ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 472, 2010-09-20 10:45

משה גפני: אנחנו דנים בתקנות ההסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות) ( תיקון, התש"ע-2010  - זה כבר צריך להיות תשע"א – תעשייה, לרבות מפעלי בנייה, מחצבות ובתי תוכנה.

משה גפני: מי מציג?

רן אייזנברג: אני רן אייזנברג, ואני ממשרד הפנים.

משה גפני: מה התפקיד שלך?

רן אייזנברג: אני במינהל לשלטון מקומי.

משה גפני: מה אתם רוצים שנעשה?

רן אייזנברג: בעצם התיקון הספציפי הזה בתקנות נועד להבהיר מצב קיים שבהם במחצבות יהיה אפשר לחייב רק את שטחי החציבה בפועל.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: האם מישהו מתנגד?

אריה מצליח: השלטון המקומי.

משה גפני: אני רק לא מבין משהו, האם באתם בדברים עם משרד הפנים?

אריה מצליח: לא. אנחנו מצאנו את הדבר הזה באתר האינטרנט.

משה גפני: אתה אחראי על השלטון המקומי.

משה גפני: האם באתם בדברים עם השלטון המקומי?

כפיר כהן: לא, מעולם לא.

משה גפני: מי אדוני?

כפיר כהן: אני היועץ המשפטי של השלטון המקומי.

רן אייזנברג: רק בשביל להבהיר את הנקודה – זאת מדיניות קיימת לאורך כל השנים.

רן אייזנברג: בעקבות פסק דין שניתן לפני כמה שנים ניתנה אפשרות פרשנית לחייב יותר ממה שהיה נהוג קודם  - רק להבהיר את המצב הקיים, לשמור את המצב הקיים כמו שנהגנו לאורך כל השנים.

רן אייזנברג: התיקון נעשה כדי שלא יהיו מחלוקות בעתיד על הפרשנות המשפטית.

אמנון כהן: לא הסברת לנו במה מדובר בדיוק.

רן אייזנברג: במחצבה יש מספר שטחים.

משה גפני: הבנתי את הפרשנות – בסדר, בית המשפט.

משה גפני: ראיתי, החלטה – הכול בסדר.

אמנון כהן: אנחנו עוד לא מבינים.

משה גפני: אבל לפני זה, למה לא באתם בדברים עם השלטון המקומי?

רן אייזנברג: במקרה הספציפי הזה לא ראינו צורך לבוא איתם בדברים.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: לחבר הכנסת אמנון כהן יש שאלה אליך.

אמנון כהן: הבנתי מה היה התהליך.

אמנון כהן: כלומר, יש מישהו שזכה ויש לו חלקה מסוימת של X  דונמים, כאשר חלקם עדיין לא בשימוש.

אמנון כהן: הוא מתחיל לעבוד בחלק אחר.

אמנון כהן: אתה אומר שעד היום הפרשנות היתה שמספיק שהוא מחזיק ב-X  הדונמים האלה, הרשויות גבו את הארנונה על X  דונמים.

אמנון כהן: אתה אומר: לא.

אמנון כהן: לא על X  דונמים, אלא שהוא ישלם על דונמים ספציפיים שבהם הוא עובד.

אמנון כהן: האם על זה המחלוקת?

רן אייזנברג: במחצבה יש כל מיני שטחים.

רן אייזנברג: יש את השטחים שחוצבים בהם בפועל באותה שנה, יש שטחים שיחצבו בהם בעתיד, יש שטחים שכבר נחצבו בעבר, ויש מיתקנים.

רן אייזנברג: העמדה לאורך השנים היתה שרק מה שחוצבים בהם בפועל באותה שנה ספציפית לפי תצ"א שעושה הרשות המקומית, זה יחויב כתעשייה.

אמנון כהן: הם בודקים את זה פעם בשנה.

רן אייזנברג: פעם בשנה, או פעם בחצי שנה הם עושים עדכון, והם רואים מה נחצב בפועל, או מה הולכים לחצוב.

אמנון כהן: אתה תשלם איפה שאתה עובד.

רן אייזנברג: רק את זה תשלם כתעשייה.

רן אייזנברג: זה היה לאורך כל השנים.

רן אייזנברג: פסק הדין שניתן אפשר פרשנות מסוימת שגם מה שייחצב בעתיד ישלם כמו תעשייה - לא קרקע תפוסה - מה שיכול להקפיץ את המחיר.

מירי רגב: פסק הדין שנמצא פה אומר שכל שטח קרקע במחצבה יסווג כמחויב בארנונה, לא רק מחצבה, כך העניין גם לגבי תחנות דלק וכד'.

מירי רגב: אתה אומר – אם אתה רוצה ללכת לפי פסק הדין, או לעשות את הדברים, שב בדין ודברים עם הרשויות המקומיות.

אמנון כהן: לגביי לא תופס פסק דין.

אמנון כהן: האם אני בית משפט?

משה גפני: בואו נעשה סדר.

משה גפני: אני מצביע.

משה גפני: זה ייפול – זה בסדר.

משה גפני: אין לי צד לכאן ולכאן.

משה גפני: אני לא כורה במחצבה, ואני אפילו לא שלטון מקומי, ואני לא משרד הפנים.

משה גפני: אני לא צד בעניין.

משה גפני: מדובר על זה שמשרד הפנים מבקש עכשיו בתקנות שייכלל בעניין המחצבה רק איפה שחוצבים בפועל באותה שנה.

רן אייזנברג: זה מה שנהגנו לאורך כל השנים.

משה גפני: מה עם השטח מסביב?

רן אייזנברג: יחויב או כקרקע תפוסה או כשימוש עסקי במקרה  - - -

שגית אפיק: לא כתעשייה.

מירי רגב: אין לי בעיה, אני מבינה את זה.

מירי רגב: זה עושה שכל.

מירי רגב: למה אתם לא מדברים עם הרשויות המקומיות?

משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי, מה אתה אומר?

משה גפני: אתה בקי בעניין.

יעקב אדרי: לגבי הנושא הזה - הרבה פעמים יש מפעלים שהם פועלים בחלק מסוים מהשטח שלהם, ובחלק האחר גובים מהם סכום ארנונה אחר – קרקע תפוסה וכו' וכו'.

יעקב אדרי: אבל, בעלי המחצבות לפעמים גם מתחכמים.

יעקב אדרי: צריך לראות איך למצוא את האיזון הנכון בין האינטרס של הרשות המקומית שמא היא רוצה לבלוע הכול, אבל במחצבה יש מקום שבו כבר מזמן לא חוצבים, וצריך לומר את זה ביושר, לבין זה שנגיד: הנה, אנחנו חוצבים רק פה במטר הזה, ואת זה נחייב ואת השאר לא.

יעקב אדרי: זו הבעיה האמיתית.

יעקב אדרי: צריך לראות איך מחייבים אותו באמת בשטח העבודה, ובמקום שבו כבר הסתיימה העבודה וכבר "אללה ירחמו" זה יהיה קרקע תפוסה.

מירי רגב: הדברים של חבר הכנסת אדרי מעידים על זה שמשרד הפנים צריכים לשבת פה עם השלטון המקומי.

יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, לא הייתי בתחילת הדיון ואין לי את ההגדרה.

משה גפני: זה תחילת הדיון.

משה גפני: מה אתה מציע לעשות?

משה גפני: אני הולך להצביע.

מירי רגב: אני אומרת שאנחנו נצביע אחרי שמשרד הפנים ישב עם הרשויות המקומיות.

משה גפני: אנחנו נצביע.

משה גפני: אתם רוצים - תפילו את זה.

מירי רגב: בוא נצביע על זה עוד שבועיים, מה קרה?

מירי רגב: מה יקרה אם נצביע בעוד שבועיים אחרי שהרשויות המקומיות ישבו עם משרד הפנים ויגיעו להסכם שעושה שכל.

יעקב אדרי: הרב גפני, אני חושב שאי אפשר בכל זאת להתעלם מהעניין של הרשויות.

יעקב אדרי: בואו נמצא את הדבר שמאזן.

יעקב אדרי: אולי שישבו וימצאו איזושהי דרך מגשרת, ויביאו לפה  - זה מה שאני מציע.

מירי רגב: בנושא הפיקוח המים אנחנו לא מוצאים דרך, ופה בעניין הזה אנחנו נכפה עליהם?

משה גפני: אני מצביע.

משה גפני: אדוני, אם אפשר תדבר בקצרה.

מאיר בר-אל: אני אדבר ממש בכותרות.

מאיר בר-אל: שמי מאיר בר-אל, ואני יושב-ראש איגוד המחצבות בהתאחדות התעשיינים.

מאיר בר-אל: אני מבקש – דבר ראשון, זה דחוף לקבל החלטה, כי אני אומר בעדינות שהשטח בוער.

מאיר בר-אל: יש בתי משפט שדנים בנושא והם תקועים בפסיקות, יש תביעות מכל צד.

מאיר בר-אל: יש בלגאן, ולכן דחוף לנו מאוד ש- - -

יעקב אדרי: קודם כל, תגדירו.

יעקב אדרי: איך תעשה את זה?

יעקב אדרי: האם היכן שהמכונה עובדת, זה הכול?

מאיר בר-אל: אני אגדיר, יש לנו את כל התשובות.

משה גפני: רבותי, נראה שיש פה יותר התרגשות לעומת הדיון שבו אישרנו את ה-13 מיליארד שקל.

משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי אומר משהו הגיוני: בקשת משרד הפנים – בסדר.

משה גפני: אבל, הוא אומר שיש מחצבות שאין הגדרה מדויקת.

משה גפני: זאת אומרת, מה חוצבים בפועל השנה, ומה זה שטח תפוס.

משה גפני: מה ההגדרה?

מאיר בר-אל: יש הגדרה מדויקת.

מאיר בר-אל: נמצא פה הממונה ממשרד התשתיות שיגדיר בדיוק את הגבולות עליהן תחול ארנונה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: משרד התשתיות, בבקשה.

מאיר בר-אל: רגע, עוד סעיף.

משה גפני: מה הסעיף?

משה גפני: זאת הבעיה היחידה שיש לנו עכשיו.

מאיר בר-אל: כל הבקשה שלנו היא שכן תתקבל החלטה.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: אבל, זה תלוי בחברי הכנסת.

משה גפני: יכולה להתקבל החלטה שדוחים את זה.

משה גפני: בבקשה, מהי ההגדרה?

יעקב ליצמן: אני ד"ר יעקב מימרן, ואני מנהל מינהל רישוי אוצרות הטבע במשרד התשתיות הלאומיות.

יעקב ליצמן: לידי יושב מר יוסי וירצבורגר שהוא המפקח על המכרות והוא מעניק את הרישיונות הללו.

יעקב ליצמן: הדוגמה ששמתי על שולחנך, אדוני היושב ראש, היא דוגמה של אחת המחצבות.

יעקב ליצמן: היא מבהירה במפורש ובבירור את דוגמת הרישיון שאנחנו מעניקים.

יעקב ליצמן: יש שלושה סוגי שטחים בכל מחצבה.

יעקב ליצמן: יש קו כחול שתוחם את כל השטחים של המחצבה – חלקם מיועדים לחציבה, וחלקם לא.

יעקב ליצמן: יש קו אדום שמגדיר את מה שמותר בתוכנית באופן כולל לאורך כל שנותיה כשטח לחציבה, ויש קו עם ראסטר בתוכו בתוך השטח האדום הזה שהוא הקו שבו - - -

משה גפני: מי בודק את זה?

יעקב ליצמן: מפקח על המכרות ממשרד התשתיות שמעניק מידי שנה רישיון, ומציין בו את השטח המיועד לחציבה באותה שנה.

משה גפני: יפה, תודה.

משה גפני: אדוני, בבקשה.

דורון טישמן: שמי דורון טישמן, ואני היועץ המשפטי של איגוד יצרני חומרי מחצבה.

משה גפני: אתה מייצג אותו?

קריאות: כן.

משה גפני: אז במה הוא דיבר לא טוב שהוא צריך עורך דין?

דורון טישמן: לא, הוא דיבר מצוין.

משה גפני: אז למה הוא צריך אותך?

משה גפני: דורון טישמן     	הוא לא דיבר על הכול.

משה גפני: אבל, אין צורך על הכול.

משה גפני: בבקשה, תדבר.

משה גפני: אבל, ממש חצי דקה.

משה גפני: אין צורך.

דורון טישמן: ברישיון החציבה נאמר בדיוק איפה מותר לחצוב.

משה גפני: נכון, אמר את זה ד"ר מימרן.

דורון טישמן: מי שלא חוצב במקום הזה – זו עבירה פלילית.

משה גפני: תודה.

משה גפני: כשזה מגיע לעבירה פלילית, אני נבהל.

דורון טישמן: אדוני, ברשותך אני רוצה עוד משפט אחד.

דורון טישמן: אנחנו באנו מתל-אביב.

דורון טישמן: אני רוצה לומר משהו על התהליך.

דורון טישמן: חוק ההסדרים תוקן ב-93 כשנאמר תעשייה לרבות, מחצבות.

דורון טישמן: אבל, עולם כמנהגו נהג.

דורון טישמן: בשנים האחרונות יש תופעה – ויודעים את זה חבר הכנסת אדרי ואחרים – של חברות שבאות לרשויות המקומיות ומבקשות להגדיל להן את ההכנסה תמורת אחוזים, והם גילו את העניין הזה.

דורון טישמן: התנהלו הליכי בבתי משפט, ובתי המשפט קבעו שלאורך הניסוח הנוכחי יש בעיה.

דורון טישמן: מה שקרה זה שמחצבות שהמחזור שלהן הוא 8 מיליון שקל בשנה – מחזור, לא רווח – קיבלו שומות ארנונה של מעל 10 מיליון שקל.

דורון טישמן: יש מחצבות שנסגרו, יש מחצבות שמנהלות הליכים.

דורון טישמן: נהייתה בוקה ומבולקה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני מודיע לך שהצדקת את הנסיעה שלך מתל-אביב.

משה גפני: היועץ משפטי של השלטון המקומי, בבקשה ממך רק לחדש משהו.

כפיר כהן: ההתנגדות שלנו היא ברמה המהותית.

כפיר כהן: אנחנו היינו שמחים אם משרד הפנים ומשרד האוצר היו מגלים את אותה יעילות, ומאשרים בקשות של הרשויות שתקועות כבר חודשים ארוכים באותה יעילות כמו שהביאו את הבקשה הזאת במהלך הפגרה.

משה גפני: לא שמעתי את מה שאמרת.

משה גפני: אמרו לי שאמרת משהו חשוב.

כפיר כהן: אני אמרתי שני דברים.

כפיר כהן: ראשית, ההתנגדות שלנו היא ברמה המהותית.

כפיר כהן: זו רעה חולה שהשלטון המקומי נדרש להגיב תמיד באחרית, ואף פעם לא  בטרם ההליך.

כפיר כהן: שנית, אנחנו היינו מצפים לראות את משרד הפנים ואת משרד האוצר מגלים את אותה יעילות, ואת אותה דחיפות ומהירות כמו שהם גילו.

משה גפני: זה רעיון טוב, אני אמסור להם את זה -  שמשרד האוצר ומשרד הפנים יגלו יעילות?

משה גפני: האם נראה לך שהמשיח הגיע?

משה גפני: תודה, בסדר גמור.

משה גפני: אתה מבקש מהם יעילות, זה רשום בפרוטוקול.

משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן, בבקשה.

ציון פיניאן: הנושא הזה הוא כבר תקופה ארוכה.

ציון פיניאן: אני פשוט מסכים עם איש המחצבות.

ציון פיניאן: מחצבות נסגרו או שלא נפתחו בגלל הנושא הזה.

ציון פיניאן: אני בא מהרשויות המקומיות.

ציון פיניאן: לקחנו חברות גבייה והם העלו במאות אחוזים את שטח ההפעלה, וכך הם העלו גם את הכסף.

ציון פיניאן: החברות מקבלות בין 25% ל-50%.

ציון פיניאן: לפעמים גם 40% ו-50%.

ציון פיניאן: לכן, הנושא הזה צריך להיפתר פעם אחת ולתמיד.

ציון פיניאן: אני חושב שצריך להביא את זה להצבעה ולהצביע.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: אני מילה במילה עם מה שאומר ציון.

יצחק וקנין: לא רק זה, אני מכיר טוב את השלטון המקומיות, ואני חושב שהיה פה נוהג מאז קום המדינה לגבי המחצבות.

יצחק וקנין: לא יכול להיות שיום אחד קמים ומשנים את כל התשתית, את הבסיס שהיה לגבי גביית הארנונה ורוצים להמשיך את זה.

יצחק וקנין: זה כנראה הביא איזה תיאבון לרשויות.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד, אני חושב שאתם אפילו חרגתם במינון שלכם בגבייה מהמחצבות, עד כדי כך שחלק מהמחצבות נסגרו כמו שהוזכר פה.

יצחק וקנין: לכן, אני חושב שצריך לאשר את זה היום, ולא לדחות את זה, ובא לציון גואל.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, ולאחריה - חבר הכנסת אמנון כהן.

מירי רגב: אני חושבת שהנושא הזה הוא נושא שטעון בירור נוסף בין השלטון המקומי למשרד הפנים.

מירי רגב: הייחוד של הוועדה הזאת הוא בכך שהיא מקבלת החלטות בסוף, אבל לפחות יש איזושהי אווירה שהאנשים משני הצדדים ישבו.

מירי רגב: השלטון המקומי הוא לא עוד זרוע.

מירי רגב: זה בסוף אותו שלטון שמייצג את הממשלה.

מירי רגב: לא יכול להיות שלא מתייחסים אליו, ולא מדברים איתו.

מירי רגב: אני גם בעד זה שמחצבות שהן פעילות ישלמו, ומחצבות שהן לא פעילות לא ישלמו.

מירי רגב: אני בעד ההסדר הזה.

מירי רגב: אם זה כל כך ברור אז מה הבעיה לדבר עם השלטון המקומי?

מירי רגב: אם הדבר הוא כל כך ברור אז אין בעיה, כי דברים פשוטים נפתרים מהר.

מירי רגב: הבעיה היא שזה לא כל כך ברור.

מירי רגב: צריך לשבת עם השלטון המקומי, זו בדיוק פגישה אחת של שעתיים.

מירי רגב: אם זה ברור אז זו פגישה של רבע שעה.

מירי רגב: ואז לבוא תוך שבועיים.

מירי רגב: ממילא שבוע הבא זה חול המועד.

מירי רגב: לבוא תוך שבועיים.

מירי רגב: הוועדה הזאת היא בין הוועדות הכי פעילות גם בפגרה.

מירי רגב: בסוף הזרוע הביצועית של משרד הפנים הוא השלטון המקומי.

מירי רגב: לא יכול להיות שאני הבוקר קיבלתי ארבעה טלפונים של ראשי מועצה שאומרים לי שהם לא יודעים מזה, ושהם לא ידעו שזה בא היום, ושמישהו צריך לייצג אותם פה.

מירי רגב: בסוף יכול להיות שתתקבל החלטה פה אחד שהיא בעד הדבר הזה.

מירי רגב: אבל, שיהיה פה שר הפנים, שר האוצר ויושב ראש השלטון המקומי.

מירי רגב: זה נראה לי הגיוני, יושב-ראש הוועדה.

יצחק וקנין: אין מציאות כזאת של צו שחתום עליה יושב ראש השלטון המקומי – לא קיים דבר כזה.

יצחק וקנין: האם את חושבת שמחתימים פה אנשים?

יצחק וקנין: מי שמוסמך לחתום יחתום.

מירי רגב: אבל, שידברו איתם.

מירי רגב: איך יכול להיות שהם לא בעניין הזה?

מירי רגב: בכלל לא מדברים איתם.

יצחק וקנין: היתה מציאות קיימת, ומי ששינה את המציאות זה השלטון המקומי.

מירי רגב: יכול להיות שזו ההחלטה שנקבל.

מירי רגב: אני בעד זה שרק מחצבה פעילה תשלם.

מירי רגב: אבל, אני אומרת – דברו עם השלטון המקומי.

חזקיה ישראל: אבל, הם מתנגדים מהותית.

מירי רגב: אם הם מתנגדים מהותית אז שיבואו לפה ויגידו: היה דיון, אין הסכמה, והוועדה הזאת תקבל החלטה.

מירי רגב: אבל, אי אפשר לבוא ולהגיד: הם מתנגדים, ולכן לא יושבים איתם.

מירי רגב: זה פשוט לא נראה לי הגיוני.

יעקב אדרי: יהיה להם פחות רווח.

מירי רגב: בעניין הזה אני מקבלת את דברי חבר הכנסת אדרי.

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, תודה.

משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן.

משה גפני: חבר הכנסת אלכס, האם אתה ביקשת?

אלכס מילר: לא.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אני מדבר ברמה העקרונית.

אמנון כהן: אנחנו כחברי כנסת כל פעם מתערבים בנושאים שונים, וזה כמו שעכשיו השר כחלון מטפל בנושא דמי הקישוריות.

אמנון כהן: הוא אומר שכביכול גובים מהאזרח על משהו שהוא לא משתמש.

אמנון כהן: אנחנו גם מדברים על כך שמפעל המקבל תמיכה מהמדינה והוא מזהם צריך לשלם.

אמנון כהן: גם פה אותו העיקרון – אם אתה אומר שמי שחוצב לא יכול לשלם על מה שהוא לא משתמש.

אמנון כהן: זאת אומרת, אם הוא משתמש באזור מסוים אז הוא ישלם רק על המקום שבו הוא עובד.

אמנון כהן: לא יכול להיות שאם יש לו מאה דונמים, אבל הוא עובד כרגע רק על שטח של עשרה דונמים, אתה תחייב על מאה דונמים, וזאת מכיוון שהוא לא עובד שם - זה המהות.

אמנון כהן: אין לי מניות במחצבות, זה לא מעניין אותי.

אמנון כהן: מה שמעניין אותי זה העיקרון.

אמנון כהן: הוא עובד כרגע כיום רק על עשרים דונמים, יש פה פקחים שהגדירו והסדירו את הנושא הזה.

אמנון כהן: הם כל שנה יבואו ויבדקו מחדש.

אמנון כהן: אם הוא התרחב על עוד חמישה דונמים, הוא ישלם על עוד אותם חמישה דונמים.

אמנון כהן: אין פהcase  לשלטון המקומי.

אמנון כהן: הרגולאטורים נכנסים פה לתמונה והם קובעים את הנושא הזה, ונגמר הסיפור.

אמנון כהן: אני מבין – אם משרד הפנים רוצה לשפות את אותן רשויות שנהנו מכל הדברים האלה שלא בצדק אז שישפה אותן ממקום אחר.

אמנון כהן: אבל, לא על משהו שלא מגיע.

אמנון כהן: אם רוצים לשפות אז יש כלים אחרים לטפל בזה.

אמנון כהן: אדוני, אנחנו צריכים להצביע, ומי שמתנגד – שיתנגד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני רק מבקש שאנחנו נצביע, ומה שיחולט יוחלט.

משה גפני: אני לא מתערב בעניין הזה.

משה גפני: אני אצביע בעד.

יעקב אדרי: רגע, יש פה מישהי שהתנגדה בכל תוקף, והיא הלכה לטלפון.

יעקב אדרי: תן לה את האפשרות.

אמנון כהן: אנחנו לא עובדים פה עם טלפונים, עם כל הכבוד.

יעקב אדרי: זה נראה לי מוזר שאתה רוצה - - -

קריאה: הרב גפני, תצביע.

אריה מצליח: האמת שלא הספקתי לדבר.

משה גפני: בסדר, תגיד משפט.

אריה מצליח: אני איש השלטון המקומי.

אריה מצליח: לנו נראה מאוד מוזר שנושא מהסוג הזה שמחייב איזושהי עבודת מטה מינימאלית עם השלטון המקומי, מגיע לכאן להצבעה כבר חתום על-ידי שני השרים בלי שנאמרה לנו מילה וחצי מילה בנושא הזה.

אריה מצליח: אנחנו בפגישות עבודה חודשיות עם מנכ"ל משרד הפנים.

משה גפני: זה מה-22 ביוני.

משה גפני: זה נחתם ב-22 ביוני.

אריה מצליח: לא ראינו את זה.

אריה מצליח: אף גורם בשלטון המקומי, לא משפטי ולא מקצועי, לא ראה את זה.

אריה מצליח: אנחנו מבקשים לדחות את ההצבעה.

משה גפני: אני מבין את ההתרעמות שלכם.

משה גפני: גם אם אנחנו נאשר את זה, גם אם לא נאשר, אני מבקש לשבת גם על הנושא הזה עם השלטון המקומי.

משה גפני: גם אם יצטרכו לעשות שינוי בעקבות הישיבה הזאת, אני מבקש להביא את זה שוב.

משה גפני: אני לא רואה את זה בעין יפה שעל דבר כזה לא מדברים עם השלטון המקומי.

משה גפני: צריך לדבר כמו על כל דבר.

משה גפני: התחילה היא מהראשון לינואר 2011.

אמנון כהן: יש להם זמן להיערך, זה מינואר.

משה גפני: מהראשון לינואר 2011.

קריאות: 2010.

משה גפני: 2011.

משה גפני: האם אתם רוצים רטרואקטיבי?

מאיר בר-אל: הארנונה עוד לא סגורה ברשויות השנה.

משה גפני: מהראשון בינואר.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לאשר על השנה.

משה גפני: מה עמדת משרד הפנים?

רן אייזנברג: 1.1.2011.

רן אייזנברג: הארנונה כבר גובשה ל - - -

משה גפני: רבותי, מי בעד אישור תקנות הסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות), התש"ע-2010 ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – 1 נמנע – 1 תקנות הסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות) (תיקון), התש"ע-2010 ( תעשייה – לרבות מפעלי בנייה מחצבות ובתי תוכנה), אושרו.

משה גפני: 1- נגד, 1 – נמנע.

משה גפני: התקנות אושרו מהראשון בינואר 2011.

משה גפני: אני מבקש שתשבו עם השלטון המקומי, ועד הראשון בינואר אם יש צורך לעשות שינויים עוד אפשר.

משה גפני: 2. 	תקנות הסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות)(תיקון), 			התש"ע-2010 (לוחות קולטי שמש בתחנת כוח סולארית)

משה גפני: אנחנו עוברים לדון בתקנות הסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות)(לוחות קולטי שמש בתחנת כוח סולאריות).

משה גפני: בבקשה, להציג.

רן אייזנברג: התקנות פה נועדו להוסיף סיווג נוסף לרשימת הסיווגים.

רן אייזנברג: זה נועד להסדיר את חיוב הארנונה בהגדרות הארנונה על מתקנים פוטו-וולטאים שכרגע יש מגמה שהם בבנייה ברשויות המקומיות.

רן אייזנברג: התקנות אמורות להסדיר את חיוב הארנונה על כל מתקן – לא משנה גודלו – גם אם הוא נבנה על הגג, וגם אם הוא נבנה על הקרקע.

רן אייזנברג: וכן, נקבעו תעריפים  - - -

משה גפני: זה כדי לעודד את האנרגיה הסולארית, הירוקה.

רן אייזנברג: כן.

משה גפני: איך אתם מעודדים את זה?

רן אייזנברג: ראשית, עד היום אין הגדרה למתקנים כאלה.

רן אייזנברג: אין סיווג כזה, וכל רשות מקומית יכלה לחייב לפי צו המיסים שלה.

רן אייזנברג: במקרים מסוימים לפי מתקני חשמל שזה תעריף עסקי, במקרים מסוימים לפי תעריף תעשייה – תעריפים מאוד גבוהים.

רן אייזנברג: התעריפים שנקבעו פה הם תעריפים יחסית נמוכים, והם נעשו בשיתוף משרד התשתיות והחשב הכללי באוצר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: נציג השלטון המקומי, בבקשה.

אריה מצליח: אני חושב שזה מתחבר במאה אחוז לדיון הקודם.

אריה מצליח: גם כאן יש כאן קביעה של תעריפים שהיא חשובה ביותר, והיא נעשתה באופן עצמאי על-ידי משרד הפנים ואותו גורם שהוא ציין בלי שהשלטון המקומי מכיר.

אריה מצליח: אני לא יכול לבוא בהתראה של יום ולהגיד לכם אם זה בסדר, לא בסדר.

אריה מצליח: היינו רוצים איזשהו סיפק להתייחס לדבר הזה באופן מקצועי.

עודד אגמון: אני עודד אגמון מרשות החשמל.

עודד אגמון: אנחנו הגוף שמוסמך על קביעת התעריפים.

עודד אגמון: במקרה הזה אני מצטרף לשלטון המקומי לגבי זה שהדבר הזה לא נעשה בשיתוף או באיזושהי התייעצות מול רשות החשמל.

עודד אגמון: רשות החשמל היא הגוף שקובע תעריפים למתקנים באנרגיה מתחשבת.

עודד אגמון: תחשיבי הארנונה נכנסים פנימה לתוך התעריף.

עודד אגמון: בסופו של דבר, תעריפי הארנונה האלה יוצאים מכיס אחד של רשות החשמל, והם מוזרמים לכיס השני של אותו יצרן.

עודד אגמון: אנחנו מבקשים ללמוד את החומרים, ולקבל איזושהי דחייה בהחלטה הזאת לפחות למהלך קצוב.

משה גפני: האם לא התייעצו איתכם, עם הרשות החשמל, בכלל?

קריאה: לא, לא התייעצו איתנו.

קריאה: אנחנו התייעצנו עם  מינהל החשמל.

משה גפני: רגע, גם לא התייעצתם, וגם להתפרץ.

אמיר שפרלינג: אני ממשרד התשתיות.

אמיר שפרלינג: אני אישית באגף תכנון וכלכלה ומבירור שאני עשיתי, אנחנו לא היינו בתמונה.

קריאה: עם - - -

משה גפני: תודה.

משה גפני: רבותי, אנחנו עוברים לסעיף הבא.

משה גפני: אני לא דן על זה.

משה גפני: אני מאוד מבקש להתייעץ עם הגורמים.

משה גפני: עוד בלענו את הנושא הקודם.

עודד אגמון: אבל, השאלה היא האם אפשר לבקש שבאמת בעוד חודש - - -

משה גפני: אי אפשר לבקש שום דבר.

משה גפני: ברגע שהתקנות האלה יגיעו, אני בעזרת השם אשאל את השלטון המקומי - אם אני אהיה פה, אם לא ידיחו אותי – את רשות החשמל, ואת משרד התשתיות.

משה גפני: אני מאוד מבקש.

אמנון כהן: מראש תבוא מוכן.

משה גפני: מי ביקש התייעלות של משרד הפנים?

אמנון כהן: גם האוצר.

משה גפני: גם האוצר.