש לנו.

משה גפני: אני מבקש להגיע לנוסח מוסכם.

רונית תירוש: עד ויתור על ההצעה.

משה גפני: אני כן הולך לחוק הזה אמנם לא בלב שלם אבל אני רוצה שהוא יהיה מסודר, נורמלי וטוב.

חיים אורון: ואם יש עליו מחלוקת בממשלה, שנהיה מודעים לזה.

חיים אורון: אנחנו מספיק מבוגרים לשמוע שתי עמדות ולהכריע.

משה גפני: מאה אחוזים.

משה גפני: זה לא משנה גם לגבי ההחלטות שלנו באופן הבסיסי, אבל נתונים אנחנו חייבים לדעת.

משה גפני: אם יש איש שהוא נציג הממשלה ולא משנה באיזה דרג והוא אומר את הדברים כפי שהוא אומר אותם מעבודתו היום יומית, אנחנו רוצים לדעת את זה.

משה גפני: אנחנו מאוד מבקשים לא לייפות את הדברים וכמובן שלא נסכים להמשיך דיון אם נדע שמישהו לא בא לדיון בגלל שהוא מביא עובדות שאתם לא רוצים שנדע אותן.

משה גפני: אנחנו לא נמשיך את הדיון בצורה כזאת.

משה גפני: אנחנו רוצים שאנשים יבואו ויאמרו את הכל, ולא לומר רק שהדיווח הזה, הדיווח המקוון, נעשה רק כדי לעזור לקשישים או למקבלי הקצבאות.

משה גפני: אני לא מספיק אינטליגנטי לעניין, אבל יש כאן חברי ועדה שהם כן אינטליגנטים.

שלי יחימוביץ': אתה הכי אינטליגנטי מכולנו ואני מוחה על הדברים שאתה אומר.

משה גפני: יש חברי ועדה שמעירים את תשומת לבי לעניין.

משה גפני: אל תייפו את זה יותר מדיי.

משה גפני: אנחנו הולכים על החוק הזה.

משה גפני: אני הולך, אני לא יכול לדבר בשם החברים.

משה גפני: יש כאן חלק מהחברים שהולכים על החוק אבל אנחנו רוצים שהוא גם יהיה טוב.

משה גפני: אל תייפו את זה.

משה גפני: אנחנו נעמוד בעיניים פקוחות מול הציבור ואנחנו נאמר אם זה כן טוב, זה לא טוב, זה רע.

משה גפני: נעמוד בזה.

משה גפני: הרי בסופו של דבר אנחנו עומדים לבחירה.

משה גפני: אפילו אם הייתי רוצה להצביע עכשיו, אני לא יכול על פי התקנות כי המליאה כבר עובדת.

יהודה נסרדישי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, ידידי עופר מנירב.

משה גפני: אתה לא הולך לתת עכשיו נאום ציוני.

יהודה נסרדישי: אתה יודע שאני ציוני אבל אני אשא דברים מקצועיים בלבד.

יהודה נסרדישי: קודם כל, באתי בגפי.

יהודה נסרדישי: חשבתי שהיום באמת אני לא צריך להיות כאן כי לא לכל דיוני הוועדה יוצא לי לבוא אבל החלטתי להפסיק דיון מאוד חשוב ברשות המסים והגעתי לכאן.

יהודה נסרדישי: תראו, טופס 126 מוגש לרשות המסים בסוף השנה ובמצב הכי טוב אני מקבל את זה שנה יותר מאוחר, בסוף השנה, ועוד חצי שנה עד שאני מקבל את זה.

רונית תירוש: למה?

יהודה נסרדישי: באתי להסביר למה.

יהודה נסרדישי: טופס 126 שנתי הוא כאילו סיכום השכר והניכויים שניכו לעובדים ועד שדצמבר לא נסגר, אי אפשר לסגור אותו.

יהודה נסרדישי: לכן ביוני אני מקבל את הטפסים האלה.

יהודה נסרדישי: אני מקבל אותם ב-דיליי של כמעט שנה.

יהודה נסרדישי: אתם הרי יודעים שהחקיקה כבר קיימת, שמס הכנסה שלילי הולך להיות ברמה ארצית ב-2011 ואילך.

יהודה נסרדישי: אני צריך להיערך לכך, וזאת שאיפתי.

יהודה נסרדישי: רבותיי, כל מילה שאני אומר, אתם יכולים לבדוק אותה ולהאמין לי.

יהודה נסרדישי: אני צריך את זה למס הכנסה שלילי ולצורכי ביטוח לאומי, ואני אסביר את זה.

יהודה נסרדישי: אני רוצה להגיע לאיזשהו מצב בתחום מס הכנסה שלילי, לשלם במהלך השנה את מה שצריך לשלם להם ולא לחכות עד שאני שקבל את ה-126.

יהודה נסרדישי: אגב, היום, ב-2010, אנחנו משלמים מס הכנסה שלילי ל-2009 ועוד לא לכולם כי לא קיבלתי את כל הדיווחים של המעבידים.

יהודה נסרדישי: אחת המטרות שאני הולך למהלך הזה הוא לבנות לי ברבעונים, בשלישונים, לקבל את המידע באופן שוטף ואני רוצה לשים אותו שכבה על שכבה ובמהלך השנה אני רוצה לשלם גם מס הכנסה שלילי, מקדמה כזאת ואחרת, וכשאני אקבל את הסיכום השנתי, אני אעשה עדכון.

שלי יחימוביץ': מס הכנסה שלילי כמקדמה?

יהודה נסרדישי: אם המידע הוא ליניארי, אם הוא לא מדויק, הרי בסוף אני רוצה לפי הסיכום השנתי.

שלי יחימוביץ': זה נמצא בחקיקה, המקדמה?

יהודה נסרדישי: לא, זה לא נמצא.

יהודה נסרדישי: אני אומר לך מה המטרה ברבעוני או שלישי.

חיים אורון: זאת לא מקדמה.

חיים אורון: זה על חשבון.

יהודה נסרדישי: על חשבון.

יהודה נסרדישי: לכן זאת אחת המטרות.

רונית תירוש: גם תמיכות המדינה נותנת ברבעוני ובשלישוני?

רונית תירוש: בסוף השנה אתה מתחנן לזה שיחזירו לך.

יהודה נסרדישי: אדוני, אין זה סוד שגם לצרכים של ביטוח לאומי אני צריך את זה.

יהודה נסרדישי: ביטוח לאומי מגיע לאותם אנשים שדורשים קצבאות למיניהן ב-דיליי של שנתיים.

יהודה נסרדישי: המידע הזה ישרת אותי בתוך המערכת הזאת.

יהודה נסרדישי: היו דיונים מקצועיים רבים מאוד בתוך הרשות והתקבלה החלטה ואני אחראי להחלטה שלה.

משה גפני: אם היינו יושבים עכשיו בארבע עיניים, אתה רוצה דיווח אחת לחודש, אחת לחודשיים, אחת לארבעה חודשים?

משה גפני: תגיד לי את האמת.

משה גפני: תגיד לי מה היה בדיונים שלך עם האוצר.

משה גפני: מה עמדתך האישית?

יהודה נסרדישי: השאיפה שלי.

משה גפני: לא שאיפה.

משה גפני: אני יודע שאתה רוצה שהמשיח יבוא, אבל לא זה.

יהודה נסרדישי: תלת שנתי, כל שלושה חודשים, כל ארבעה חודשים.

משה גפני: זאת עמדתך.

יהודה נסרדישי: כן.

משה גפני: אתה רוצה חתימה אלקטרונית.

יהודה נסרדישי: כן.

יהודה נסרדישי: אני רוצה חתימה אלקטרונית.

שלי יחימוביץ': זה לא מטיל עומס על המערכת?

יהודה נסרדישי: לא. אני מקבל הכל דרך אינטרנט.

רונית תירוש: מי שעובד אצלך והוא צריך לעשות את זה, אמר שזה מעמיס על המערכת.

חיים אורון: גפני, אתה עומד להביא את זה ביום שני.

חיים אורון: למה אנחנו דנים בזה עכשיו?

משה גפני: יהודה, הבנו.

משה גפני: עמדתך ברורה.

משה גפני: אתה קושר את העניין עם מס הכנסה שלילי.

יהודה נסרדישי: ועם ביטוח לאומי.

משה גפני: אתה אומר שמבחינתך אין בעיה שזה יהיה אחת לארבעה חודשים.

יהודה נסרדישי: לא שלושה.

משה גפני: אפשר להגיע להסכמה.

משה גפני: בסדר.

יהודה נסרדישי: אל תדרוש ממני להיכנס לטכניקה.

משה גפני: לא, ממש לא.

משה גפני: אני לא דורש ממך, אבל אני צריך להיכנס לטכניקה.

יהודה נסרדישי: זה חייב להיות זוגי.

יהודה נסרדישי: או שניים או ארבע.

רונית תירוש: מיכל אמרה שזה לא בשביל מס הכנסה שלילי.

משה גפני: לא, הם הביאו מס הכנסה שלילי.

משה גפני: הם לא הביאו היום, אבל הם הביאו בישיבה הקודמת.

יהודה נסרדישי: אמרנו את זה.

משה גפני: הם אמרו.

משה גפני: יהודה, אני מודה לך על זה שהופעת.

משה גפני: אני לא ביקשתי שתבוא כי אני יודע שאתה עושה עבודה חשובה מאוד ורצינית מאוד ואני ידעתי שלאור ההתפתחות שהייתה כאן, אני התכוונתי להצביע היום על הצעת החוק, על נוסח כזה או נוסח אחר אליו היינו מגיעים, אבל התפתחו כאן העניינים כפי שהתפתחו.

משה גפני: אנחנו נחדש את הישיבה בעזרת השם בשבוע הבא ונודיע על המועד שכנראה יהיה ביום שני.

משה גפני: עד אז אנחנו ננסה להגיע להסכמה לגבי הפרטים שכלולים בחוק הזה.

משה גפני: אני מבקש שכולם ישתתפו בישיבה הזאת.

משה גפני: אם מישהו יחסר בישיבה, לא יתקיים דיון.

משה גפני: אנחנו מאוד חרדים לדמוקרטיה.

משה גפני: ממדינה יהודית התייאשנו, אבל מהדמוקרטית – לא.

יהודה נסרדישי: אני מבקש ממך שחרור, כי ביום שני אני בכנס.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.