הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 18, פרוטוקול מספר 69, 2010-10-11 10:30

דני דנון: הדיון הזה הוא דיון דחוף, הוא נקבע בהתראה קצרה מאוד ואני מודה לאנשים שהגיעו בהתראה כל כך קצרה.

דני דנון: אני קודם כל רוצה לברך את גב' רבקה כנרי, דוברת הוועדה שהצטרפה אלינו, שיהיה לך בהצלחה.

דני דנון: יש אנשים נוספים שיגיעו אלינו בהמשך הדיון, חלקם נמצאים בשער, אבל אנחנו החלטנו לפתוח באיחור קל מאוד.

דני דנון: אני חושב שכולנו ראינו תמונות קשות מאוד בימים האחרונים.

דני דנון: ביום שישי בצהריים היתה תקרית שבה השתתף מר דוד בארי, שהוא ממובילי עמותת עיר דוד, הוא נסע ברכב עם בנו והותקף, אי אפשר לקרוא לזה אבנים, הוא הותקף בסלעים על ידי ילדים, וזו המהות של הדיון, שאנחנו רואים ילדים לוקחים חלק בפעילות עבריינית, פעילות חבלנית.

דני דנון: גילוי נאות, לפני שבוע ימים קיבלתי שני טלפונים.

דני דנון: טלפון אחד קיבלתי מנציג עמותת עיר דוד שהתקשר אליי ואמר לי 'אתה חייב לקיים דיון דחוף, משתמשים פה בילדים, בתשלום, משלמים להם כסף לזרוק עלינו אבנים', אני אמרתי לו 'מיד אחרי הפגרה, נכנס את הוועדה בנושא', לצערי קרה מה שקרה.

דני דנון: טלפון שני שקיבלתי הוא מאחד מהאנשים שעובד ברשתות הזרות, שקרוב משפחתו נעצר, קטין, והורחק מהיישוב, והוא בא אליי בטרוניה ובטענה שהרחיקו את הילד ללא הליכים נאותים  ממשפחתו ומאזור מגוריו.

טלב אלסאנע: כבוד היושב ראש, הנושא הוא ההשתוללות של המתנחלים בסילוואן והפגיעה בילדים הפלשתינים---

מיכאל בן-ארי: הנושא הוא ההתפרעות של האויב הערבי שרוצה לרצוח אותם.

טלב אלסאנע: מה הנושא?

מיכאל בן-ארי: אל תעשה פה פרובוקציות, הפלשתינים הרוצחים.

מיכאל בן-ארי: החברים שלך.

טלב אלסאנע: מה הנושא?

טלב אלסאנע: להפוך את היוצרות?

טלב אלסאנע: אין לי דו שיח איתך.

טלב אלסאנע: אתה תת רמה.

טלב אלסאנע: כהניסט.

מיכאל בן-ארי: חתיכת מחבל.

טלב אלסאנע: אתה פשיסט, תתבייש לך.

מיכאל בן-ארי: אתה מחבל.

טלב אלסאנע: אני רוצה לשאול אותך, מי הקרבן?

טלב אלסאנע: מה יש למתנחלים בכלל לעשות שם?

מיכאל בן-ארי: מי הקרבן?

טלב אלסאנע: זה דוד הפלשתיני שמתגונן עם גוליית היהודי הציוני, שבא לנשל אותו מביתו.

מיכאל בן-ארי: מה יש לכם לעשות, אתם חתיכת אויבים, מה יש לכם לעשות שם.

דני דנון: חבר הכנסת אלסאנע, אני לא אתן---

טלב אלסאנע: לכן אסור להפוך את היוצרות וצריך להגדיר את כותרת הנושא בשם הנכון; ההשתוללות של המתנחלים בסילוואן והפגיעה בילדים הפלשתינים.

טלב אלסאנע: זו ההגדרה הנכונה.

מיכאל בן-ארי: בא לעשות פה  פרובוקציה, המחבל הזה---

דני דנון: אני לא מוכן לזה, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

מיכאל בן-ארי: מחבל.

טלב אלסאנע: ההגדרה היא הפגיעה של המתנחלים בילדים פלשתינים חסרי ישע.

דני דנון: לא, אני רוצה להבהיר בפניך---

טלב אלסאנע: ואתה צריך להתקומם נגד הפגיעה בילדים הפלשתינים, לא להגן על המתנחלים.

מיכאל בן-ארי: ילדים רוצחים.

מיכאל בן-ארי: חבורה של רוצחים.

טלב אלסאנע: הפולשים, איפה שהם, הם זורעים שנאה ורצח.

דני דנון: חבר הכנסת אלסאנע, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל בן-ארי: חבורת רוצחים, זורקים אבנים על ילדים.

דני דנון: אני קורא לך לסדר פעם שנייה, עוד פעם אחת אני מוציא אותך מהוועדה.

טלב אלסאנע: אתה יכול להוציא אותי.

דני דנון: הדיון של הוועדה מוגדר---

טלב אלסאנע: אתה משתמש שימוש ציני בוועדה למען קידום הילד.

טלב אלסאנע: זו ועדה למען הילד, לא נגד הילד.

דני דנון: הדיון הוא מוגדר.

דני דנון: מי ששולח את הילדים שלו---

טלב אלסאנע: אבל זו ועדה למען הילד והזכויות של הילד.

טלב אלסאנע: לא למען המתנחלים.

מיכאל בן-ארי: ---אבנים על הילדים שלנו---

טלב אלסאנע: אתה הופך אותה לוועדה למען המתנחלים, להגן על התנחלויות, נגד ילדים פלשתינים.

דני דנון: מי ששולח את הילדים לזרוק אבנים---

מיכאל בן-ארי: ---לזרוק אבנים על הילדים שלנו?

דני דנון: אל תשלח את הילדים לזרוק אבנים.

טלב אלסאנע: זה שימוש פוליטי וציני בוועדה של הכנסת.

מיכאל בן-ארי: אתם משתמשים בילדים כרוצחים.

טלב אלסאנע: זו ועדה למען הילד?

טלב אלסאנע: אתה משתמש בוועדה למען המתנחלים.

מיכאל בן-ארי: אתם משתמשים בילדים כרוצחים, זה מה שאתם עושים.

מיכאל בן-ארי: אתם משתמשים בילדים כרוצחים.

טלב אלסאנע: אתם רוצחים בעצמכם.

טלב אלסאנע: אתם רוצחים.

דני דנון: חבר הכנסת אלסאנע, אני קורא לך לסדר פעם שלישית, תודה רבה.

דני דנון: נא להוציא אותו מהדיון.

דני דנון: אתה רוצה לחזור עוד עשר דקות?

דני דנון: תחזור, תשתתף בדיון.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: נא להוציא אותו.

טלב אלסאנע: אתה עושה שימוש ציני, נלוז, בושה וחרפה.

טלב אלסאנע: זו ועדה למען הילד או למען המתנחלים?

דני דנון: אתה רוצה לחזור לדון, לא בצעקות, אני מוכן.

דני דנון: תודה רבה.

מיכאל בן-ארי: הילדים שלכם, אתם משתמשים בהם.

טלב אלסאנע: או לעשות בשביל מרכז הליכוד.

טלב אלסאנע: זה דיון במרכז הליכוד, לא בוועדה למען הילד.

מיכאל בן-ארי: ---לך לעזה, איפה ששרף את הילד שלו על המסיק.

מיכאל בן-ארי: לך לשם.

מיכאל בן-ארי: לך לעזה.

טלב אלסאנע: אתה הפרצוף של הכנסת.

טלב אלסאנע: כהניסט, פרצוף של הכנסת.

מיכאל בן-ארי: נכון, נכון.

טלב אלסאנע: כמו ליברמן, זה הפרצוף של הכנסת.

טלב אלסאנע: אוי ואבוי לפרצוף שלה.

מיכאל בן-ארי: נכון, נכון, ותאכל את הלב.

דני דנון: חבר הכנסת בן ארי, מטרת הדיון לא היתה להתווכח.

דני דנון: אני חוזר שוב על נושא הדיון, מעורבות קטינים ביידויי אבנים בכפר השילוח.

דני דנון: אני רוצה קודם כל לשמוע את נציג משטרת ישראל, המשרד לביטחון פנים, רב פקד יורם סער, קצין נוער במחוז ירושלים.

דני דנון: אני רוצה לומר שהוועדה לזכויות הילד קיימה שני דיונים בנושא עיר דוד סילוואן.

דני דנון: בדיון ראשון ערכנו סיור בבית יהונתן, שם ראינו את הבעיות הקשות של הילדים, היהודים והערבים, שגרים במקום.

דני דנון: הדיון השני התקיים פה, בנוכחות נציגים של התושבים המוסלמים וניסינו לבדוק דרכים.

דני דנון: מאז המצב הידרדר וראינו את התמונות הקשות.

דני דנון: אני רוצה לקבל דיווח מרב פקד יורם סער כרגע מה המצב בפועל, מה אתם עושים.

דני דנון: למיטב ידיעתי אלה תביעות משטרתיות, זה לא מגיע לפרקליטות, מדוע אנחנו רואים את הילדים האלה משתתפים לא פעם ולא פעמיים?

דני דנון: בהמשך הדיון אנחנו גם נקרין סרטים ונראה ילדים בני 10, 11, 12, משתתפים בפעילות חבלנית.

יורם סער: על פי בדיקה שעשינו מחודש יולי השנה עולה שהיו כ-450 דיווחים של יידויי אבנים באזור סילוואן.

דני דנון: זה כולל את השבוע האחרון?

יורם סער: כן, כולל עד אתמול.

יורם סער: זה ממוצע של ארבעה אירועים ביום, כמות גבוהה מאוד.

יורם סער: עד כה נעצרו על ידי המשטרה 76 חשודים, מתוכם 30 נערים קטינים ו-46 בגירים.

יורם סער: נגד 7 קטינים כבר הוגשו---

דני דנון: קטינים מתחת לגיל 12?

יורם סער: לא. קטין מתחת לגיל 18.

דני דנון: יש לך את פילוח הגילים מתחת לגיל 18?

יורם סער: לא, לא עשיתי את הפילוח של הגילים, אבל אני רוצה לציין פה שנגד קטינים מתחת לגיל 12 אין אפשרות להגיש כתבי אישום בכלל, הם אינם ברי עונשין.

יורם סער: על כל פנים, מתוך 30 קטינים, נגד 7 הוגשו כבר כתבי אישום.

יורם סער: מתוך 46 בגירים, נגד 10 הוגשו כתבי אישום.

יורם סער: חלק גדול מהתיקים עדיין נמצא בחקירה.

יורם סער: אני מאמין גם שיהיו עצורים נוספים.

יורם סער: מעבר לכך כמובן המשטרה מנסה למנוע את האירועים והישנות האירועים החמורים האלה, אם באמצעות תגבור הכוחות בשטח, אם באמצעות הידברות עם כל הגורמים שנמצאים באזור.

יורם סער: אנחנו מקווים שזה יילך ויירד ולא ימשיך ויגבר.

דני דנון: תן לי דוגמאות ספציפיות, נער בגיל 14, או בגיל 11, שנעצר, מה קורה איתו בפועל?

יורם סער: אם הנער נעצר במקום, מה שנקרא נעצר על חם, בודקים במקום מיידית ורואים שהגיל שלו מתחת לגיל האחריות הפלילית, מזמנים את ההורים---

דני דנון: הוא נלקח לתחנה?

יורם סער: אם הוא מזוהה בשטח, הוא לא נלקח לתחנה, מזמנים את ההורים לאותו מקום ומנסים לדבר איתם כדי שהם יזהירו את הנער ויטפלו בו.

יורם סער: במידה והוא לא מזוהה במקום ולרוב הם אינם מזוהים במקום, כי אין להם תעודות זהות וגם לא מכירים את הגילים שלהם, הם מובאים לתחנה ואז אחרי שמזהים אותם, אם רואים שהגיל הוא מתחת לגיל 12, מזמנים את ההורים ומודיעים גם לשירות מבחן לנוער, לפקידי סעד, כדי שיטפלו בנערים האלה.

דני דנון: אין פה נציגים של משרד הרווחה, אבל מניסיונך, מה קורה עם אותם נערים בפועל?

דני דנון: הם מקבלים אזהרה והולכים הביתה, או שיש סנקציות, ואיזה סנקציות?

יורם סער: מאחר והחוק מדבר על נערים מתחת לגיל 12 שאינם ברי עונשין, לא נפתחים נגדם תיקים ולא מתקיים למעשה שום הליך משפטי נגדם.

יורם סער: לעומת זאת נער שעבר את גיל 12, מאחר והאירוע הוא די חמור, זה לא תיק שהולך רק לתביעות, תלוי בחומרה.

יורם סער: אם זה אירוע שנזרקה אבן על רכב נוסע, זה חמור מאוד, העונש על זה הוא 20 שנות מאסר, כך קבע המחוקק, ואז זה תיק שעובר לפרקליטות המחוז.

יורם סער: אם זה אירוע של יידוי אבנים על אנשים, עוברים ושבים, זה אירוע שעובר לתביעות.

יורם סער: כמובן שזה תלוי בחומרת הפציעות, אם יש, ובחומרת העברה.

דני דנון: אמרת פה משהו מעניין.

דני דנון: אתה מכיר מישהו שקיבל עונש כבד על זריקת אבנים?

יורם סער: יש.

יורם סער: הרבה קיבלו.

יורם סער: זה לא רק קטינים, זה גם בגירים, כמו שאתה רואה, אבל יש אנשים---

דני דנון: אותי מעניין הקטינים פה.

יורם סער: יש עונשים כבדים.

יורם סער: לא הבאתי דוגמאות, אבל יש עונשים כבדים.

יורם סער: בית המשפט נוהג להחמיר במקרים האלה.

דני דנון: אנחנו מסיירים הרבה במוסדות של בני נוער עבריינים, לא נתקלתי בנערים ממזרח ירושלים שמגיעים למוסדות האלה.

דני דנון: השאלה האם הם מגיעים לבתי סוהר, הם מגיעים לחלופות מעצר?

יורם סער: הם מגיעים לכאן ולכאן.

יורם סער: אני לא יכול להגיד לך כמה למאסר, כמה למעצר בית, אבל הם מגיעים גם לכאן וגם לכאן ובית המשפט מכיר בעובדה שהמקרים האלה חמורים.

דני דנון: יש לנו נתונים על המקרים?

דני דנון: כמה כתבי אישום הוגשו?

יורם סער: אני אמרתי, בשלושה וחצי חודשים האחרונים, מתחילת חודש יולי, מתוך 76 הוגשו נגד 17 כתבי אישום, 7 קטינים ו-10 בגירים.

דני דנון: אותי מעניינת המעורבות של ההורים, כי אני רואה אחריות של ההורים שמאפשרים, ואפילו אני שומע שלפעמים דוחפים את הילדים לפעילות כזאת.

דני דנון: מה אתה יכול לומר על השימוש של ההורים בילדים בעניין הזה?

יורם סער: אני לא יכול פה לבוא ולומר חד משמעית שאנחנו יודעים מהחקירות שההורים שלחו את הילדים, דווקא אני חושב שההורים מנסים להגביל את הילדים.

יורם סער: מי שאולי מנסה להכווין את הילדים אלה נערים אחרים, יותר מבוגרים, או בוגרים אחרים, שמכווינים אותם.

יורם סער: ההורים, לא הייתי אומר שהם אלה ששולחים את הילדים.

מיכאל בן-ארי: אפשר לשאול שאלה בעניין הזה?

מיכאל בן-ארי: באירוע האחרון האלים שניסו לעשות למר דוד בארי ולבנו, אנחנו עדים לכך שהיה מדובר בהתארגנות מראש מעצם העובדה שכלי תקשורת הוזמנו לכך.

מיכאל בן-ארי: הווה אומר, ישנה התארגנות של בוגרים.

מיכאל בן-ארי: אני לא מכיר ילדים בני 12 שיודעים לעשות דוברות ולהזמין כלי תקשורת ולתאם את העניין, הילדים האלה משמשים אך ורק ככלי משחק בידיהם של מבוגרים וארגונים.

מיכאל בן-ארי: האם מתמקדת או נערכת חקירה לגבי היוזמים, המפעילים, שעומדים מאחורי הדבר הזה?

מיכאל בן-ארי: אם במקרים כאלה ואחרים היה ניתן לומר שיש כאן איזה אירוע ספונטני, שאני מעריך שבשום מקום זה לא ספונטני, הרי שכאן אין ספק שמאחורי הדברים ישנה התארגנות.

מיכאל בן-ארי: מה נעשה כדי לבדוק את המארגנים וכדי להעמיד אותם לדין?

דני דנון: אני רוצה להוסיף לשאלה של חבר הכנסת בן ארי, האם קיבלתם עדויות שמשלמים לילדים האלה, או נותנים להם איזה שהוא תמריץ להשתתף בפעילות החבלנית הזאת?

יורם סער: התיק הספציפי הזה נמצא עדיין בחקירה ויש התקדמות משמעותית בחקירה.

יורם סער: אני לא יכול לדווח על כל מה שביקשתם, אבל---

דני דנון: לאו דווקא על המקרה של יום שישי, אבל שילמו לילדים לזרוק אבנים?

יורם סער: שילמו להם?

יורם סער: אירועים מעטים מאוד שנתקלנו בהם שאולי שילמו ועשו איזה משהו אחר, נתנו להם פיצוי כזה או אחר, אבל לעניין של חבר הכנסת---

אחמד טיבי: זה מידע מוצק שאתה יודע עליו?

יורם סער: זה אולי מקרה אחד או שניים שאנחנו שמענו שהיו מקרים כאלה.

יורם סער: זה לא משהו קבוע.

יורם סער: לעניין השאלה לגבי החקירה הספציפית הזאת, אנחנו יודעים מי הנערים.

יורם סער: גם מר דוד בארי נחקר במשטרה כמובן, באגף התנועה, ואנחנו יודעים מי החשודים.

יורם סער: חשוד אחד בגיר כבר נמצא במעצר ונחקר.

יורם סער: לגבי שני הקטינים---

מיכאל בן-ארי: חשוד בגיר שעמד מאחורי הלינץ'?

יורם סער: אני לא יכול לדווח אם הוא עמד או לא עמד, זה עדיין בשלבי חקירה, אבל אחד נמצא במעצר ועל שני הקטינים הפרטים ידועים והם ייחקרו בימים הקרובים.

דני דנון: הם קטינים מתחת לגיל 18 או מתחת לגיל 12?

יורם סער: מתחת לגיל 18.

דני דנון: אין במקרה הזה קטינים מתחת לגיל 12.

יורם סער: לא, לפחות לא שני אלה המעורבים.

אחמד טיבי: יש שני קטינים שעצורים שם?

יורם סער: לא, הפרטים ידועים, הם עדיין לא עצורים.

דני דנון: יש פה הרבה צוותי תקשורת, אבל צוותי תקשורת שעומדים ורואים קטין זורק אבנים, אין בחוק היום אחריות לאותם צוותי תקשורת?

דני דנון: תסלחו לי כל הכתבים וכל הצלמים, אבל אני יודע שיש חוקים שלא מאפשרים לראות פעילות פלילית, שאתה רואה נערים זורקים אבנים או בלקים, השאלה מה קורה במובן הזה.

יורם סער: כתב עיתונאי, תפקידו לסקר.

יורם סער: אני לא יודע על מצבים שבאמת לקחו ציוד צילום או השתמשו בו בניגוד לרצון הכתבים.

יורם סער: לרוב זה נתקל בסירוב ואם יש צורך ממשי, אז צריך להוציא צווים מבית משפט.

יורם סער: זה לא דבר שהוא פשוט כל כך.

דני דנון: תודה.

דני דנון: היתה פה שאלה?

יעקב שטרנברג: אני ממעלה הזיתים.

יעקב שטרנברג: זריקות אבנים של ילדים זה בכל הגזרה.

יעקב שטרנברג: עומדים ילדים, אלה מקרים שקרו, וזורקים---

דני דנון: גם במעלה הזיתים ילדים משתתפים ב---

יעקב שטרנברג: בוודאי.

יעקב שטרנברג: הוא יראה לכם...

יעקב שטרנברג: אני רואה ילד, הוא נראה לי פחות מ-12.

יעקב שטרנברג: אין שום סנקציה כלפי ההורים או משהו?

יעקב שטרנברג: איזה תיקון לחוק?

יורם סער: שוב פעם אני אומר, מזמנים את ההורים---

יעקב שטרנברג: הם נראים פחות מ-12, אני לא עצרתי לשאול את הגיל.

יורם סער: שוב פעם, נגד הקטין עצמו אין מה לעשות, כי הוא אינו בר עונשין.

יורם סער: מזמנים את ההורים, מזהירים את ההורים ונותנים להם אזהרה שאני חושב שמרבית הנערים לא חוזרים על עצמם, אבל קורה שחוזרים גם.

יורם סער: אין ספק.

דני דנון: אנחנו תיכף נראה מספר סרטונים קצרים מאוד שיראו את הפעילות של הילדים בזריקות אבנים.

דני דנון: חבר הכנסת בן ארי, בזמן שיערכו את הפירוטכניקה פה, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב ראש, מה שהעלה מר יעקב שטרנברג זה בעצם מוקד העניין.

מיכאל בן-ארי: לצערנו הרב, שלא בטובתו של דוד בארי, הנושא עלה בגלל הלינץ' שהתבצע בו בערב שבת, אבל אנחנו, גם כחברי כנסת וכאישי ציבור, ואני משער שגם אתה, מקבלים טלפונים על בסיס יום יומי, על שימוש בילדים ובאמצעים כאלה ואחרים, כמו שאמר השוטר.

מיכאל בן-ארי: מצאו את מה שנקרא נקודת התורפה שלנו, את הבטן הרכה שלנו, שאי אפשר להעניש את הילדים הללו ומדובר בסיכון ממשי לא רק של מבוגרים אלא של ילדים.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה להזכיר לך שבמעלה הזיתים ובשכונת שמעון הצדיק ובעיר דוד ובשאר השכונות, בבית וולרו ובבית יורי ובכל שאר המקומות האלה גרים מאות רבות של ילדים שנתונים יום יום למתקפות על ידי פורעים שעדיין הגיל שלהם מאוד צעיר.

מיכאל בן-ארי: בוא נראה את הסרט, יש לי אחר כך משהו להוסיף.

דני דנון: יש פה סרטונים.

דני דנון: מדובר על 24.9.10, נכון?

דני דנון: אוקי.

דני דנון: מר בניטה, אתה יכול להסביר איפה זה צולם ומי צילם את זה.

מרדכי בניטה: מי שצילם את זה, חלק זה אנחנו, חלק אלה צילומים של משרד השיכון.

מרדכי בניטה: זה צולם בכיכר ראס אל עמוד, בדרך יריחו הישנה, הדרך שעולה מתחת להר הזיתים.

מרדכי בניטה: מגיעים לפה אלפי תיירים ואזרחים.

מרדכי בניטה: רואים ילדים קטנים שזורקים אבנים, לפעמים גם זורקים ירקות, אבל בעיקר זורקים אבנים.

מרדכי בניטה: תיכף אנחנו נראה כמה פגיעות שיש ברכבים.

מרדכי בניטה: בסך הכל אלה ילדים צעירים ואנחנו לפעמים מנסים לדבר איתם, כדי להגיד להם שיפסיקו עם הדבר הזה, הדבר הזה לא עוזר לנו, הוא לא מועיל לנו.

מרדכי בניטה: אפשר לראות פה את כל הכביש, הוא מלא באבנים ובסלעים.

מרדכי בניטה: זאת הכניסה לבית העלמין הר הזיתים, כמובן, והם עומדים ממש פה, על הכיכר, אני מדבר על הנקודה הזו, ומושלכות אבנים, לפעמים במשך ימים שלמים.

מרדכי בניטה: בשבועיים האחרונים אנחנו מדברים על יום יום, זריקות אבנים על ימין ועל שמאל, כך שזה קשה מאוד, וגם אתה לא יודע מה לעשות כל כך מול ילד.

דני דנון: העברתם את התמונות האלה למשטרה?

מרדכי בניטה: כן, העברנו.

מרדכי בניטה: ומאוד חשוב לנו להגיד, אנחנו מאוד חסים גם על הילדים האלה, אנחנו גם לא רוצים שהם ייפגעו ואנחנו מנסים לראות מה לעשות ואנחנו אובדי עצות.

מרדכי בניטה: אני שומע גם מן המשטרה שיש פה בעיה עם הילדים הצעירים, הם לא יודעים מה לעשות מול זה---

דני דנון: הילד שם למטה, הוא בן 8-9

מרדכי בניטה: כן, אלה ילדים קטנים.

מרדכי בניטה: אלה ממש ילדים קטנים.

מרדכי בניטה: הם גרים למטה, אלה ילדים שפשוט כואב הלב.

מרדכי בניטה: גם לראות את זה וגם אנחנו כמובן נפגעים, ילדים שלנו נפגעים בנסיעה בתוך רכב, חלק מהילדים---

דני דנון: איך הם מזהים?

דני דנון: הרי יש להם לוחות---

מרדכי בניטה: יש להם מישהו שעומד שם במארב למטה יותר.

מרדכי בניטה: דרך אגב, תיכף יש פה גם תמונה שגם רכבים ערביים לפעמים נפגעים, אזרחים מהמקום, מראס אל עמוד, שאנחנו בסך הכל ביחסי שכנות טובים, זורקים עליהם אבנים, מפוצצים להם את האוטו על כלום.

מרדכי בניטה: אני רואה את המשטרה פה חסרת...

מרדכי בניטה: אני לא יודע איך להסביר, אבל לא יודעים איך לעצור את הדבר הזה וזה דבר עצוב.

מרדכי בניטה: תיכף תראו פה עוד כמה דברים.

מרדכי בניטה: פה זה קצת יותר בגירים.

מרדכי בניטה: אתם רואים, כדי שאי אפשר יהיה לרדוף אחריהם, הם שמים חולצה על הפנים כדי שאי אפשר יהיה לזהות אותם, והם עומדים עם סלעים בידיים, רכב מגיע, יכול להיות משפחה עם חמישה ילדים, מפוצצים לה את כל השמשות של האוטו.

מרדכי בניטה: עצוב לראות את זה ואנחנו חסרי אונים.

מרדכי בניטה: וכשאני בא למשטרה, המשטרה אומרת 'אני לא יודעת מה לעשות מול הילדים האלה', וזה חוזר על עצמו מדי יום.

מרדכי בניטה: מדי יום.

דני דנון: תודה, מרדכי.

דני דנון: אני חושב שראינו מספיק.

מרדכי בניטה: יש פה עוד משהו.

מרדכי בניטה: אם אפשר, תסתכל רגע, יש פה אירוע.

מרדכי בניטה: תסתכל לאבנים למטה, כתוב 'האוטו של דורון', תסתכל על הדבר הזה.

מרדכי בניטה: תסתכלו.

מרדכי בניטה: רכב. תסתכלו.

דני דנון: יש מישהו באוטו כרגע או שהוא ריק?

מרדכי בניטה: לא, הוא יצא מהאוטו, הוא ברח מהאוטו.

מרדכי בניטה: תסתכלו.

מרדכי בניטה: תראו מה קורה.

מרדכי בניטה: פשוט מפוצצים לו את האוטו על כל צעד ושעל ו אין לך מה ל...

מרדכי בניטה: אתה חסר אונים מול זה.

מרדכי בניטה: תמשיכו לראות.

מיכאל בן-ארי: אתה חסר אונים, אבל איפה משטרת ישראל?

מרדכי בניטה: איפה משטרת ישראל?

מרדכי בניטה: אני שואל בדיוק את אותה שאלה.

מיכאל בן-ארי: אם דבר כזה היה קורה בצהלה, היו נותנים לזה להמשיך?

מרדכי בניטה: בחיים לא.

מיכאל בן-ארי: זו מדינה אחרת?

מרדכי בניטה: תראה מה קורה פה.

מרדכי בניטה: יש תמונות יותר קשות, אנחנו העדפנו לא להביא אותם.

מרדכי בניטה: אני אראה לך תמונה של ילד...

מרדכי בניטה: אני מבקש מהצלמים לא...

מרדכי בניטה: אם אפשר, רק כדי להראות לוועדה.

מרדכי בניטה: תראו מצד שמאל, פני הילד, ילד שנסע בתוך אוטו, עם ההורים שלו, תסתכלו.

מרדכי בניטה: אחד הילדים שעבר שם, מסרט שהיה קודם, מגיע כמובן מגן דוד אדום.

מרדכי בניטה: זה היה לפני מספר חודשים, ילד, תסתכלו.

מרדכי בניטה: מה אתה יכול לעשות כנגד זה?

מרדכי בניטה: האוטו ממוגן, מנסים לעשות כל מה שאפשר, פשוט חסרי אונים במצבים האלה.

מרדכי בניטה: פונים למשטרה, 'אנחנו מבקשים שתפסיקו את זה', 'לא יכולים, הילדים מתחת לגיל 12, אנחנו לא יכולים'.

דני דנון: תודה, מר מרדכי בניטה.

דני דנון: הצטרף אלינו מר אינדור.

דני דנון: לפני שבוע נפגעת, אני לא יודע אם היו מעורבים קטינים בתקרית שלך, אתה יכול בקצרה לספר לנו מה קרה?

דני דנון: בדגש על הקטינים, כי זה הדגש של הדיון היום.

מאיר אינדור: מדובר בכביש שמחבר את בית הקברות הר הזיתים, אני לא מדבר על אזורי סילוואן עיר דוד, אני מדבר על כביש שבו נוסעים אנשים להלוויות או לאזכרות, ציר מלון שבע הקשתות, כניסה לבית הקברות הר הזיתים להר הצופים, בערך 2.5 קילומטר, אבל בגזרה של קילומטר אחד, שכונת א-טור שבה נבנו בשנים האחרונות הרבה חנויות מאוד מאוד מפוארות ויפות, ויש שם בית ספר ובית חולים.

מאיר אינדור: בטווח שבין בית הספר לבית החולים אני ורעייתי בעשרים לשמונה בבוקר יצאנו מהאזור של בית הקברות, שם קבורים הוריי, ונקלענו לפקק תנועה.

מאיר אינדור: בפקק התנועה היו בערך עשרות מכוניות ערביות ואני ראיתי מצד ימין קבוצה של בני נוער מעורב עם ילדים וגם הורים וציפיתי וקיוויתי...

מאיר אינדור: ראיתי שהם בולשים אחרי מכונית, קיוויתי שהם לא יזהו אותי.

מאיר אינדור: הורדתי את הכיפה לפני כן, ברגע שנקלענו לפקק, אשתי בכיסוי ראש, כנראה שזיהו בכל אופן ואז אנחנו נוסעים ואני לא מסתכל כדי לא לעורר תשומת לב.

מאיר אינדור: פתאום קול נפץ עז, חשבתי שזה רימון.

מאיר אינדור: אני פגוע רימון בראש מהעבר, פעם שנייה נדקרתי ליד הכניסה לרובע היהודי בחג השבועות, קול נפץ כזה זה טראומטי תמיד לאדם שנפגע פעם ואשתי התחילה לבכות ולרעוד.

מאיר אינדור: זו היתה חוויה טראומטית בשבילי כבעל.

מאיר אינדור: כל אחד מכם שהוא בעל רוצה להגן על אשתו, אבל לא יכולנו לעשות שום דבר, כי אנחנו לכודים בתוך השיירה.

מאיר אינדור: אחרי זה שמעתי שיש נוהל בריחה, שחלק ממנו עשה דוד בארי, יש נוהל קבוע ואני לא ידעתי את הנוהל הזה, אבל זה גם לא היה מתבצע, כי אשתי היתה הנהגת והיא היתה במצב קשה מאוד.

מאיר אינדור: המשכנו להתקדם עקב בצד אגודל.

מאיר אינדור: פתאום עוד מטחי אבנים מאחור ומימין בצללית ואז אבן גדולה פוגעת בשמשה הקדמית הימנית, אחרי שהראשונה נופצה.

מאיר אינדור: צריך להגיד שהאבן הראשונה היתה אבן מאוד גדולה ואני נפגעתי בראש מצד ימין, הייתי שותת דם ואשתי יותר מכל...

מאיר אינדור: למרות שאני הייתי פגוע, היה פה מצב שאני דואג לאשתי ואשתי דואגת לי וכל זה יצר מצב של כאוס בתוך האוטו.

מאיר אינדור: אתה לכוד, מה אתה עושה?

מאיר אינדור: ואתה יודע שהם יגיעו עוד פעם.

דני דנון: אתה ראית את הגיל של מי שיידה את האבנים?

מאיר אינדור: זה בית ספר, אז היו שם כל הכיתות.

מאיר אינדור: אני רוצה להגיד לגבי ההתנהגות הכללית של ה...

מאיר אינדור: אני בעבר חילצתי פעמיים בלוויות של נפגעי טרור, בתוקף תפקידי אני הולך להלוויות, ערבים שנקלעו להלוויות והיתה סכנה של התלהמות, הוצאתי אותם.

מאיר אינדור: זה אפילו התפרסם בתקשורת, ציפיתי למישהו שיבוא לעזור.

מאיר אינדור: זו אוכלוסייה מאוד מתורבתת, זה גם אזור של ...

מאיר אינדור: שום דבר.

מאיר אינדור: מנוסעי המכוניות שום דבר, הם צפו בעניין, והיו המון אנשים .

מאיר אינדור: אבל אף משטרה לא היתה שם.

מאיר אינדור: הפכתי להיות כתובת לאחרים שנפגעו, שבוע קודם אחד ירד מהמכונית, הוא עשה את טעות חייו, הוא הוכה, הוא נדקר חמש פעמים בגופו, הוא כעת בביתו בבית שמש.

מאיר אינדור: מתברר שהלוויות בשעות של כניסת בתי הספר ויציאה של התלמידים זה איזה שהוא חלק מתכנית הלימודים, נקרא לזה, לזרוק ולרגום באבנים ובעצם חזרנו לימי המנדט הבריטי.

מאיר אינדור: גם אז רגמו בדרך להלוויות.

מאיר אינדור: התבקשתי פה לקצר, אז אני אגיד מסקנה שלי.

מאיר אינדור: המסקנה שלי, כשהיום התקשרו אליי אנשים לשאול איך הם יקברו את המת שלהם, בתשע הלילה תהיה הלוויה, ומזכירתי כעת מנהלת איזה שהוא מעקב בכל משטרת ישראל, אין שום אבטחה בציר הזה.

מאיר אינדור: אני רוצה לבודד, זה ציר, זה בית קברות שבו 3,000 שנה קוברים את מיתנו.

מאיר אינדור: הציר הזה היום מופקר לחלוטין.

מאיר אינדור: אני רוצה לבודד, ציר של אלף מטרים, איפה משטרת ישראל?

מאיר אינדור: למה היא לא נוכחת?

מאיר אינדור: נורא פשוט, שתי חוליות שיהיו שם קבוע.

מאיר אינדור: גם אם יש צורך, יש אפשרות לבנות גדר שתפריד בין המדרכה לבין הציר ולעשות מעברי חצייה, אבל לא יעלה על הדעת שבציר הזה אנשים יפחדו לבוא לאזכרות.

מאיר אינדור: אדוני היושב ראש, מדובר פה בבית קברות שמגוון האוכלוסייה שם קבור, משפחות שלמות קוברים את מתיהם, דתיים, חילוניים, מכל העדות, לכל עדה, בבלית, כורדית, אשכנזית, פרושית חסידית, זה אתר לאומי.

מאיר אינדור: לא יעלה על הדעת שהציר הזה...

מאיר אינדור: ואם יש אנשים שלא מסוגלים לאבטח את הציר במשטרה, אז אולי צריך להקים איזה שהוא פרויקט ש---

דני דנון: זה נושא אחר שאני גם אדרש אליו, אבל לא כרגע.

דני דנון: הנושא של הר הזיתים הוא נושא מהותי.

מאיר אינדור: אגב, זאת הפגיעה בראש.

מאיר אינדור: כיסיתי אותה כעת, זאת צלקת קבועה לכל החיים.

מאיר אינדור: זאת תזכורת לכל החיים.

מאיר אינדור: ואני אומר לכם, חברים, אני לקחתי את זה אישית מאוד, אני בן לניצולי שואה, אני הרגשתי לאותו רגע כל כך חדל אישים, אני הולך לבנות בזה קמפיין, להחזיר את הכבוד ואת הביטחון להר.

דני דנון: תודה, מר מאיר אינדור.

דני דנון: אני רוצה להציג בפניכם תמונה שקיבלתי עכשיו.

דני דנון: היא צולמה היום בבוקר בשער האשפות.

דני דנון: בתמונה מצולם, כנראה שהוא צילם עם הפלאפון שלו, ילד בגיל 8-9 הולך לבית ספר, עם תיק, היום בבוקר, ואני מניח שהוא הולך לבית ספר, נורמטיבי לחלוטין, ובדרך הוא פשוט מנפץ שמשה של רכב שהוא ראה בדרך.

דני דנון: כמו שאנחנו מדברים, זה קרה היום בשמונה בבוקר, ילד הלך לבית ספר, בדרך ראה רכב שהוא זיהה אותו כרכב של יהודים, לקח אבן, ניפץ, שבר והלך לבית הספר.

דני דנון: אני רוצה רק לחשוב מה יקרה עם אותו ילד כשבשעה אחת הוא יוצא מבית הספר ואז הוא יראה רכב, כמו שמאיר פגש או אחרים.

דני דנון: הדבר הזה פשוט מזעזע ופה גם אני רוצה לומר לנציג משטרת ישראל, לא מדובר ביידויי אבנים או מעשי קונדס, יש פה ניסיון לרצח.

דני דנון: זאת אומרת, לזרוק סלע או בלוק על רכב שיש בו אנשים חפים מפשע בכוונה לפגוע בהם---

מרדכי בניטה: אני לא חושב שהילד מתכוון לזה.

מרדכי בניטה: תסלח לי אדוני היושב ראש, אני לא חושב שילד מתכוון לרצוח, אני חושב שילד זורק אבן על מנת לפגוע והוא עלול לעשות פה נזק שהוא לא מודע אליו ולכן זו הטענה שלי כלפי משטרת ישראל.

מרדכי בניטה: ילדים פה עושים דברים שהם לא ייעשו והמשטרה צריכה לשים את היד על הדבר הזה ולעשות לזה סוף.

מרדכי בניטה: ילדים הם ילדים, הם ילדים, מישהו מכוון אותם, מישהו משלם להם, מישהו נותן להם דרבון, המבוגרים מדרבנים אותם, וזה דבר שלא ייעשה.

מרדכי בניטה: אנחנו באים בטענות כלפי הילדים האלה?

מרדכי בניטה: אני בא בטענות כלפי משטרת ישראל.

מרדכי בניטה: פה מתחילה הבעיה.

דני דנון: לילדים האלה יש הורים בבית, וההורים צריכים להיות מעורבים.

מאיר אינדור: ויש מורים ויש מערכת חינוך.

דני דנון: חבר הכנסת אחמד טיבי, שאני בטוח שמצטרף לדאגה ולגינוי של הוועדה לתמונות הקשות שראינו.

אחמד טיבי: מה הכותרת של הדיון?

דני דנון: הדיון היום שהתכנס הוא מעורבות קטינים ביידויי אבנים בכפר השילוח.

אחמד טיבי: לדעתך, אדוני, הדבר הבולט ביותר שקרה בימים האחרונים זה זריקת האבנים, שאף אחד לא מתכחש לה, או ניסיון דריסה של ילדים בתמונות שזעזעו את כל העולם?

דני דנון: אנחנו מדברים בדיוק על זה, למה ילדים נמצאים שם.

דני דנון: איך קרה מצב שילדים---

אחמד טיבי: חשבתי למה ילדים נדרסים.

מיכאל בן-ארי: בגלל שהם רוצים לרצוח.

מיכאל בן-ארי: כולם יודעים שהם רוצים לרצוח אנשים.

אחמד טיבי: למה ילדים נדרסים.

אחמד טיבי: זה חשוב---

דני דנון: אני לא רוצה שנחזור על האירוע.

דני דנון: חבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת בן ארי---

מיכאל בן-ארי: זו היתממות, התחזות של רוצחים, של מחבלים.

דני דנון: חבר הכנסת טיבי, אני מבקש, יש לך זכות דיבור לנושא ששמעת, לעדויות שראית.

דני דנון: ברור שאנחנו פה בגלל התמונות הקשות.

דני דנון: אני, כיושב ראש ועדה, לראות ילד נדרס ברכב, זו תמונה קשה.

דני דנון: למה זה הגיע למצב הזה?

דני דנון: בגלל שאותו ילד זרק אבנים.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, לא בלט מדיוני הוועדה, מהכותרת שלה, וגם לא מהדברים שאני שמעתי בהיותי כאן, שום דאגה, שום זעזוע מהדריסה של הילדים, מתמונות חסרות תקדים---

מיכאל בן-ארי: הוא היה צריך לעצור כדי שימשיכו לזרוק עליו.

מיכאל בן-ארי: הוא היה צריך לעצור כדי שירצחו אותו.

דני דנון: חבר הכנסת בן ארי, הוא בזכות דיבור.

דני דנון: בבקשה.

מיכאל בן-ארי: אתה שומע את הבדיחה?

מיכאל בן-ארי: זו בדיחה.

מיכאל בן-ארי: אתה מצחיק את החבר'ה.

דני דנון: יש לו זכות דיבור.

דני דנון: אתה תרצה, גם אתה, כל מי שירצה, ידבר.

דני דנון: חבר הכנסת טיבי בזכות דיבור, בבקשה.

אחמד טיבי: היה ברור שהנהג חתך שמאלה כדי לפגוע בילדים.

אחמד טיבי: היה ברור שחתך שמאלה.

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול כל אחד מכם---

מיכאל בן-ארי: זה בשל התנועה.

אחמד טיבי: אתה מוכן לסתום את הפה שלך כשאני מדבר?

מיכאל בן-ארי: אני לא מוכן לסתום את הפה שלי, חתיכת מחבל.

דני דנון: חבר הכנסת בן ארי.

אחמד טיבי: אתה רוצה לתת לי להמשיך?

אחמד טיבי: אתה לא רוצה?

אחמד טיבי: אני לא אמשיך.

אחמד טיבי: אתה רוצה שיהיה דיון הומוגני?

אחמד טיבי: בכל זאת, מדינה יהודית.

אחמד טיבי: אני פה---

דני דנון: אתה בזכות דיבור ולכן אתה פה.

מיכאל בן-ארי: יהודית ודמוקרטית.

אחמד טיבי: דמוקרטית?

אחמד טיבי: אתה מדבר על דמוקרטית?

אחמד טיבי: וואלה.

אחמד טיבי: מגוחך.

דני דנון: בואו נתמקד---

אחמד טיבי: לראשונה אתמול הסכמתי איתו.

אחמד טיבי: פעם ראשונה, אני מקווה פעם אחרונה, אחרי ההודעה שהוא הוציא על החלטת הממשלה.

אחמד טיבי: הוא אומר שלראשונה הממשלה מודה שכהנא צדק.

אחמד טיבי: פעם ראשונה אני מסכים איתו.

דני דנון: יפה.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, קרה דבר חמור ואתה בא לפה, עושה ישיבה וכאילו מתגרה בילדים שנדרסו.

אחמד טיבי: מתגרה בילדים שנדרסו, במקום שתגלה אמפתיה.

אחמד טיבי: אתה לא דנון שיושב בספסל האחורי, אתה יושב ראש הוועדה לזכויות הילד.

דני דנון: למה שלחו אותם לזרוק אבנים?

דני דנון: הם לא נדרסו---

אחמד טיבי: אף אחד לא מתכחש פה שזורקים אבנים.

דני דנון: הם לא נדרסו סתם.

דני דנון: אף אחד לא דרס אותם סתם.

אחמד טיבי: אתה רוצה שאני אהיה יותר גלוי?

אחמד טיבי: בדרך כלל כשמישהו גונב את הבית שלך ומתלבש לך, אתה כועס עליו, לפעמים אתה זורק אבן, לפעמים אתה יורק עליו, אבל אתה לא אוהב שהוא נמצא לידך.

דני דנון: אז אתה מצדיק את הילדים האלה?

מיכאל בן-ארי: למה גנבתם לנו את הארץ שלנו?

מיכאל בן-ארי: אז למה גנבתם את הארץ שלנו---

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב ראש, שאלה, גם לכלל הציבור וגם לעיתונות.

אחמד טיבי: אותו תסריט, אותו וידיאו, הנהג ערבי, הנהג פלשתיני והילדים שזורקים אבנים הם ילדים יהודים בעכו ביום כיפור.

אחמד טיבי: זה בדיוק התסריט.

אחמד טיבי: מה הייתם אומרים, מה היה קורה לנהג?

אחמד טיבי: מה היה קורה לנהג שחותך שמאלה, מעיף לאוויר את הילד היהודי---

מיכאל בן-ארי: היינו בכפר תבור, ראינו בכפר תבור.

אחמד טיבי: מה היה קורה לבחור הזה?

אחמד טיבי: הייתם אומרים 'דריסה', 'התאבדות', 'מעשה טרור', ואם היה שוטר בסביבה, או מישהו עם דחפור, היה עולה עליו, היה יורה בו ומקבל צל"ש.

אחמד טיבי: מדובר בילד, ילדים.

דני דנון: אתה מצדיק את זה שילדים נמצאים בעיר דוד עכשיו וזורקים בלוקים ואבנים?

דני דנון: אתה מצדיק את זה?

אחמד טיבי: איזה עיר דוד?

אחמד טיבי: סילוואן.

דני דנון: אתה מצדיק את הפעילות של אותם ילדים?

אחמד טיבי: אני יכול להבין את המניעים למה אנשים כועסים.

דני דנון: אבל אתה מצדיק את זריקת האבנים הזאת?

אחמד טיבי: אתה לא שמעת אותי אומר להם 'תלכו תזרקו אבנים'.

אחמד טיבי: אני יודע למה אנשים כועסים על מי שגונב להם את האדמה ואת הבית.

אחמד טיבי: לידם, בסילוואן, וכל יום מזכיר להם שהוא רוצה לסלק אותם מהבתים שלהם.

מיכאל בן-ארי: בקיצור, מחבל בכנסת ישראל.

מיכאל בן-ארי: מחבל בכנסת ישראל.

דני דנון: יש במדינת ישראל הרבה אנשים כועסים ואני אגיד עוד מלה, יש גם פערים בסילוואן היום---

מיכאל בן-ארי: היינו צריכים הוכחות ל...?

מיכאל בן-ארי: הנה---

דני דנון: בוועדה פה היה דיון שלא היית בו, עם נציגי התושבים, אבל אין הצדקה---

אחמד טיבי: תגיד, אין לכם ילדים?

אחמד טיבי: אין לכם אמפתיה לילד שמעיפים אותו באוויר כי הוא ערבי?

אחמד טיבי: אתם לא מתביישים?

דני דנון: אין לנו ילדים שזורקים אבנים על רכבים---

אחמד טיבי: אתם חבורת סוציופתים שרואים תמונה של ילד עף באוויר---

מיכאל בן-ארי: אתם חבורת רוצחים.

מיכאל בן-ארי: חבורת רוצחים.

מיכאל בן-ארי: הילד התמים הצדיק הזה רצה לרצוח.

אחמד טיבי: ---והאדרנלין עולה לכם לדם.

אחמד טיבי: תראה את הפרצופים שמתכנסים פה.

מיכאל בן-ארי: הילד התמים הזה, אתה מדבר על ילד רצחני.

אחמד טיבי: חבורה של אנשים שאין להם אמפתיה לילד שעף באוויר.

מיכאל בן-ארי: אתה מגן על רוצחים.

מיכאל בן-ארי: הילד שנפצע---

דני דנון: חבר הכנסת בן ארי, תודה.

אחמד טיבי: להבדיל מחבורת הפנאטים פה, ידיי נקיות.

מיכאל בן-ארי: פנאטים?

מיכאל בן-ארי: טרוריסט.

אחמד טיבי: בכל פעם שנפגע ילד יהודי, היית שומע את קולי הצלול, את קולי הצלול---

מיכאל בן-ארי: לך ללוב, לחבר שלך.

אחמד טיבי: פה שמעתם מישהו שמגלה אמפתיה לילד הזה?

דני דנון: כן, כן.

דני דנון: פה בוועדה---

אחמד טיבי: אף פעם לא שמעתי אמפתיה.

אחמד טיבי: 800 ילדים נהרגו באינתיפאדה, מישהו גינה את זה פעם?

דני דנון: כן, פה בוועדה יהיה אזכור לזה.

דני דנון: כן.

אחמד טיבי: אתה גינית הרג של ילדים פלשתינים?

דני דנון: כן, בכל מקום.

דני דנון: אבל מי ששולח ילדים לזרוק אבנים, הוא הפושע.

דני דנון: אל תשלח את הילדים לזרוק אבנים.

אחמד טיבי: היושב ראש דנון, הוועדה הזאת מצדיקה דריסה של ילדים.

דני דנון: אל תשלח ילדים לזרוק אבנים.

דני דנון: ילדים שזורקים אבנים, ייפגעו.

אחמד טיבי: אפשר היה להיחלץ בלי לדרוס את הילד.

דני דנון: מאיפה אתה יודע?

דני דנון: אתה ראית את התמונות?

אחמד טיבי: כבר היו דברים מעולם.

אחמד טיבי: מה, כל ילד שזורק אבן דורסים אותו?

דני דנון: ואם הבן שלו היה נפגע או היה נהרג?

אחמד טיבי: כל ילד שזורק אבן דורסים אותו, דני?

אחמד טיבי: תגיד, מה, אתה מטורף?

אחמד טיבי: מה קרה לכם?

דני דנון: תבוא להורים.

אחמד טיבי: כל ילד שזורק אבן, מעלים אותו על הגרדום, מוציאים אותו להורג?

אחמד טיבי: הורגים אותו?

מיכאל בן-ארי: שלא יזרוק אבנים.

אחמד טיבי: למה לא לירות בו?

אחמד טיבי: למה לדרוס?

אחמד טיבי: כדור בראש.

מיכאל בן-ארי: אם הוא מסכן חיים, אז לירות בו.

אחמד טיבי: הנה, הנה.

אחמד טיבי: זה בדיוק מה שהעולם צריך לשמוע.

מיכאל בן-ארי: מסכן חיים, לירות בו.

אחמד טיבי: לירות כדור בראש לילד.

אחמד טיבי: זה בדיוק מה שהוא רוצה.

מיכאל בן-ארי: לא, במי שרוצה לרצוח אותי.

מיכאל בן-ארי: הבא להרגך השכם להרגו, טרוריסט, לך ללוב.

מיכאל בן-ארי: לך ללוב.

מיכאל בן-ארי: לך לחבר שלך בלוב.

מיכאל בן-ארי: יועץ של ערפאת.

מיכאל בן-ארי: כמה ילדים רצח החבר שלך?

אחמד טיבי: זה מה שהוא אמר, לירות בילד, הבנתם?

מיכאל בן-ארי: כמה ילדים רצח החבר שלך?

מיכאל בן-ארי: כמה מחבלים מתאבדים רצחו ילדים?

אחמד טיבי: זה המשפט החשוב שיצא מהישיבה הזאת, ועדה לזכויות הילד, לירות בילד בראש.

מיכאל בן-ארי: אתם יורים לילדים בראש.

מיכאל בן-ארי: לך ללוב, לחבר שלך קדאפי.

מיכאל בן-ארי: לך לקדאפי, לך תלבש שמלה.

מיכאל בן-ארי: תלבש שמלה עם קדאפי, שמלה צבעונית תלבש.

אחמד טיבי: אתה, בישיבה שלך חבר כנסת אמר שצריך לירות בילד.

מיכאל בן-ארי: לך תפיל מטוס בלוקרבי.

מיכאל בן-ארי: מי הפיל מטוס?

מיכאל בן-ארי: חבר שלך.

דני דנון: חבר הכנסת בן ארי.

אחמד טיבי: תקראו לליפשיץ.

דני דנון: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: או פסיכיאטר צריך.

דני דנון: אני אשמח, אבל, שנסכים---

אחמד טיבי: אתה יודע מה?

אחמד טיבי: הוועדה הזאת צריכה פסיכיאטר מלווה, כי אתם אנשים מטורפים שמעודדים פגיעה בילדים.

דני דנון: לא, מי ששולח את הילדים צריך פסיכיאטר.

אחמד טיבי: צריך להעמיד אתכם לדין.

מיכאל בן-ארי: אתה מגן על רוצחים.

דני דנון: אתה מוזמן להעמיד אותנו לדין.

אחמד טיבי: אתם כולכם פרופיל 27.

דני דנון: אנחנו פה על מנת---

אחמד טיבי: אתם מטורפים---

מרדכי בניטה: אדוני, אתה דוקטור, דבר בעדינות.

אחמד טיבי: מה בעדינות?

אחמד טיבי: אתם חבורה של פנאטים!

אחמד טיבי: בעדינות!

מרדכי בניטה: אתה מדבר על פסיכופטים?

מרדכי בניטה: תסתכל איך אתה מדבר.

אחמד טיבי: יש פה מישהו שאומר שצריך לירות בילד בכדור.

מרדכי בניטה: לא נכון, אתה---

אחמד טיבי: הוא אמר את זה.

אחמד טיבי: הוא אמר את זה, לא צריך מצלמות.

מיכאל בן-ארי: אתה חבר של לוקרבי, אתה חבר של מי שהפיל מטוסים עם 220---

דני דנון: תודה רבה, חבר הכנסת בן ארי.

מיכאל בן-ארי: לך תתחבק עם מי שהפיל מטוס עם 220 נוסעים.

מיכאל בן-ארי: אתה מדבר?

מיכאל בן-ארי: חתיכת רוצח.

דני דנון: אני רוצה להגיד שיש פה הסכמה, למרות הרוחות הסוערות.

דני דנון: אם תקשיב, תבין.

אחמד טיבי: לירות בילד?

אחמד טיבי: אתה מסכים למה שהוא אמר?

דני דנון: תן לי בבקשה לדבר, תודה.

אחמד טיבי: שמעת מה שהוא אמר?

דני דנון: אנחנו לא רוצים לראות אף ילד נפגע.

דני דנון: נקודה.

דני דנון: על זה אתה יכול להסכים איתנו?

אחמד טיבי: בוודאי שכן.

דני דנון: תודה.

דני דנון: שנית, אנחנו לא רוצים לראות אף ילד מעורב בפעילות חבלנית---

אחמד טיבי: אני הצלתי ילדים, אתה בחיים לא הצלת ילד.

אחמד טיבי: אתה מקיים דיון נגד ילדים.

מיכאל בן-ארי: יחד עם ערפאת הצלת ילדים.

דני דנון: על זה אתה יכול להסכים איתנו?

דני דנון: לא רוצים לראות אף ילד מעורב בפעילות חבלנית.

דני דנון: על זה אתה יכול להסכים איתנו?

אחמד טיבי: לא, לא, לא.

אחמד טיבי: תקשיב, אני לא רוצה ילדים בפעולות אלימות בכלל.

דני דנון: אוקי, אז הסכמנו על דבר אחד.

דני דנון: אחמד טיב:   אבל לעזאזל, הדיון הזה מתקיים כאשר ילד עף באוויר ואתם בחינגה של מסטולים, האדרנלין עלה לכם לראש.

דני דנון: בגלל הדברים שלך.

אחמד טיבי: אתה יושב ראש ועדה?

אחמד טיבי: תתנהג כמו יושב ראש ועדה.

דני דנון: אני מתנהג כמו יושב ראש ועדה, אני דואג לילדים.

דני דנון: לילדים שלכם אני דואג, שאתם שולחים אותם לזרוק אבנים.

דני דנון: זו הבושה.

דני דנון: תגנה את ההורים האלה.

אחמד טיבי: הדרך הטובה ביותר לשמור על החיים שלכם זה שתחזרו לתוך מדינת ישראל.

מיכאל בן-ארי: הוא חבר של לוקרבי, הוא לובש שמלה בלוב---

דני דנון: תודה רבה.

מאיר אינדור: כמעט הרגו אותי בדרך לקבר של ההורים---

אחמד טיבי: תהיה בתוך מדינת ישראל, לא בתוך בתים של מישהו אחר.

מאיר אינדור: אז זה מצדיק שיהרגו אותי.

אחמד טיבי: אני לא רוצה שתיהרג, אני לא רוצה שתיפגע אפילו.

מיכאל בן-ארי: שיהרגו אותך, אם אתה בא למדינה שלו.

מיכאל בן-ארי: אתה מבין?

אחמד טיבי: אני לא רוצה שתיפגע.

אחמד טיבי: אני לא רוצה שאף אחד ייפגע, אתה תחזור למדינת ישראל ומי שדורס ילד, צריך להעמיד אותו לדין.

מיכאל בן-ארי: אתם תלכו ללוב, לא נדרוס ילדים.

דני דנון: חבר הכנסת טיבי, תודה.

דני דנון: חבר הכנסת בן ארי, תודה.

דני דנון: סיימתם את זכות הדיבור.

אחמד טיבי: מי שרוצה לדרוס ילד, צריך להעמיד אותו לדין.

מיכאל בן-ארי: לכו ללוב, לא נדרוס ילדים.

מיכאל בן-ארי: לך תפיל מטוסים.

מיכאל בן-ארי: תפיל מטוסים יחד עם לוקרבי.

דני דנון: חבר הכנסת בן ארי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אחמד טיבי: הכותרת של הדיון הזה שבכל זאת היה חבר כנסת שקרא לירות כדור בראש בילדים.

מיכאל בן-ארי: זאת הכותרת שלך, ולך תפיל מטוס, יחד עם---

דני דנון: אני רוצה לבקש ממר מיכאל מרש, קב"ט במשרד הבינוי והשיכון, לתת לנו סקירה שלך לגבי העניין של הילדים.

מיכאל מרש: בשנתיים האחרונות מאז 'עופרת יצוקה' התחילו אירועים באזור סילוואן.

מיכאל מרש: פה כל הדיון דובר על ילדים, אנחנו יכולים לראות גם בסרטים, למשטרה אין אפשרות לעשות שם שום דבר, המשטרה מגיעה ונמצאת בכמה מקומות שזה קורה, אבל בסופו של דבר כשאלה ילדים בני 12 ואנחנו רואים את הסרטים, ושימו לב, מי שרעול פנים הוא מעל גיל 12, זאת אומרת כל הלא-רעולי פנים---

דני דנון: זה באופן אוטומטי.

מיכאל מרש: אתה יכול לזהות.

מיכאל מרש: מי שלא רעול פנים, אתה יודע שהוא מתחת ל-12 ומי שרעול פנים, הוא מעל 12.

מיכאל מרש: דבר נוסף שצריך לקחת בחשבון, הנושא של מיגון הרכבים.

מיכאל מרש: רוב התושבים במזרח ירושלים ממגנים את הרכבים שלהם, אבל צריך להבין שרכב ממוגן הוא לא ממוגן הרמטית.

מיכאל מרש: אי אפשר למגן את החלון האחורי, מבחינה בטיחותית, בגלל הנושא של חילוץ מרכב.

מיכאל מרש: ורואים את זה גם בסרט עם דוד ביום שישי, רואים שאת רוב האבנים...

מיכאל מרש: גם הבחור שהותקף בא-טור, אני לא יודע איך להגדיר אבן סטנדרטית, אבל אבן שזורקים על חלון שהוא ממוגן, היא לא מנפצת את החלון, היא עושה איזה שהוא ניפוץ בחלון הקדמי, אבל האחורי, ברגע שזורקים עליו, הוא מתנפץ ואין אפשרות למגן אותו גם אם אנחנו מאוד רוצים למגן את כל הרכב.

מיכאל מרש: את זה צריך לקחת בחשבון.

מיכאל מרש: הנושא של הר הזיתים; ממשלת ישראל לפני חצי שנה קיבלה החלטה לתגבר את האבטחה בהר הזיתים.

מיכאל מרש: כרגע בהר הזיתים פועלות שלוש ניידות של משרד הבינוי והשיכון בתקציב ממשלתי ונותנים ליווי לכל תושב במדינת ישראל שרוצה להגיע להר זיתים, כשמבחינתנו יש לנו גם צירים שאנחנו לא נוסעים בהם.

מיכאל מרש: גם האנשים שלי לא נוסעים בציר א-טור.

מיכאל מרש: יש זמנים מסוימים שאני נוסע בציר א-טור, אותו אירוע, זה היה ב-23-24.9, זה בדיוק היה יומיים אחרי אירוע ירי של מאבטח בסילוואן שירה על מיידי אבנים שניסו לעשות גם לינץ' שם.

מיכאל מרש: לסיכום, אני מאמין שאם אנחנו נגיע למצב שנוכל לתת איזה שהיא סנקציה לילדים בני 12, או דרך ההורים, או דרך חינוך, לבוא ולדבר איתם באיזה שהיא צורה, אני חושב שחלק גדול מהאירועים יירד בסילוואן.

מיכאל מרש: הנושא של ילדים, רואים את זה בכל האירועים.

מיכאל מרש: בכל האירועים שאנחנו מתמודדים איתם, מי שהולך קדימה אלה הילדים הקטנים בני 12, ומי שנמצא מאחור אלה הבגירים יותר, 18, 17.

מיכאל מרש: בסך הכל רואים שהתופעה היא של ילדים בני 12 ופחות שזורקים אבנים.

מיכאל מרש: צריך לקחת בחשבון, חלק מהאירועים שצולמו פה אלה אירועים שצולמו בכיכר ראס אל עמוד.

מיכאל מרש: משרד הבינוי והשיכון פרש מצלמות במזרח ירושלים, אבל צריך לקחת בחשבון שגם הצד השני, גם התושבים הערבים במזרח ירושלים...

מיכאל מרש: היום כל מזרח ירושלים מצולמת.

דני דנון: אבל זה לא עוזר.

מיכאל מרש: אני מדבר על צילום לא שלנו, אנחנו מדברים על צילום של התושבים הערבים שגרים בסילוואן.

מיכאל מרש: כל הצירים מצולמים.

מיכאל מרש: זאת אומרת, ברגע שיש אירוע כמה דקות אחרי זה מוציאים את הסרט וכולם רואים את זה, כמו שיש אצלנו.

דני דנון: אבל זה לא מבשיל לכתבי אישום.

דני דנון: לא לוקחים את החומר הזה והופכים---

מיכאל מרש: אני לא נכנס לנושא של כתבי אישום, זה עניין של המשטרה.

מיכאל מרש: אמר פה הקצין סער שיש בעיה במשטרה לטפל בקטינים מתחת לגיל 12 וכל התמונות שהוא מקבל זה באמת ילדים פחות מגיל 12.

מיכאל מרש: בתמונות שהוא מקבל ילדים מעל גיל 12 הם רעולי פנים, שהוא לא כל כך יכול לזהות מי זה.

מיכאל מרש: את זה צריך לקחת בחשבון.

מיכאל מרש: הכל מצולם היום במזרח ירושלים.

מיכאל מרש: כל ציר, כל כניסה לתימנים, כל כניסה לציר המוזיקה, כל סילוואן, הכל מצולם וברגע שקורה אירוע זה יוצא תוך שניות, זה עולה לרשת תוך שניות ביוטיוב ורואים את כל הסרטים.

מיכאל מרש: לפעמים לא מספיקים לערוך אותם אז אנחנו רואים באמת את כל חומר הגלם, אבל צריך לקחת את זה בחשבון.

מרדכי בניטה: יש לנו דרך להתגונן מול ילדים מתחת לגיל 12 שזה חוזר ונשנה על ידם?

מרדכי בניטה: יש ילדים שאנחנו יודעים שחמש ועשר פעמים---

מיכאל מרש: אם המחוקק ייכנס לנושא של ילדים מתחת לגיל 12---

מרדכי בניטה: מה אנחנו אמורים לעשות נגד זה?

מיכאל מרש: משטרה וחוק.

אלדד רבינוביץ: יש לשכות רווחה, ילד שפחות מגיל 12 שזורק אבנים, הוא ילד שיגדל להיות פושע, הוא ילד שאין לו מורא חוק עליו, הוא ילד שמזיק לחברה ומזיק לעצמו.

דני דנון: היום אני יודע שהמינהל האזרחי, לא במזרח ירושלים, מפעיל סנקציות על ילדים.

דני דנון: למדתם את הנושא הזה?

מיכאל מרש: כן, אבל צריך לקחת בחשבון שמזרח ירושלים זה לא אזור יהודה ושומרון.

דני דנון: ברור לי שזה לא בהגדרה, אבל השאלה אם אפשר לקחת משם את תורת הלחימה ואת המתודה של הסנקציה הכספית ולהחיל אותה.

מיכאל מרש: עוד פעם, זה עניין של מחוקק.

דני דנון: תודה, עוד משהו?

מיכאל מרש: לא.

יעקב שטרנברג: הנקודה עם המחוקק זה למצוא דרך, איזה תקנה לחוק, של ילד פחות מ-12 שמשתתף באירוע של פעילות חבלנית עוינת ואז לבדוק מה הסנקציות שאפשר להפעיל, הורים, קנס כספי גדול להורים---

מיכאל בן-ארי: הורים שמשלמים 5,000 שקל ל---

מרדכי בניטה: מר בן ארי, 1000 שקל, לא 5,000, זה יעשה סדר.

מרדכי בניטה: תאמין לי.

מיכאל בן-ארי: חסר לי פה מר אהרן פרנקו, שהוא בעצם אמור להיות בעל הבית של חיסול התופעה הזאת, שהוא לא מטפל בעניין.

מיכאל בן-ארי: אני מדבר על אירוע מאוד מאוד קשה שאירע בערב חג ראשון של סוכות מול בית יורי בעיר העתיקה, אירוע קשה, לילה שלם של זריקת אבנים, ניסיונות לפריצת הדלת, ילדים שם הגיעו למצבים מאוד מאוד קשים שאני לא יכול לתאר, הורים התקשרו אליי במוצאי החג, המצב היה מאוד קשה, הן בבית יורי, הן בבית בולרו.

מיכאל בן-ארי: יהודים שגרים בבתים שנרכשו כדת וכדין, הותקפו במשך לילה שלם, בלוני גז הוצמדו לדלת והמשטרה כל פעם באה, הרחיקה ולא פתרה את הבעיה לחלוטין.

מיכאל בן-ארי: למחרת אמרתי למפקד המרחב, 'תשמע, אנשים אמרו לי, אם זה קורה הערב, אנחנו יוצאים ויורים'.

מיכאל בן-ארי: למחרת בערב העסק נרגע, אבל אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה, אנחנו צריכים להגיע למצב שמשטרת ישראל דואגת לכך שאין זריקות אבנים ברחובות.

מיכאל בן-ארי: לכן אני רוצה לראות כאן בדיון בוועדה את ניצב אהרן פרנקו שבא עם תכנית עבודה, זה התפקיד שלו, איך הוא ממגר את התופעה הזו.

מיכאל בן-ארי: זו תופעה מאוד קשה.

מיכאל בן-ארי: אומר פה אחמד טיבי, 'לא תהיו שם, לא יזרקו אבנים', אנחנו נהיה שם והם לא יזרקו אבנים.

דני דנון: ברשותכם, אני אקריא את הודעת הסיכום.

דני דנון: הוועדה לזכויות הילד דואגת לכלל ילדי ישראל, חבר הכנסת טיבי לא פה לשמוע את זה, אבל אני רוצה ש הוא ישמע את זה,  באשר הם, ומצטערת על כל פגיעה בילדים.

דני דנון: הוועדה רואה בתפקידה להגן על ילדים בסביבתם ואנו קוראים מכאן למצות את הדין ולהרחיק את הילדים מסביבה של אלימות וטרור.

דני דנון: מהראיות שהוצגו בוועדה, הוועדה השתכנעה באופן ברור שקיים שימוש שיטתי בבני נוער וילדים לפעילות חבלנית בירושלים.

דני דנון: הוועדה קוראת למשטרת ישראל ולשירותי הרווחה לתגבר את הפעילות באופן מיידי.

מיכאל בן-ארי: להציג תכנית עבודה כיצד הם מתכננים למגר את הבעיה.

דני דנון: הורים שמאפשרים לילדיהם להשתתף בפעילות חבלנית לא ראויים להיות הורים.

דני דנון: הוועדה תבחן שינויי חקיקה, לאפשר הפעלת סנקציות נגד הורים של קטינים מתחת לגיל 12.

דני דנון: הוועדה קוראת לשר, לא לניצב, לביטחון פנים להכין תכנית פעולה דחופה לטיפול בבעיה ובמיידית לתגבר את הכוחות ולהגדיל את מספר הליוויים של היישוב היהודי בעיר דוד ומזרח ירושלים.

דני דנון: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.