ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 319, 2010-09-13 12:00

אופיר אקוניס: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: על סדר היום תקנות התעבורה (תיקון מס' ...)

אופיר אקוניס: , התש"ע-2010, שעוסקות בנושאים שונים ורבים: טיולית, רכב אספנות, רשות תמרור וציות לעובד במדים, עקיפה, מעבר חציה, אורות במכונית נגררת, גרירת רכב, חגורת בטיחות, רכב בצד הדרך, תקלות בסדרות יצור של רכב, אופניים, משקל כולל מותר, גיל צמיג וגלגל חמישי.

אופיר אקוניס: לא בטוח שנספיק להעביר את הכול, אבל נתחיל לפי הסדר.

אופיר אקוניס: גברת ראובני, תציגי כל תקנה ולאחר מכן נשמע הערות ונאשר, או לא נאשר.

אופיר אקוניס: בבקשה.

חוה ראובני: אתן לאנשי המקצוע להסביר את רוב האספקטים המקצועיים.

חוה ראובני: פסקה (3) להגדרת "טיולית" עוסקת בדרישה שיהיה איזה היתר הסעה היסטורי, שניתן לפני 18 שנים לפחות, כדי להפעיל טיולית.

חוה ראובני: יש לזה היסטוריה ארוכה.

חוה ראובני: בתמצית, לפני זמן רב טיוליות כפי שהיו בנויות אז היו נחשבות לרכב נחות מבחינה בטיחותית.

חוה ראובני: בטיולית אז היה מרכב של משאית עם רישיון להסעת נוסעים.

אופיר אקוניס: את מדברת על רכב שבו תא הנהג נפרד מהמקום שבו יושבים הנוסעים?

אופיר אקוניס: זה כמו הטיוליות של הצבא.

חוה ראובני: בדיוק אלה של הצבא.

חוה ראובני: זה מה שנשאר – מה שקיים בצבא.

חוה ראובני: רצו לבטל את הכלי הזה, אך מכיוון שהיו אנשים עם היתרי נסיעה בכלי הזה אופשר להם להמשיך.

חוה ראובני: יש כ-100 היתרים כאלה.

חוה ראובני: היום דווקא יש ביקוש לטיוליות כי היום המרכב של הטיוליות אחר.

חוה ראובני: הוא לא פחות בטיחותי מאוטובוסים, אבל הוא בנוי על שלדה של משאית וזה נותן לטיולית עבִירוּת בתנאי שטח, מה שאין לאוטובוסים, ולכן הביקוש לכלי הזה עולה דווקא.

חוה ראובני: דרישת ההיתר הזה, ראשית, מגבילה את מספר הכלים שיכולים להיות בשוק.

חוה ראובני: במקום לפי הביקושים זה צמוד ל-100 ההיתרים.

חוה ראובני: שנית, זה הפך את ההיתרים הללו לנכס בעל ערך כלכלי שמתחילים לסחור בו.

חוה ראובני: אנו סבורים שלאור המבנה הקיים של הטיוליות אין צורך לבטל את הטיוליות לגמרי.

חוה ראובני: השוק והביקושים והצורך בכלים עם המאפיינים הללו הוא שיווסת את זה.

חוה ראובני: לכן אנו מבקשים לבטל את דרישת ההיתר ההיסטורי הזה.

שוקי שדה: לפי הנתונים שאמרת, אני מבין שכל אדם שירצה יוכל לקנות טיולית?

שוקי שדה: כך עולה מדבריך.

חוה ראובני: כן, זה הופך להיות רכב לכל דבר ועניין.

חוה ראובני: לא צריך כבר היתרים מיוחדים ורישיונות בדומה למספר ירוק.

אופיר אקוניס: מה הבעייתיות בדבר הזה על-פי תפיסתך?

שוקי שדה: מבחינתי כרגע אין בעייתיות.

שוקי שדה: כפי שאמרה גברת ראובני – ובהחלט לא היה מקובל – אכן היה נתח קבוע.

שוקי שדה: יש קצת יותר מ-100 רישיונות כאלה, כמדומני 147 רישיונות.

שוקי שדה: בכל מקרה, זה בהחלט מקובל ואנחנו שמחים על תיקון התקנה הזאת.

לאה ורון: עו"ד ראובני הזכירה שקיימות טיוליות בצבא.

לאה ורון: אנחנו לא הזמנו לכאן את נציגי משרד הביטחון.

לאה ורון: האם התקנות הללו מתואמות איתם או צריך לאפשר להם להתייחס לתקנות?

אופיר אקוניס: לפי ההיגיון של הגברת ראובני אז אדרבה ואדרבה.

חוה ראובני: כאן אנחנו מסירים חסם.

אופיר אקוניס: כלומר הצבא ייהנה מביטול התקנה הזאת.

ניר ימין: אני רוצה להסב את תשומת הלב של משרד התחבורה לתקנה 84(ד) שגם מתייחסת לפסקה (3), להגדרת "טיולית".

ניר ימין: ייתכן שצריך לבטל אותה.

ניר ימין: תקנת משנה 84(ד) קובעת: "על אף האמור בפסקה (3) של הגדרת "טיולית" בתקנה 1, רשאית רשות הרישוי לרשום טיולית ולתת היתר ...

ניר ימין: או בתמורה אחרת גם לאחר יום ...

ניר ימין: אם הרכב בא להחליף טיולית שלגביה קיים היתר כאמור".

ניר ימין: אני סבור שהתקנה הזאת מתייתרת.

חוה ראובני: אכן, היא מתייתרת.

חוה ראובני: זה נועד לאפשר להחליף את הכלי.

אופיר אקוניס: נצביע על פסקה (1) בתקנה 1 וכן על ביטול תקנת משנה 84(ד).

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה     בעד פסקה (1) בתקנה 1 וכן ביטול תקנת משנה 84(ד) – 2 נגד – אין נמנעים – אין פסקה (1) וביטול תקנת משנה 84(ד) נתקבלו.

אופיר אקוניס: פסקה (1) בתקנה 1 וכן ביטול תקנת משנה 84(ד) נתקבלו.

חוה ראובני: "רכב אספנות" מוגדר כסוגי רכב שונים "שמלאו 30 שנים משנת ייצורו ואשר צוין ברישיון הרכב כרכב אספנות".

חוה ראובני: אלה רכבים שיש עליהם הגבלות מסוימות בשימוש, רכבים בעלי אופי קצת מוזיאוני.

חוה ראובני: יש חובבים שאוספים אותם.

חוה ראובני: אוטובוס נכלל היום בין רכבי האספנות ואנחנו מוסיפים גם רכב עבודה ורכב חילוץ.

אופיר אקוניס: כמדומני שיבחו אותך באיזו כתבה במוסף "ג'י" של "גלובס" על אוטובוס האספנות של "טייגר" או "לילנד".

חוה ראובני: אכן, מישהו הראה לי את הכתבה.

אופיר אקוניס: שיבחו אותך.

אופיר אקוניס: גם הכתבה היתה מעניינת וגם קיבלת תשבחות.

אופיר אקוניס: גברת ראובני לא סובלת מחוסר תשבחות, לפחות לא בכנסת.

לאה ורון: סוף-סוף שבחה יצא לאור.

לאה ורון: בכנסת יודעים כבר מזמן.

אופיר אקוניס: יש הערות?

אופיר אקוניס: אין.

אופיר אקוניס: אם כך, מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה     בעד פסקה (2) בתקנה 1 – 2 נגד – אין  נמנעים – אין הפסקה נתקבלה.

אופיר אקוניס: פסקה (2) בתקנה 1 נתקבלה.

חוה ראובני: ההגדרה "תקלת בטיחות סדרתית" בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (יבוא רכב ומתן שירותים לרכב), התשל"ט-1978 הוספה רק לאחרונה, והיא קובעת: "תקלה ברכב בעלת אופי טכני או אחר הקשורה לבטיחות הרכב ואשר לדעת יצרן הרכב עלולה לגרום סיכון בטיחותי למשתמשים בו או לכלל הציבור, ושלפיכך הודיע עליה היבואן ופרסם אותה באתר האינטרנט שלו (להלן – קריאה חוזרת) (Recall)".

חוה ראובני: נרצה לקבוע כאן בהמשך התקנות הוראות לגבי הטיפול בתקלת בטיחות סדרתית.

ניר ימין: בתקנה 11 לתיקון, שמתייחסת לתקנה 306א לתקנות העיקריות, מפנים ל"תקלת בטיחות סדרתית" ולכן נדרשו להגדיר את זה.

ניר ימין: קובעים כאן את ההגדרה שמשתמשים בה לאחר מכן.

ניר ימין: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם שאחר-כך גם בתקנה 271, שאליה אתם לא מתייחסים, יש הפנייה לאותו צו פיקוח, וייתכן שגם את צו הפיקוח, מאחר והוא מופיע בתקנות כבר 3 פעמים, כדאי להגדיר.

ניר ימין: זה עניין של ניסוח שצריך לשקול לאחר מכן.

אופיר אקוניס: צריך לאשר את זה ולאחר מכן נאשרר גם את התקנה?

ניר ימין: הוועדה מאשרת את ההגדרה הזאת.

ניר ימין: השימוש בה ייעשה בתקנה 11 לתיקון.

אופיר אקוניס: מי בעד פסקה (3) בתקנה 1?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה     בעד פסקה (3) בתקנה 1 – 2 נגד – אין  נמנעים – אין הפסקה נתקבלה.

אופיר אקוניס: פסקה (3) בתקנה 1 נתקבלה.

חוה ראובני: תקנה 18(ה) עניינה קביעת הסדרי תנועה זמניים.

חוה ראובני: בעיקרון, הסדרי תנועה נמצאים בסמכות המפקח על התעבורה, אבל הסדרי תנועה זמניים באתרי עבודות יכולים להיקבע בידי רשות תִּמרור מקומית, לאחר התייעצות עם קצין משטרה.

חוה ראובני: זה תהליך שמוסדר בתקנות.

חוה ראובני: היום "הסדר תנועה זמני" מוגדר כהסדר שמשכו עד 4 חודשים ושניתן להארכות של 4 חודשים.

אופיר אקוניס: הבקשה הזאת קצת מדאיגה.

אופיר אקוניס: אתם בעצם מודים שפרויקטים נתקעים ומראש מבקשים עוד חודשיים.

חוה ראובני: זה לאו דווקא במקרה שפרויקט נתקע.

ישעיהו רונן: במציאות אף עבודה כמעט לא מסתיימת בתוך 4 חודשים.

ישעיהו רונן: יש לכך הרבה מאוד סיבות.

ישעיהו רונן: בכל מקרה, נדרשת הארכה.

ישעיהו רונן: אנחנו לא אומרים לעבור מ-4 חודשים ל-4 שנים.

אופיר אקוניס: תספר את זה לתושבי ירושלים ...

ישעיהו רונן: אני יכול להציג לך רשימה ארוכה.

ישעיהו רונן: מדובר כאן על הארכה מינורית, מ-4 חודשים ל-6 חודשים, כדי להקטין את מספר הבקשות להארכה.

ישעיהו רונן: אם רשות התִּמרור המקומית מנהלת את זה – אפשר לא לאשר את התקנה ואז להאריך בתדירות גבוהה יותר.

אופיר אקוניס: היום אתם מאשרים הארכה באופן כמעט אוטומטי בכל עבודה כמעט?

אופיר אקוניס: הרי לא כל עבודה נמשכת 4 חודשים.

ישראל חסון: חייבים לאשר את ההארכה.

ישעיהו רונן: הרי לא נעצור עבודות באמצען.

לאה ורון: אולי אפשר מראש להאריך לשנה.

אופיר אקוניס: הצעתך נדיבה מדי.

ישעיהו רונן: ההצעה הזאת עלתה.

ישעיהו רונן: אנחנו לא מביאים אותה משום שיש סדרה של נימוקים מדוע לא.

ישעיהו רונן: לדעתנו הזמן המאוזן הסביר הוא חצי שנה.

ישעיהו רונן: לא להאריך יותר מדי ולא לתת להם לשחק סתם.

פיני קבלו: אפשר להעביר חלק מן העבודות לשעות הלילה במקום לשעות היום?

פיני קבלו: נתקבלו על כך תלונות רבות, וזה נדון בוועדה לפניות הציבור.

פיני קבלו: לפעמים אנשים חוזרים הביתה בשעות אחר-הצהרים ונתקעים בפקקים כשהם רוצים לעבור את הכביש.

לאה ורון: מר קבלו מעלה נקודה חשובה מאוד.

אופיר אקוניס: יש חובה להודיע על העבודות?

פיני קבלו: לא.

ישראל חסון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על שאתה מעלה את הנושא.

ישראל חסון: חיכיתי לדיון על התקנה הבאה.

אופיר אקוניס: לדיון בתקנה הבאה כולם כאן מחכים.

פיני קבלו: העבודות הללו מתבצעות ללא כל תיאום עם הרשות המקומית.

ישעיהו רונן: מי אמר?

ישעיהו רונן: בוודאי עובדים ביחד עם הרשות המקומית.

פיני קבלו: לפני חודשיים סגן ראש עיריית בית-שמש הופיע בוועדה לפניות הציבור וסיפר שלא מתאמים עבודות עם הרשות המקומית.

לאה ורון: מר קבלו מייצג בכנסת, בין היתר, את ראשי הרשויות.

ישעיהו רונן: ייתכן שזה היה במקרה, אבל אין זה הכלל.

אופיר אקוניס: מר קבלו, גם חבר הכנסת חסון וגם אני שאלנו את נציגי משרד התחבורה.

אופיר אקוניס: אנחנו מבינים שאין חובה להודיע לציבור על סגירת כביש או מעקף.

ישראל חסון: אדוני היושב-ראש, לפני 3 שנים ולפני שנתיים ועדת הכלכלה ניהלה דיון, בנוכחות עו"ד ראובני, על הצורך לדווח לנוסעים על עבודות בכביש מחלף אחד או פנייה אחת לפני שהם נכנסים למלכודת.

ישראל חסון: בזמנו מע"צ התחייבה בפנינו ביחד עם משרד התחבורה לבחון את הנושא הזה.

ישראל חסון: הדבר הזה כל-כך אלמנטרי וכל-כך מתבקש עד שאני לא מבין למה עליו להגיע לכאן.

ישראל חסון: בכוונה רציתי לשמור את זה לדיון על כביש 6, כי שם גם גובים תשלום מן האנשים ואדם לעתים מוצא עצמו ממתין חצי שעה בכביש.

אופיר אקוניס: לעתים ממתינים בכביש 6 יותר מאשר בכביש המקביל שבו לא נגבה תשלום.

לאה ורון: בערב ראש השנה נסענו בכביש 6 ונאלצנו לעמוד, בגלל ההרחבות בכביש, ואילו מי שנסע בכביש החוף יכול היה להמשיך לנסוע.

אופיר אקוניס: הוזמנתי עם חברי הקואליציה להרמת כוסית ולארוחת ערב אצל ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: מצאתי את עצמי עומד בכביש 443 בשל שיפוץ שנעשה שם, כי רוצים להגדיל את מספר המחסומים, ולא היתה הודעה על כך.

אופיר אקוניס: היתה יכולה להיות הודעה אחרי נתב"ג שמפנה את התנועה לכביש מספר 1. אגב, יש שם שילוט אלקטרוני.

אופיר אקוניס: זה מייד אחרי מחלף לוד, לפני הפיצול לכביש 443 ולכביש 1. עכשיו אתם מספרים לנו שאין חובת הודעה.

ישעיהו רונן: השאלה שלך טובה מאוד.

ישעיהו רונן: התשובה שלי תהיה הרבה פחות טובה, אבל בכל זאת.

ישעיהו רונן: ראשית, אתה צודק – אין חובת הודעה על-פי החוק.

ישעיהו רונן: אבל, בלי קשר לחובה או אי-חובה, מע"צ נוהגת להודיע ברדיו או במודעות בעיתונים, וכמו כן בהסדרי תנועה מיוחדים בצבע כתום – שלטים בכתום וסימונים בכתום.

ישעיהו רונן: הם משתדלים להודיע מוקדם ככל האפשר.

ישעיהו רונן: אי אפשר לעשות את זה עשרות קילומטרים לפני המקום.

ישעיהו רונן: יש למע"צ מדריך מיוחד להסדרי תנועה באתרי עבודה וסדרת תמרורים בולטים בכתום והם עושים כמיטב יכולתם.

ישעיהו רונן: זה אומר שהכול תקין?

ישעיהו רונן: אני לא בטוח, אבל כרגע זה המצב.

ישעיהו רונן: זה לא "הכול או כלום".

ישעיהו רונן: מע"צ עושה כמיטב יכולתה.

ישעיהו רונן: אתה יכול להביא דוגמה על מקום שבו נתקעת בכביש ולא היתה הודעה.

אופיר אקוניס: אפשר לפתור את זה בחקיקה פרטית, שאתם בוודאי תתמכו בה.

ישראל חסון: סלח לי, אני מבקש לשאול את אנשי משרד התחבורה שאלה, מן הטעם הפשוט שאנחנו לא נמצאים משני צדי מתרס.

ישראל חסון: התמרורים נועדו הרי להקל עליך, להקל עליי ולהבטיח את זרימת התנועה.

ישראל חסון: אפשר להכניס שיפור פשוט מאוד: לקבוע שבצירי תנועה ראשיים ומרכזיים – אני לא מבקש עכשיו שמע"צ תשים את זה בכל מקום, אלא רק בצירי תנועה ראשיים, ואתה יודע לנתח אותם טוב ממני – אם חל עיכוב בתנועה בשל  עבודות, או בשל תאונה – ותיכף נדבר על זה עם הפקחים – תושת חובה על הגורם שאחראי על ביצוע הפעולה או על פינוי המפגע להתריע בפני הציבור על חלופה אחרת.

ישראל חסון: היום אתם לא משיתים את החובה הזאת עליהם.

ישראל חסון: אנחנו מקיימים את הדיון הזה כבר 4 שנים.

ישראל חסון: זה כל-כך אלמנטרי, כל-כך מתבקש, כל-כך פשוט היום טכנולוגית לעשות את זה ואני לא מבין מדוע אתם לא נדרשים לזה.

פיני קבלו: מי שנוסע בכביש ואדי ערה או בכביש 5 ורוצה לנסוע לירושלים בכביש 6 לעתים נתקל בעיכובים בכביש 6. לא רק שנכנסים לשם ונתקלים בפקק, אלא גם משלמים עבור זה.

פיני קבלו: למה לא יודיעו לציבור בכניסה לכביש 6 שחלים בו עיכובים?

פיני קבלו: נכון שיש לו כוונות להרוויח כסף, לכן הוא לא מציג הודעה מוקדמת.

פיני קבלו: יש הרי עוד שני נתיבים שאפשר לנסוע בהם: כביש 4 וכביש 1. למה על האנשים להיכנס לשם ולהיתקע?

פיני קבלו: זה סבל, זה שעות עבודה.

פיני קבלו: חבל.

פיני קבלו: למה אין התרעות כפי שיש בכמה מקומות בכביש 4, שם מופיעה הודעה על כך שבמורשה יש עומס?

פיני קבלו: באותו אופן צריך לחייב את כביש 6, שתהיה הודעה לפני הכניסה אליו האם יש בו פקק, שאז הנהג לא ייכנס, או אולי ייכנס רק במחלף הבא.

ישראל חסון: אני מדבר לא רק על כביש 6. אני מדבר על צירי תנועה מרכזיים.

ישעיהו רונן: בכביש 4 יש דבר כזה.

ישעיהו רונן: המצב הוא לא שחור-לבן.

ישעיהו רונן: מע"צ עושה כמיטב יכולתה.

ישעיהו רונן: לפעמים היא לא יכולה לעשות להציג הודעה מוקדמת על חלופה כי אנחנו מדינה קטנה עם מספר כבישים מוגבל ולפעמים אין חלופה.

ישעיהו רונן: צריך לדעת את החלופה 20 קילומטרים קודם לכן.

ישעיהו רונן: אבל במקרים מסוימים אתה צודק.

ישעיהו רונן: התשובה היא לא שחור-לבן.

ישעיהו רונן: למה כביש 6 לא עושה את זה?

ישעיהו רונן: מפני שלכביש 6 יש תחום שיפוט על-פי חוזה הזיכיון בינו ובין המדינה.

אופיר אקוניס: הוגשו הצעות חוק בנוגע לכביש 6.

ישעיהו רונן: הוא רשאי להעמיד שילוט רק בתחום של עצמו.

ישעיהו רונן: הוא גם רשות תִּמרור מקומית.

ישעיהו רונן: כדי להודיע לנהג בזמן, לא כאשר הוא כבר נוסע בכביש, שיחפש חלופה אחרת אזי על רשות התִּמרור של כביש 6 לצאת כמה קילומטרים מתחום השיפוט שלה ושם אין לה מנדט.

ישעיהו רונן: הם צריכים מנדט מטעם, למשל, מע"צ.

ישעיהו רונן: מע"צ נמצאת כרגע בהליכים להקמת מערכת שילוט דינמית-מתחלפת-אלקטרונית שבה ניתן יהיה להחליף מסרים.

אופיר אקוניס: מתי היא תהיה מוכנה?

ישראל חסון: כאשר נציל את ים המלח ...

ישעיהו רונן: הם מכינים מכרז כרגע.

אופיר אקוניס: אם מכינים מכרז כרגע אז זה יהיה בתוך כ-5 שנים, בערך.

ישעיהו רונן: בערך.

ישעיהו רונן: אינני יודע.

לאה ורון: אולי הכנסת צריכה לקדם חקיקה שתחייב להציב שלט דינמי בכביש 6 שיקרא לנהגים לא להיכנס לכביש העמוס, בפרט כשמשלמים עבור הנסיעה בו.

ישעיהו רונן: היום כביש 6 יכול להודיע לנהגים רק בתחומו, אך הוא יוכל להודיע באמצעות מע"צ כאשר למע"צ תהיה מערכת השילוט הדינמי-האלקטרוני המתחלף.

ישעיהו רונן: שלטי פח רגילים אי אפשר להעביר מן המחסן כאשר משהו קורה כאן או קורה שם.

לאה ורון: מר קבלו לא הציע להציב שלטי פח.

ישראל חסון: אדוני, אני מוכרח להעיר שהתשובה שלך מדאיגה אותי.

ישראל חסון: אני שואל את זה Top down.

ישראל חסון: האחריות לכך שאזרחי המדינה הזאת יסעו בנוחות המרבית ובביטחון המרבי מוטלת על משרד התחבורה.

ישראל חסון: מדוע משרד התחבורה לא מתקן תקנות, בהתאם למגבלות כאלה או אחרות שאני לא רוצה כרגע לנתח אותן – חבל להיכנס לרזולוציה הזאת, אבל נדבר על העיקרון – שמחייבות את הרשויות השונות, בין כביש 6 ובין מע"צ ובין רשות מקומית, להודיע לציבור על הדבר הזה?

ישעיהו רונן: באיזה אופן?

ישראל חסון: בתמרור.

ישעיהו רונן: יש הודעות לציבור.

אופיר אקוניס: ברור שצריך לשכלל, ואתה גם הודית שהשאלות שלנו טובות והתשובות שלך לא מספיק טובות.

ישראל חסון: אני שואל אתכם מדוע אתם לא מתקנים תקנות כאלה.

ישעיהו רונן: משום שהדברים צריכים להיות מעשיים.

ישעיהו רונן: אני לא יכול לחייב להודיע הודעה לציבור במרחקים לא מעשיים.

ישעיהו רונן: הוא נוהג בכל מקרה לגופו – כאשר הוא יכול הוא עושה את זה, וכאשר זה מסובך מדי הוא לא עושה.

ישראל חסון: עליך להבין, אנחנו יושבים כאן כדי לומר לך שזה רחוק מאוד ממה שאנו רוצים שיהיה.

ישראל חסון: תתקנו תקנות בעניין הזה ותסייגו אותן.

ישראל חסון: מדוע אתם לא מחייבים?

ישעיהו רונן: מפני שלכל תקנה צריך להיות גיבוי טכנולוגי.

אופיר אקוניס: אפשר להביא את זה בחקיקה פרטית ולחייב.

ישעיהו רונן: אם אני יודע איך לעשות את זה אני לא צריך שידרבנו אותי.

ישעיהו רונן: כאשר אני לא יודע איך לעשות את זה, או כאשר הטכנולוגיה לא קיימת אין מה לעשות.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, אפשר יהיה להביא את החיוב הזה בחקיקה פרטית ואז גם יימצאו הפתרונות, כפי שנמצאו פתרונות לדברים רבים שעשינו כאן בכנסת.

ישראל חסון: אין בעיה טכנולוגית.

לאה ורון: אנחנו מכירים את הטכנולוגיה כפי שפועלת בשלטים אחרים, שמודיעים שיש עומס בנתיב כזה או אחר.

ישעיהו רונן: יפה מאוד, וזה נמצא כרגע בשלבים שונים של ביצוע.

ישעיהו רונן: לא צריך לאלץ את משרד התחבורה בחקיקה פרטית לבצע את זה.

ישעיהו רונן: זה בשלבים שונים של ביצוע.

ישעיהו רונן: היום אנחנו נמצאים באיזה מקום באמצע התהליך והמצב לא טוב, כפי שמצביעים חברי הכנסת, אבל הוא הולך ומתקדם.

ישראל חסון: מדוע התשובה שלך לא מוצאת חן בעיני?

ישראל חסון: כביש 6 מתריע בתחום הטריטוריאלי שלו ומפרסם את זה ברדיו ובאמצעים כאלה או אחרים.

ישראל חסון: אתה צודק, זה קיים.

ישראל חסון: אני שואל את משרד התחבורה, מדוע אתם לא פועלים?

ישראל חסון: מאחר והטכנולוגיה קיימת ולא צריך להמציא שום המצאות מדוע משרד התחבורה לא פועל לתיקון תקנות שמחייבות את הרשויות השונות לצמצם את המפגעים הללו במידת האפשר?

אופיר אקוניס: עכשיו מיקדת את השאלה.

אופיר אקוניס: מר רונן, תענה על השאלה הזאת.

אופיר אקוניס: למה אתם לא מחייבים?

אופיר אקוניס: אמרת שיש מכרז של מע"צ.

ישעיהו רונן: הדבר הזה יכול להתבצע רק על-ידי מערכת מרכז בקרה ארצי שתנהל את רשת הכבישים באזור מסוים.

ישעיהו רונן: מרכז הבקרה הראשי הזה, יש בבית דגן התחלה שלו באחריות מע"צ, אך הוא לא די מפותח.

ישעיהו רונן: כרגע מע"צ עוברת לשלב נוסף של שדרוג המרכז הזה, כדי שהמרכז יוכל לקלוט את ההודעות ולנווט את המסרים, ובחוץ יהיו השלטים.

ישעיהו רונן: הם עדיין לא קיימים ובלעדיהם אי אפשר לעשות את זה.

ישראל חסון: אבל למה משרד התחבורה לא מסמן לעצמו את המטרה שהוא רוצה להגיע אליה?

ישראל חסון: זאת השאלה שלי.

ישעיהו רונן: המטרה מסומנת, אבל צריך לבצע.

ישראל חסון: המטרה לא מסומנת על-ידך בתקנה.

ישעיהו רונן: היחסים ביני ובין מע"צ הם לא בתקנות.

ישעיהו רונן: מע"צ היא חברה ממשלתית באחריות משרד התחבורה.

אופיר אקוניס: ההוראה הזאת ניתנה להם?

ישעיהו רונן: ההנחיה הזאת ניתנה להם, והם מבצעים אותה.

ישעיהו רונן: לפעמים זה לוקח זמן נוסף.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: כלומר אנחנו בתהליך שיפור, חבר הכנסת חסון.

אופיר אקוניס: אני ממליץ לך לבקר במרכז בבית דגן.

ישראל חסון: הייתי שם, והאמן לי שאני מכיר את מה שהוא אומר.

ישראל חסון: אני מודאג.

ישראל חסון: הוא לא יורד לסוף דעתי.

ישראל חסון: זאת צריכה להיות חובה שהמדינה משיתה ולא רק יוזמה.

ישראל חסון: זאת צריכה להיות חובה שתהיה מגובה תקציבית.

ישראל חסון: זאת צריכה להיות חובה שהיא חלק מן הסטנדרד של כביש ושל תנועה בכבישים.

ישראל חסון: את זה צריך להשית פעם אחת, שיידעו שזה הסטנדרד במדינת ישראל.

ישראל חסון: אני לא מבין מדוע אתם לא עושים את זה, אבל אם אתם רוצים להמשיך לסמוך על כך שזאת תהיה יוזמה של מנכ"ל נמרץ כזה או אחר, בסדר.

ישראל חסון: אני סבור שאתם טועים.

ישראל חסון: ייתכן שאז נאמץ את מה שיושב-ראש הוועדה אמר ונפנה לחקיקה פרטית שתקבע את הסטנדרד הזה.

ישראל חסון: אתם צריכים לקבוע את הסטנדרד.

ישראל חסון: משרד התחבורה הוא תו התקן של מדינת ישראל.

ישעיהו רונן: ההנחיות שלנו למע"צ כזרוע ביצועית של משרד התחבורה הן בדיוק כפי שאמרת.

ישעיהו רונן: עכשיו הם צריכים לבצע.

ישעיהו רונן: אין דרך אחרת.

ישעיהו רונן: אנחנו לא עובדים מולם בתקנות.

ישראל חסון: אני מבקש שתשלח לוועדת הכלכלה את ההנחיה שלכם למע"צ בעניין הזה, מה הוא תו התקן החדש.

ישראל חסון: תשלחו לנו ונראה אם דעתנו תהיה נוחה.

אופיר אקוניס: אנחנו יכולים לאפשר חודשיים להרחבה של התיקונים הזמניים.

ניר ימין: אני מבקש לציין, אדוני היושב-ראש, מדובר על כך שמרחיבים מ-4 חודשים ל-6 חודשים.

ניר ימין: גם בהתאם לתקנה 18 היום, התקופה מוגבלת אמנם ל-4 חודשים אך אפשר להאריך אותה מזמן לזמן, כל פעם לתקופה נוספת של 4 חודשים, מנימוקים שיירשמו ובהתייעצות עם קצין משטרה.

ניר ימין: כאן למעשה חוסכים להם את הנימוקים שיירשמו ואת ההתייעצות עם קצין משטרה בחודשיים הללו.

ניר ימין: כלומר, אם רצו להאריך לשנה היו צריכים להציג פעמיים את הנימוקים ואת ההתייעצות, ואילו כעת במקום פעמיים יצטרכו לנמק רק פעם אחת.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: נצביע על תקנה 2. מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה     בעד תקנה 2 (תיקון תקנה 18 לתקנות העיקריות) – 2 נגד – אין  נמנעים – אין התקנה נתקבלה.

אופיר אקוניס: תקנה 2 נתקבלה.

חוה ראובני: תקנה 23(א) עוסקת בחובת ציות של עובר דרך להוראות.

חוה ראובני: פסקה (1) עוסקת בהוראות של שוטר.

חוה ראובני: פסקה (1א) הנוכחית עוסקת בהוראות של עובדי מע"צ או של עובדי חברת נתיבי איילון לגבי הכוונת תנועה במקרה של עבודות בכביש.

חוה ראובני: כאן לא מדובר על תִּמרור והסדרי תנועה, אלא על האיש שעומד במקום ומכוון: סע מפה, סע משם, עצור.

פיני קבלו: מה צבע המדים?

אופיר אקוניס: עולות כאן כמה שאלות.

אופיר אקוניס: מה זה "או מטעמה"?

אופיר אקוניס: והיכן נקבע שזה עובדי מע"צ או נתיבי איילון או רכבת ישראל?

חוה ראובני: בנוסח החדש זה לא רק הם.

חוה ראובני: בכוונה זה לא מפורט.

אופיר אקוניס: לא בכוונה זה לא ברור.

אופיר אקוניס: אם חברה פרטית – ושאלתי גם את המנכ"ל שלכם לגבי אותה חברה, שלא חשוב שמה, שבונה עכשיו נתיב או פרויקטים אחרים – רוצה לקבל את הסמכויות הללו, אני נגד שחברה פרטית תקבל סמכויות הכוונה.

אופיר אקוניס: אלה כמעט סמכויות שיטור.

חוה ראובני: יש רשימה של נושאי תפקידים בגופים שונים שניתנו להם סמכויות של רשות תִּמרור מקומית.

חוה ראובני: אלה הסמכות שמתפרסמות ברשומות, ובהקשר לחברה שאתה מדבר עליה – שם זה נקבע בחקיקה ראשית, שהזכיין של הנתיב המהיר לפי חוק נתיבים מהירים, או הזכיין של מנהרות הכרמל, או חברת "דרך ארץ" בכביש 6, נקבע שהם רשות תִּמרור מקומית מכוח חקיקה ראשית.

חוה ראובני: זה קבוע בחוק.

חוה ראובני: אני יכולה להעביר לאדוני היושב-ראש רשימה של רשויות התִּמרור, שכוללת למשל ראשי ערים.

לאה ורון: יש לנו את רשימת רשויות התִּמרור.

לאה ורון: עו"ד מלי סיטון העבירה אותה לוועדה.

חוה ראובני: ניתנו להם הסמכויות שהתקנות מעניקות לרשות תִּמרור מקומית לגבי הצבת תמרורים, וכפי שדיברנו קודם, הסדרי תנועה זמניים.

חוה ראובני: כאן אנחנו רוצים לאפשר לעובדים שלהם, במקום שהם עושים עבודות ומתחזקים את הכביש, לכוון את התנועה בזמן העבודות, להסיט את התנועה ימינה או שמאלה על מנת לעצור את התנועה ולהסדיר אותה.

חוה ראובני: לפעמים נתיב אחד נסגר ויש רק נתיב אחד לשני הכיוונים, דברים מן הסוג הזה.

חוה ראובני: המטרה לאפשר להם לכוון את התנועה.

ישעיהו רונן: כולל עבודות בלילה ללא ליווי משטרתי.

חוה ראובני: מכיוון שראש רשות התִּמרור ממונה שמית, הוא ראש העירייה או מנהל אגף התנועה בעירייה מסוימת, או נושא משרה בכיר באחד מן הגופים הללו, ברור שהוא עצמו לא יעמוד שם ויכוון את התנועה.

חוה ראובני: לכן זה צריך להיות לא רשות התִּמרור עצמה, שזה המנכ"ל, המנהל, הסמנכ"ל או המהנדס הראשי, אלא עובד, מישהו מטעם רשות התִּמרור שנמצא בשטח ויכול לכוון את התנועה, ועובר דרך יציית למכוון התנועה כי אחרת אי אפשר יהיה לבצע עבודות.

אופיר אקוניס: ולגבי הפרויקטים שציינתי יש חקיקה ראשית?

אופיר אקוניס: טוב.

חוה ראובני: כאן מדובר על עבודות: "לצורך הכוונת התנועה במקום שבו מבצעת רשות התִּמרור המקומית עבודת סלילה או אחזקה של כביש המצוי בתחומה".

חוה ראובני: לא דרך קבע, אלא רק בזמן עבודות.

ניר ימין: עו"ד ראובני, היושב-ראש שאל על הזכיינים הפרטיים.

ניר ימין: את התייחסת לעובדים של רשות התִּמרור המקומית.

ניר ימין: כאן כתוב: "או מטעמה".

ניר ימין: הכוונה שלכם שזה יהיה "או מי מעובדיה"?

חוה ראובני: קודם כול, זה לא יכול להיות רשות התִּמרור עצמה, והסברתי מדוע.

חוה ראובני: זה צריך להיות הגוף שמצוי בשטח, כלומר עובד ישיר של רשות התִּמרור, עובד עירייה או עובד מע"צ, או קבלן המשנה שמע"צ או העירייה או "דרך ארץ" העסיקו כדי לבצע את העבודה במקום, ובלבד שהוא עבר הכשרה והוא מזוהה וכולי.

ישראל חסון: רכב שנפגע בתאונת דרכים שלא היו בה נפגעים ומונח בצד הכביש ומחכה לפינוי, זה חלק מן העבודות?

חוה ראובני: לא. מדובר כאן באופן ספציפי על עבודות סלילה או אחזקה.

ישראל חסון: למה אנחנו לא מסמיכים אותם לסייע בעניין הזה?

ישראל חסון: שתי מכוניות מתנגשות, יש מכה בפח ושתי המכוניות עומדות בצד ואז נגרם פקק של שעה ומשהו.

ישראל חסון: עברתי חווייה של נסיעה במשך שעתיים בכביש 1 מירושלים עד שער הגיא.

ישראל חסון: נגרמה לאחד האוטובוסים פגיעה קלה ולפיכך נאלצנו לעמוד במשך שעתיים ולא היתה שום הכוונה.

ישראל חסון: המשטרה לא מסוגלת לעמוד בכל מקום כזה, לשלוח גופים, להפנות תנועה.

ישראל חסון: למה אי אפשר להשית את זה, למשל בכביש 6, שגורמים שלו יכוונו את התנועה למחלפים אחרים כדי שלא ייתקעו בפקקים?

ישראל חסון: יש לי עוד שאלה אליכם בעניין הזה.

ישראל חסון: האם משרד התחבורה חשב, בחן, בדק מה המשמעות של חובת פינוי מנתיבי תנועה, נתיבים מהירים, בזמן שנגרם מפגע?

ישראל חסון: חבר הכנסת אופיר אקוניס, כמה פעמים בנסיעות שלך בארץ יוצא לך לעמוד זמן רב בכביש ובסוף אתה רואה שני חבר'ה שפגעו זה בזה אך לא קרה כלום?

ישראל חסון: יש מקומות בחוץ-לארץ, בגרמניה למשל, שם הגופים נקנסים אם הם לא מפנים מפגע בתוך פרק זמן של 18 דקות.

ישראל חסון: אתה מבין מה החיסכון המצטבר שיהיה כאן?

ישראל חסון: אני שואל את עצמי מה המשמעות של זה.

ישראל חסון: האם מישהו בחן את זה?

ישראל חסון: בסך הכול לאורך 50 קילומטרים לכל צד צריך להחזיק 3 רכבי פינוי כאלה ואז תראו כמה נוכל לחסוך.

חוה ראובני: בחוזה הזיכיון של "דרך ארץ" יש להם חובה לדאוג לפינוי מפגעים.

ישראל חסון: אבל אין להם סמכות.

חגי טל: אסור לי להזיז רכב בלי אישור של המשטרה.

ישראל חסון: הוא צריך שיהיה לידו שוטר.

חגי טל: אם לא צריך שוטר – אני מזיז את המפגע.

חגי טל: אנחנו מחזיקים היום מערך של מכוניות גרר ומטפלים בזה, אבל כאשר יש תאונה עם נפגעים אסור לי לגעת בכלי הרכב בלי אישור של המשטרה.

חגי טל: אם אין נפגעים – אני עושה את זה.

ישראל חסון: למה זה לא מתקיים בכביש 2 ובכביש 1?

עוזי יצחקי: כי אין להם בקרה.

ישראל חסון: למה אתם לא מחייבים את הגורמים שמחזיקים את הכביש?

עוזי יצחקי: הם לא ערוכים לזה.

ישראל חסון: אני מחזיר אותך לשאלת היסוד שלי בנושא התִּמרור.

ישראל חסון: משרד התחבורה הוא הגורם שאמור לקבוע את התקן.

ישראל חסון: אני פשוט לא מבין.

ישראל חסון: משרד התחבורה צריך להגיד: זה הסטנדרד שאני רוצה לראות בתהליך שחרור הצירים לתנועה שוטפת, את זה אני רוצה.

ישראל חסון: אם אתה עובד בכביש אני רוצה שיהיו לך תמרור והתראה.

ישראל חסון: אם יש פגיעה ברכב בלי נפגעים אני דורש ממך שתפנה את המפגע בתוך 20 דקות.

ישראל חסון: תגיד לי מה המשמעות של זה.

ישראל חסון: אני לא מתאר כאן תיאור שחור ומוגזם, אלא הציבור אכן עומד שעות בפקקים.

ישראל חסון: תראה לי אדם אחד במדינת ישראל שמסוגל להגיד שהוא יגיע מחיפה לתל-אביב בתוך שעה.

ישעיהו רונן: היערכות כזאת לא קיימת.

ישראל חסון: מדוע?

ישעיהו רונן: מפני שהיא לא קיימת.

ישעיהו רונן: לצורך זה צריך היערכות ואנשים וכסף.

ישראל חסון: האם בדקתם את המשמעויות של זה?

ישראל חסון: גם בעניין העסקת פקחים – אני נותן לכביש 6 סמכות להעסיק פקחים כדי להתריע בפני הנהגים.

ישעיהו רונן: לא נכנסנו לזה.

ישראל חסון: אני רוצה לראות מינימום אזרחים עומדים בפקקים שלא לצורך.

ישראל חסון: זה מאות אלפי, אם לא מיליוני שעות עבודה.

ישראל חסון: דרך אגב, זה יוצר התנהגות עצבנית על הכביש ויש לכך הרבה השלכות.

אופיר אקוניס: הצבת בפני משרד התחבורה אתגר חדש.

אופיר אקוניס: יש דברים שמחדשים כאן גם לאנשי משרד התחבורה, כל מיני רעיונות חדשים.

אופיר אקוניס: אולי אפילו הם לא נתקלו בדבר כזה.

ישעיהו רונן: אני מבקש להגיד דבר מה.

ישעיהו רונן: זה לא תשובה.

ישעיהו רונן: בארצות-הברית מקובל המונח Highway Patrol, בדומה לרעיון שאתה מעלה.

ישעיהו רונן: בכל רשת הכבישים יש ניידות, כפי שפועלות בכביש 6, וכאשר קורה דבר מה הן מייד שם, וזה נהדר.

ישעיהו רונן: בישראל אין דבר כזה.

ישעיהו רונן: מדוע?

ישעיהו רונן: אינני יודע.

ישעיהו רונן: מאז ומעולם לא היה דבר כזה בישראל.

ישעיהו רונן: אין כרגע על השולחן בדיקה של דבר כזה.

ישעיהו רונן: זה כרוך בהרבה מאוד אנשים, תקציבים, רכבים, היערכות וכן הלאה.

ישעיהו רונן: אם זה יהיה – זה יהיה.

ישראל חסון: קטע הכביש המהיר הארוך ביותר שלך אורכו 100 קילומטרים.

ישראל חסון: גם אם תניח שאתה צריך להציב רכב גרירה בכל 30 קילומטרים – זה שלושה צוותים.

ישראל חסון: על-פי החישוב שלי, זה מחייב להחזיק 12 צוותים סביב השעון.

ישראל חסון: זה עניין של תפיסה.

ישראל חסון: אני לא מדבר עכשיו על הניתוח ההנדסי או על הניתוח הארגוני.

ישראל חסון: אני שואל את משרד התחבורה למה אין לכם תפיסה שחובתכם לייצר סטנדרד של תנועה, ובעקבות זה להוריד הנחיות לכל הגורמים המבצעים?

ישראל חסון: שואלים מדוע האזרח מפר חוק, מדוע הוא יורד לשוליים, מדוע הוא נוסע מהר, למה הוא עצבני על הכביש.

ישראל חסון: התשובה היא כי באמת בסופו של יום הוא לא יודע לתכנן.

ישראל חסון: הרשות צריכה לחשוב על האזרח, לא להיפך.

ישעיהו רונן: עד לרגע זה, זה לא קיים.

ישעיהו רונן: צריך לחזור למשרד ולקיים דיון בהנהלה.

עוזי יצחקי: הרעיון הזה עלה במע"צ, אך הוא עולה כסף רב.

ישראל חסון: כמה עולה לך פיתוח תשתית כבישים לשנה?

ישראל חסון: אני מוכן להתחייב בפניך שהעלות של הדבר הזה לא יותר מ-1.5% מן התקציב שלך.

ישעיהו רונן: יכול להיות.

ישראל חסון: ב-1.5% האלה מה אתה חוסך?

עוזי יצחקי: נבדוק את זה.

חוה ראובני: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לתקנה 69(ה) שמתירה לעצור רכב בשולי דרך בין-עירונית.

חוה ראובני: האיסור לחנות "לא יחול על עצירתו או עמידתו של רכב שהיה הכרח לעצרו ולהעמידו באופן זמני על פני הכביש עקב קלקולו, ובלבד שנוהג הרכב יעשה כל הדרוש כדי להסיעו לשולי הדרך, במידת האפשר, ולהרחיקו מן הדרך בכלל במהירות האפשרית".

חוה ראובני: כלומר, האחריות מוטלת על בעל הרכב.

חוה ראובני: לפני כשלוש שנים בוועדה הזאת ניסינו להעביר תקנה שמגבילה את משך הזמן ומטילה עליו פרק זמן לפינוי הרכב.

ישראל חסון: את מדברת על האזרח.

חוה ראובני: כן, על בעל הרכב, כדי שיפנה את הרכב.

חוה ראובני: הוועדה לא אישרה את התקנה.

ישראל חסון: עזבי אותי מן האזרח.

ישראל חסון: אני מדבר על תפיסה.

ישראל חסון: מה האזרח רוצה?

ישראל חסון: האינטרס של האזרח לזוז מהר ככל האפשר מאותה נקודה בדרך, במינימום עלות.

ישראל חסון: אני שואל מה המדינה עושה.

ישראל חסון: תקבעו סטנדרד.

ישראל חסון: פעם אחת תקבעו את זה ואז תצרו תרבות אחרת של תנועה.

לאה ורון: עו"ד ראובני, את זוכרת למה הוועדה לא אישרה את התקנה המוצעת?

חוה ראובני: היה דיון על חישוב השעות בשבתות וחגים, בלילה וביום, וכמה זה עולה.

ישראל חסון: זה מחייב כל אחד מאתנו לעשות מינוי אצל חברות גרר מכאן ועד להודעה חדשה בכדי להבטיח זמינות.

ישראל חסון: זה משית עלות על האזרח.

לאה ורון: בטווחים קצרים יותר מאשר חברות הגרר נותנות היום.

ישראל חסון: אני סבור שהמדינה לא חושבת עד הסוף מה היא נותנת כשירות, היא לא מחנכת.

ישראל חסון: מצדי שהמדינה תעשה את זה ותחייב בתשלום, כפי שהזמנת אמבולנס מחייבת תשלום.

פיני קבלו: באשר לפקחים, לפני כשנה הסדרנו את זה עם המשטרה, את כל נושא צבעי התלבושות והסמלים, שזה זהה כמעט למשטרה.

פיני קבלו: הסדרנו את העניין הזה לעומת פקחי המשטרה.

פיני קבלו: כנ"ל לגבי הפקחים של הקבלנים שעושים את העבודות בכביש 6 או בכל דרך אחרת.

פיני קבלו: דבר שני, כאשר מאפשרים לקבלן להעסיק קבלנים משלו – גם אני נוסע הרבה מאוד, כל יום כ-300-400 קילומטרים ואני נתקל בזה ולכן אולי יש לי יותר הערות – אם יש זמן שהפקח חוסם את הכביש, כאשר הוא מועסק על-ידי הקבלן יש לו עדיפות לתת לקבלן להפעיל את המשאית או את המכבש כדי לבצע את כל העבודות.

פיני קבלו: האם יש זמן מסוים שהוא חייב לאפשר זרימה של תנועה בכביש?

פיני קבלו: כאשר הוא עובד מטעם הקבלן הוא נותן כמובן עדיפות לקבלן כדי שהעבודה תתבצע מהר יותר והאזרח מחכה הרבה יותר זמן במחסומים היכן שמכווינים את התנועה.

פיני קבלו: אולי אפשר לקבוע איזה הסדר בעניין הזה.

פיני קבלו: זה קורה בעיקר בעת שמתחילים את העבודות, כאשר מתחילים להתארגן.

פיני קבלו: אז עוצרים את הכול, מורידים את המשאיות, מתחילים להזרים לכביש את המכבשים וסוגרים את הכביש לזמן רב.

אופיר אקוניס: אדוני היועץ המשפטי, אני מבין שעל-פי סט התקנות הזה שהגיע מן הייעוץ המשפטי של משרד התחבורה כל אלה יהיו רשאים לכוון תנועה?

לאה ורון: כל אלה הם רשויות התִּמרור במדינת ישראל.

ניר ימין: כן, כל אלה וכל מי מטעמם, לפי הנוסח של התקנה.

חוה ראובני: כל אחד בתחום השיפוט שחל עליו.

לאה ורון: הוסיפו כאן: "רשות תִּמרור מקומית או מטעמה".

אופיר אקוניס: למשל חברת "שפיר נתיב מהיר בע"מ" הזיכיון שלה יסתיים בחודש אפריל, אז הם לא יוכלו.

ישעיהו רונן: כשיסתיים זה יסתיים.

אופיר אקוניס: זה כבר הסתיים באפריל 2010.

אופיר אקוניס: כתוב שיש להם את הקטע הזה מאפריל 2005 ועד אפריל 2010.

ישעיהו רונן: תהיה הארכה.

אופיר אקוניס: איך תהיה הארכה?

חוה ראובני: זה סמכות שמואצלת.

חוה ראובני: יש להם סמכות מכוח חוק נתיב מהיר.

אופיר אקוניס: גם אם נתקן את התקנה הזאת עכשיו זה לא יחול עליהם.

אופיר אקוניס: הם יהיו מוגבלים.

אופיר אקוניס: עכשיו הם לא מוגבלים בזמן.

אופיר אקוניס: חברת "דרך ארץ", לפי הכתוב כאן, לא מוגבלת בזמן.

לאה ורון: ברשימה כתוב שמדובר בחוק נתיבים מהירים לרכב ציבורי והוא נקבע כהוראת שעה.

לאה ורון: אני מניחה שאתם תידרשו לכנסת על מנת להאריך את הוראת השעה.

חוה ראובני: חוק נתיבים מהירים – שמו תוקן כבר בשנת 2005 או 2006 כשנעשה התיקון הגדול לחוק.

חוה ראובני: שמו היום "חוק נתיבים מהירים" והוא לא הוראת שעה.

חוה ראובני: למעשה אצילת הסמכות הזאת מיותרת.

חוה ראובני: היא באה לפני התיקון לחוק.

חוה ראובני: היום החוק קובע במפורש שיש להם סמכות.

חוה ראובני: אחת הסמכויות שיש לבעל הזיכיון לפי החוק היא סמכות של רשות תִּמרור מקומית.

חוה ראובני: הם כבר לא נזקקים לאצילת הסמכות הזאת.

חוה ראובני: זה בא מכוח החקיקה הראשית במישרין.

חוה ראובני: זה נקבע לפני שהיה תיקון בחקיקה הראשית שנתן את הסמכות הזאת.

חוה ראובני: לפני כן זה נעשה בתהליך של אצילת סמכויות.

ניר ימין: התקנה הזאת רלוונטית יותר לא למקרים שיש חקיקה ספציפית שמסדירה נתיבים מהירים, כמו בכביש 6 או במנהרות הכרמל, אלא למקרים שהרשות המקומית מבצעת עבודה ומבקשת להכווין את התנועה במקום באמצעות הזכיין שמבצע עבורה את העבודה או באמצעות העובדים של רשות התִּמרור בעצמם.

ניר ימין: זה פחות רלוונטי לכל מיני מכרזי BOT כאשר חוזה הזיכיון או הסמכויות והחובות של החברה הוסדרו בחקיקה ספציפית.

ניר ימין: אבל גם כאן צריך להתייחס לשאלה מה באמת יכולים לעשות או לא יכולים לעשות העובדים הללו שיכווינו את התנועה.

ניר ימין: אם בביטוי "או מטעמה" הכוונה לעובדים של רשות התִּמרור או לעובדים שמבצעים עבורה את העבודות אז אולי כדאי לכתוב את זה.

ניר ימין: שלא יהיה כתוב "או מטעמה" אלא "או מי שמבצע מטעמה עבודת סלילה או אחזקה של כביש המצוי בתחומה".

ניר ימין: שיהיה ברור שאין כאן אפשרות אצילה של סמכויות באופן כללי מאוד.

אופיר אקוניס: מה הנוסח שאתה מציע?

ניר ימין: יהיה כתוב: "להוראות שנותן עובד במדים של רשות תמרור מקומית או", ובמקום המילה "מטעמה" יבוא מה שמופיע היום בסיפה: "או מי שמבצע מטעמה עבודת סלילה או אחזקה של כביש המצוי בתחומה".

רוני לוינגר: אני רוצה להסביר איך זה עובד במע"צ.

רוני לוינגר: בתקנה 23 המקורית, לפני התיקון, מופיעה מע"צ.

רוני לוינגר: למע"צ יש מערך פקחים.

רוני לוינגר: על-פי נוהל שלנו ובשיתוף פעולה איתם הם נותנים לנו את השמות של הפקחים ואנחנו מאשרים אותם.

רוני לוינגר: אנחנו שותפים איתם בהדרכה ובהסמכה של אותם פקחים.

רוני לוינגר: הפקחים הם לא מי שמבצעים את עבודת הסלילה.

רוני לוינגר: זה יכול להיות מערך פקחים אחר.

ניר ימין: אולי לא הסברתי את עצמי נכון.

ניר ימין: לא התכוונתי להשמיט את המילים "שהוסמך לכך בידי מפקד מחוז ..."

ניר ימין: , אלא במקום המילה "מטעמה" להתייחס ספציפית למי שמבצע את עבודת הסלילה או האחזקה.

רוני לוינגר: אבל הפקח הוא מטעם מע"צ.

רוני לוינגר: הוא לא שייך לארגון.

רוני לוינגר: זאת יכולה להיות חברה אחרת.

רוני לוינגר: ייתכן שיש חברה שסוללת וחברה שמפקחת.

רוני לוינגר: זה לא בהכרח אותו גוף.

רוני לוינגר: הוא מטעם רשות התִּמרור המקומית.

אופיר אקוניס: ברמה העקרונית המשטרה מוכנה להפריט את סמכויותיה?

אופיר אקוניס: זאת שאלת היסוד.

רוני לוינגר: בישיבות המקדימות נאמר שיש מצוקה.

רוני לוינגר: זה מונח על השולחן בגופים הרלוונטיים כבר לא מעט זמן.

רוני לוינגר: לא אני כאיש משטרה אבוא לקדם אינטרסים של גופים אחרים, אבל בשטח יש מצוקה אמיתית של פקחים, ואפילו היה מסחר בין פקחים.

רוני לוינגר: מע"צ שהיו לה המון פקחים סחרה באותם פקחים לטובת גופים אחרים.

רוני לוינגר: עכשיו אנו מנסים להסדיר את זה.

רוני לוינגר: למשל ברכבת המקומית בירושלים לפעמים העבודות נתקעו כי לא היו פקחים.

רוני לוינגר: עכשיו אני תמה למה הם לא נכנסים לתוך ההסדר הזה.

ישעיהו רונן: כי הם לא רשות תִּמרור מקומית.

רוני לוינגר: אנחנו קבענו שזה יהיה רשות תִּמרור מקומית.

רוני לוינגר: בנוסח הקודם נכתב: "מי שיש לו זיכיון לעבודה מטעם הממשלה".

ישעיהו רונן: לא כך היה.

רוני לוינגר: זה היה הנוסח הקודם של התיקון לתקנה 23.

רוני לוינגר: התנאי שזה יהיה רשות תִּמרור מקומית, זה דבר שהתווסף אחר-כך.

רוני לוינגר: ייתכן שזה נכון, אבל אינני יודע.

ישעיהו רונן: היו הרבה שיחות והרבה הצעות.

ישעיהו רונן: בכל אופן, זה מה שמונח כאן כרגע.

ישעיהו רונן: יש כאן הצמדה לרשות תִּמרור מקומית, שהיא בעינינו גוף די בשל, כשיר וטוב כדי לתת לו סמכות כרשות תִּמרור מקומית מלכתחילה, ולפיכך היא גם מספיק כשרה וטובה בעינינו כדי לפקח על העבודות של עצמה.

ישעיהו רונן: זה היה הרעיון שעמד בבסיס הקביעה הזאת.

ישעיהו רונן: נכון, היו הצעות אחרות לתת לכל מיני גופים נוספים.

ישעיהו רונן: בכל אופן, כרגע זה המוצע ואני שלם עם המוצע.

ישעיהו רונן: לא הייתי ממהר לתת סמכויות פיקוח בשטח לגופים שלא הוסמכו כרשות.

ישראל חסון: אני מוכרח לשאול אותך שאלה.

ישראל חסון: מה שאמר כאן נציג המשטרה נכון?

ישראל חסון: יש עבודות שמתעכבות כתוצאה מכך שאין די מפקחים שמוסמכים להכווין תנועה?

ישעיהו רונן: כן.

ישראל חסון: אני חוזר לשאלת היסוד שלי: איך משרד התחבורה פותר את הבעיה הזאת למען כל האזרחים?

ישעיהו רונן: ההצעה הזאת באה בדיוק לפתור את זה.

ישראל חסון: לא. לפי מה שאומר רפ"ק רוני לוינגר הניסוח כאן לא פותר.

ישעיהו רונן: אני סבור שכן.

ישעיהו רונן: לפי ההבנה שלנו, ההסמכה של כל רשויות התִּמרור להסמיך פקחים משל עצמן ולא להיות תלויות רק בליווי המשטרתי המקורי כפי שהיה מאז קום המדינה – למשטרה אין יכולת לספק, ולכן אנחנו משחררים אותם מן החובה להיעזר בליווי משטרתי והם מכשירים עובדים משלהם בהכשרה מתאימה.

ישעיהו רונן: זה יפתח את כל העניין.

ישעיהו רונן: כל חברה תייצר לעצמה מספיק פקחים ותפקח מטעמה ולא תהיה תלויה בגורם חיצוני.

ישראל חסון: לפי מה שאמר רפ"ק לוינגר, הוא בעצם הגורם המסמיך.

ישעיהו רונן: גם הוא.

ישעיהו רונן: הגורם המסמיך הוא המנחה.

ישראל חסון: הוא הגורם שמכשיר והוא הגורם המסמיך.

ישראל חסון: אתה יכול להבטיח לנו שהוא לא יהיה צוואר בקבוק ושהוא יסמיך כנדרש?

ישעיהו רונן: לא.

ישראל חסון: אלו צעדים נקטתם?

ישראל חסון: מה נקבע בדיונים ביניכם?

ישראל חסון: בתחומים רבים יצא שהעברנו את הפקק צומת אחד קדימה או אחורה.

ישעיהו רונן: אני סבור שלא כך קורה כאן.

ישעיהו רונן: כפי שזה מתבצע כרגע, מע"צ למשל מבצעת כרגע סדרה רחבה מאוד של קורסים.

ישעיהו רונן: מר שקר, מהנדס התנועה הראשי של מע"צ, תתאר בבקשה איך אתם עושים את זה.

נחלה שקר: למע"צ יש היום כ-600 פקחי תנועה והיא משתמשת בהם לצורך הכוונת תנועה בפרויקטים שלה וגם בפרויקטים של רשויות אחרות.

נחלה שקר: כל רשות אחרת שרוצה לבצע עבודה, אם המשטרה לא יכולה לספק לה שוטרים עבור ביצוע העבודה מבקשת פקחים מטעם מע"צ ואז מע"צ, עבור תשלום כמובן, נותנת להם את השירות הזה.

ישראל חסון: מחר כביש 6 ירצה שיהיו לו פקחים משלו.

נחלה שקר: אין בעיה, התקנות הללו מאפשרות לו.

נחלה שקר: מע"צ נמצאת בתיאום עם המשטרה.

חגי טל: אוכל לעשות את זה לבד, בהדרכת המשטרה.

חגי טל: כשהתקנה הזאת תעבור אני אכין את הקורס ואאשר את התכנים ביחד עם המשטרה.

חגי טל: המשטרה לא תהיה צוואר בקבוק בעניין הזה.

ניר ימין: הנוסח של התקנה היום לא מדבר על החלפת האופן שבו נעשית ההכשרה או החלפת ההסמכה.

ניר ימין: ההכשרה וההסמכה נעשית עדיין, לפי הנוסח המוצע, כפי שנקבע בפסקה (א)(1א), שקובעת שההסמכה היא "בידי מפקד מחוז או ראש אגף התנועה במשטרת ישראל לאחר שקיבל הכשרה מתאימה".

ניר ימין: זה הנוסח שמופיע גם כעת.

ניר ימין: אני מניח שההכשרה נעשית גם היא בידי המשטרה.

חגי טל: המשטרה מאשרת את התכנים.

אופיר אקוניס: הוא אומר שהוא עושה היום את ההכשרה בעצמו.

ניר ימין: הוא לא עושה.

לאה ורון: הוא יעשה, אם התקנות יתקבלו.

חגי טל: אני אעשה כמו מע"צ.

ישעיהו רונן: מע"צ מבצעת את ההדרכה לאחר שהמשטרה מאשרת את התכנים.

אופיר אקוניס: זה מקובל על המשטרה?

רוני לוינגר: כן.

ישראל חסון: יהיה להם תיעוד ואמצעי זיהוי?

חגי טל: כן.

ישראל חסון: מי מחלק את התיעוד?

חגי טל: בנוהל הזה המשטרה בודקת גם את הרישום הפלילי, שלא יהיו עברייני תנועה וכן הלאה.

חגי טל: המשטרה מאשרת שמית כל אחד מן השמות שמגישים לה ומאשרת את התכנים של הקורס.

חגי טל: את התעודות מנפיקה רשות התִּמרור המקומית באישור המשטרה על-פי רשימה שמית.

נחלה שקר: הייתי מבקש להשיב על השאלה לגבי ניגוד אינטרסים של פקח תנועה בעבודתו עם הקבלן.

נחלה שקר: פקח תנועה לא כפוף בכלל לקבלן.

נחלה שקר: הוא כפוף לרשות הדרך, כך שאין כאן שום ניגוד אינטרסים.

אופיר אקוניס: מר רונן, אתה מתואם עם כל הגורמים במשרד התחבורה?

ישעיהו רונן: כן, בהחלט כן.

ישעיהו רונן: אנחנו רוצים לשחרר את הפקק.

ישעיהו רונן: תיארנו כאן את מסלול ההתקדמות.

לאה ורון: למעט ההערה של עו"ד ימין, שבמקום המילה "או מטעמה" יהיה נוסח אחר שעו"ד ימין הציע, או שיוצע בוועדה, הנוסח של התקנה מקובל על משרד התחבורה ואותו הוא מבקש?

ישעיהו רונן: כן.

לאה ורון: אני הבנתי שמשרד התחבורה ביקש לפני כן דבר אחר.

נחלה שקר: בתנאי שזה לא יפגע במע"צ להפעיל פקחי תנועה ברשויות אחרות.

אופיר אקוניס: לא הבנתי שזה אמור לפגוע למע"צ להפעיל פיקוח ברשויות אחרות.

ניר ימין: כלומר, הנוסח יהיה כנוסח התקנה שהועבר לוועדה.

ניר ימין: עו"ד לוינגר, אמרת משהו לגבי המילה "מטעמה", שלא נכון לכתוב "או מי שמבצע עבודות מטעמה"?

רוני לוינגר: ניסיתי לומר שחשוב שלא תיפול כאן איזו טעות.

רוני לוינגר: במע"צ למשל יש מערך פקחים נפרד שנותן שירות עבור מע"צ.

קריאה: מערך הפקחים של מע"צ הוא לא עובדי מע"צ.

קריאה: הם עובדי חברת כוח-אדם.

חגי טל: הם לא המבצעים.

חגי טל: הם לא הסוללים עצמם.

ניר ימין: אבל מע"צ מבצעת מטעם רשות התִּמרור המקומית.

חגי טל: לפי הנוסח שהצעת יוצא שהפקח הוא מן החברה שמבצעת את העבודות, אך אין זה נכון.

חגי טל: הוא מטעם רשות התִּמרור המקומית ולא מטעם החברה הקבלנית.

חגי טל: לכן לדעתי צריך להשאיר את נוסח התקנה כפי שהוצע.

חגי טל: אין כאן שום בעיה.

חגי טל: הפקח הוא מטעם הרשות, או עובד הרשות המקומית או מטעמה.

חגי טל: זה בדיוק כמו במע"צ.

חגי טל: לא צריך לשנות את זה.

ניר ימין: זה רחב מדי.

ישעיהו רונן: צורת העבודה היחידה שאנו מכירים של רשויות תִּמרור מקומיות היא ביצוע סלילה או ביצוע אחזקה.

ישעיהו רונן: הם הרי לא מבצעים דברים אחרים, אין להם אינטרסים אחרים.

ישעיהו רונן: לצורך זה הם מכינים מכרזים ומעסיקים קבלנים.

ישעיהו רונן: הם שולחים את הקבלנים לשטח.

ישעיהו רונן: לצורך פיקוח על התנועה הם יכשירו פקחים משלהם או ישכרו אותם בהסכמים משלהם ממי שיש לו פקחים.

ישעיהו רונן: בכל מקרה, הם יועסקו מטעם רשות התִּמרור המקומית שיוזמת ומבצעת.

לאה ורון: האם הכוונה מטעם רשות התִּמרור עצמה?

לאה ורון: אם אני עובדת של "שפיר", האם אני אהיה המפקח, או במידה ו"שפיר" שכרה קבלני משנה, האם כאשר נאמר "מטעמה" מדובר על אותם עובדים מטעם קבלני המשנה?

לאה ורון: האם יש שרשור של הסמכויות?

ישעיהו רונן: אם הוא צריך 50 פקחים ויש לו 20 פקחים, לטעמנו אין מניעה שיפנה למע"צ וישכור ממנה פקחים.

לאה ורון: לא מדובר על מע"צ.

לאה ורון: במע"צ ברור שאלה פקחים שעברו הדרכה.

אופיר אקוניס: האם "דניה סיבוס" מפעילה פקחים משלה?

לאה ורון: לא מדובר על זה.

לאה ורון: מדובר על קבלני משנה קטנים.

חוה ראובני: שקיבלו הכשרה מתאימה.

אופיר אקוניס: בכביש 431 רוצים לעשות איזה שינוי זמני וחברת "דניה סיבוס" היא המבצעת.

אופיר אקוניס: מי יכול לעשות את הפיקוח באותו מקום?

חגי טל: "דניה סיבוס" לא יכולה לעשות את הפיקוח.

חגי טל: מי שיכול לעשות את זה היא חברת "נתיבי היובל", שהיא רשות התִּמרור המקומית, שהיא הזכיין.

חגי טל: היא תוכל להכשיר מערך פקחים מטעמה ולהפעיל אותם.

חגי טל: לא "דניה סיבוס".

חגי טל: "דניה סיבוס" לא תוכל להכשיר פקחים.

נחלה שקר: מפקחי התנועה כפופים ישירות לרשות הדרך ולא לקבלן שמבצע את העבודה.

אופיר אקוניס: גברת ראובני, אתם עומדים על הנוסח המוצע "שהוסמך לכך בידי מפקד מחוז או ראש אגף התנועה במשטרת ישראל לאחר שקיבל הכשרה מתאימה"?

חוה ראובני: זה הנוסח שאנחנו מציעים.

חוה ראובני: אם יוצע נוסח חלופי נשקול אותו.

אופיר אקוניס: אתם עומדים על הנוסח.

אופיר אקוניס: בסדר.

רוני לוינגר: במהלך השנים פנו אלינו חברות ואמרו: תנו לנו מה שאתם נותנים למע"צ.

רוני לוינגר: אמרנו שאנו מחויבים לתקנה.

רוני לוינגר: כולם מחכים, המשק מחכה לתיקון תקנה 23 כדי שיוסדרו גם רשויות וחברות אחרות – כביש 6, נתיבי היובל, הרכבת המקומית בירושלים וגופים אחרים – ולא יהיו תלויים יותר במע"צ.

חוה ראובני: לאור ההערות שנשמעו כאן באשר לצוואר הבקבוק, אולי אפשר להגיד שהמשטרה תפקידה לא להסמיך בכלל.

ישעיהו רונן: תפקיד המשטרה לאשר את התכנים.

אופיר אקוניס: שאלתי אתכם לפני כ-20 שניות אם אתם עומדים על הנוסח.

חוה ראובני: אמרנו שזה הנוסח שאנחנו מציעים.

חוה ראובני: אם נשמע הצעה אחרת, נבדוק אותה.

אופיר אקוניס: זה סעיף לדיון בישיבה נפרדת.

אופיר אקוניס: לכן שאלתי אתכם לפני הישיבה האם אתם עומדים להביא את כל התקנות באבחת חרב כזאת, כי זה סעיף שידעתי שהדיון עליו יימשך שעתיים.

ישראל חסון: דרך אגב, הסעיף הזה חשוב.

ישראל חסון: שחרור צוואר הבקבוק הזה קריטי.

ישראל חסון: סליחה על שאני אומר, אבל לקח למשרד התחבורה מספיק שנים לתקן את הדבר הזה.

ישראל חסון: אני סבור שההערות שנאמרו כאן נכונות, אבל צריך לקחת אותן בפרופורציה המתאימה.

ישראל חסון: אנחנו צריכים לחייב את המשטרה שתהיה גורם מבקר, בכדי שיהיה לנו "בעל בית" לעניין.

ישראל חסון: מצד שני, צריך לדאוג לכך שהמשטרה לא תהיה צוואר בקבוק, כי גם זה יכול לקרות.

ישראל חסון: צריך להיות איזון בין שני הדברים הללו.

ישראל חסון: אני לא רוצה שכל חברה פרטית תקבע לעצמה סילבוס, מערך שיעורים, ותתחיל להסמיך פקחים.

אופיר אקוניס: כלומר, אתה תומך בנוסח הקיים.

ישראל חסון: לכן שאלתי את שאלותיי.

ישראל חסון: אם הנוסח הקיים מאפשר שיהיה "בעל בית" לתחום ההסמכה – שאלתי את משרד התחבורה כיצד הם וידאו שמשטרת ישראל לא תהיה צוואר בקבוק.

ישראל חסון: אמרו: אין בעיה כזאת.

ישראל חסון: אם יש לנו תיעוד לעניין הזה, אם יש לנו איזה גורם מסמיך ויש לנו גורם שמזהה ומחלק את היכולת לזהות את הדבר הזה, ויש לנו כתובת של אחרים לעניין הזה, אז בסדר, מספיק לי.

ישראל חסון: אותי זה מספק.

אופיר אקוניס: האם נדבק בנוסח המוצע?

חוה ראובני: אם אדוני מציע נוסח אחר, אנו מוכנים לשקול.

לאה ורון: השאלה היא לגבי המילים "או מטעמה".

לאה ורון: מה עמדתו של עו"ד ימין?

ניר ימין: אם הביטוי "או מטעמה" משביע את רצון האנשים שעוסקים בזה אני מוכן לקבל אותו.

ניר ימין: הערתי על כך מאחר וסברתי שהנוסח הזה עלול להתפרש באופן רחב מדי.

ניר ימין: "או מטעמה" יכול להיות לא רק לצורך ביצוע עבודות בכביש אלא מטעמה באופן כללי מאוד.

ניר ימין: לכן סברתי ש"מטעמה" צריך להתייחס למי שמבצע מטעמה, כמו הסיפה שקובעת: מי שמבצע מטעמה "עבודת סלילה או אחזקה של כביש המצוי בתחומה".

ניר ימין: אני חייב להודות שגם אחרי ההערות וההסברים ששמעתי לא הבנתי עד הסוף למה העניין הזה בעייתי ביחס בין הסמכויות של מי שמבצע ושל הרשות המקומית.

חוה ראובני: הנוסח שהציע עו"ד ימין, אני חוששת שימנע אפשרות מרשות תִּמרור מקומית לשכור פקחים ממישהו אחר, בדומה לתהליך שמע"צ עושה היום.

חוה ראובני: לא כל רשויות התִּמרור המקומיות, לא כל ראש עיר יכשיר אצלו פקחים.

חוה ראובני: היום הוא שוכר פקחים ממע"צ, כמובן בתנאי שיש לה פקחים ובכפוף למגבלה כמותית, שהוכשרו ושהוסמכו.

חוה ראובני: אם נאמר: "הוראות שנתן מי שמבצע עבודות סלילה" אזי הפקח שנשכר ממע"צ הוא לא "מבצע מטעמה עבודות סלילה או אחזקה".

חוה ראובני: את עבודות הסלילה והאחזקה מבצע קבלן שהעירייה בחרה במכרז.

רוני לוינגר: קבלן מבצע.

חוה ראובני: הפקח שיכוון את התנועה בא ממע"צ בכלל.

ישראל חסון: היא אומרת לך: רוץ מהר לחברה קבלנית שתכשיר פקחים.

נחלה שקר: אני יכול להגיד לכם שזה לא "מציאה" גדולה.

ישראל חסון: אם יש לך 600 עובדים כאלה והם מקבלים שני-שלישים מן השכר שאתה משלם לשוטר שעומד אצלך ושותה שם קפה בלילה, אולי כדאי לי לפתוח את הביזנס הזה.

נחלה שקר: יש נשירה גדולה של פקחי תנועה כי לא בכל השנה יש עבודות ואתה מחויב לשלם להם 15-16 ימי עבודה בחודש גם אם הם לא עובדים.

ישראל חסון: אני מבקש לשאול שאלה נוספת את עו"ד ניר ימין.

ישראל חסון: חסר לי בתקנה הזאת, ויכול להיות שזה קיים, מה החובה שמושתת על הגורם המפקח כלפי הציבור.

ישראל חסון: האם הוא חייב להציב פקח?

ישראל חסון: האם הוא לא חייב?

ישראל חסון: אני לא מכיר את הנושא הזה.

חגי טל: יש כללים ברורים מאוד מתי צריך פקח.

חגי טל: לכל סוג של עבודה יש תרשים, ספר תרשימים שמאושר על-ידי משרד התחבורה, ושם נקבע שעבודה מסוג' מסוים מחייבת X דברים.

חגי טל: כלומר, העניין אמפירי ומדוד מאוד.

ניר ימין: אתה מדבר על כביש 6, או בכלל על עבודות בכביש?

חגי טל: בכלל.

חגי טל: כולם עובדים תחת אותן הנחיות של משרד התחבורה שמותאמות, כל אחד בהתאם לתחום שלו.

ישעיהו רונן: יש מדריך להסדרי תנועה בעבודות בדרכים הבין-עירוניות ובנפרד בדרכים עירוניות.

ישראל חסון: תוסיפו פסקה אחת שבה תתריעו אם העבודות גורמות לעיכובים בתנועה ותציעו חלופה אחרת לנסיעה.

ישעיהו רונן: כבר אמרתי, מרכז בקרה כפי שצריך טרם הוקם ועד שהוא לא יוקם אני אגמגם מפני שאין לי תשובה.

ישראל חסון: תגמגם עד שתלמד לדבר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חסון, מיצינו את הדיון הזה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: עו"ד ניר ימין, למען הסדר הטוב תקרא שוב את נוסח התקנה, בבקשה.

ניר ימין: תקנה 3  (תיקון תקנה 23 לתקנות העיקריות)     "בתקנה 23(א) לתקנות העיקריות, במקום פסקה (1א) יבוא:     "(1א)	להוראות שנותן עובד במדים של רשות תִּמרור מקומית או מטעמה, שהוסמך לכך בידי מפקד מחוז או ראש אגף התנועה במשטרת ישראל לאחר שקיבל הכשרה מתאימה, לצורך הכוונת התנועה במקום שבו מבצעת רשות התִּמרור המקומית  עבודת  סלילה או אחזקה של כביש המצוי בתחומה.

ניר ימין: ""     	אני מבקש להבהיר שגם בהתאם להסדרים הקיימים היום ההכשרה המתאימה לא נעשית במשטרה.

ניר ימין: המשטרה מפקחת על תוכן ההכשרות שמבצעים ומסמיכה את הפקחים.

אופיר אקוניס: תקנה 3 מאושרת.

חוה ראובני: תקנה 47(ח) אוסרת לעקוף רכב עוקף וקובעת לזה חריגים מסוימים.

חוה ראובני: בתיקון הזה מבקשים להוציא את האוטובוס מן החריגים ולכלול אוטובוס יחד עם רכב מסחרי או רכב כבד שמשקלם עולה על 3,500 קילוגרם באיסור הגורף על עקיפת רכב עוקף.

שוקי שדה: מה החריגים?

חוה ראובני: החריגים הם: "אלא אם הכביש חד-סטרי או בכביש שהותרה בו העקיפה לפי תמרור".

ניר ימין: בכל מקרה החריגים מתייחסים רק לרכב רגיל.

ניר ימין: רכב מסחרי, רכב עבודה וכעת גם אוטובוס בכל מקרה אסור להם לעקוף רכב עוקף, אז החריגים לא רלוונטיים.

חנן אהרון: מדובר על כביש חד-סטרי שיש בו שני נתיבים.

חנן אהרון: ניקח לדוגמה את העלייה של הקסטל שיש בה שלושה נתיבים.

חנן אהרון: כאשר רכב עוקף רכב ויש שלושה נתיבים אני יכול לעקוף בנתיב השלישי את הרכב העוקף.

חנן אהרון: היום על-פי התקנה רכב מסחרי שמשקלו יותר מ-3.5 טון לא יכול לעקוף רכב עוקף.

חנן אהרון: ההוראה הזאת ברורה כי כאשר הוא עובר לנתיב השלישי הוא לא מסוגל לעקוף במהירות הנדרשת ומעכב את כל התנועה.

אופיר אקוניס: אם הוא נתקע הוא מעכב את כל התנועה עד אחרי לטרון.

חנן אהרון: ויש עוד הרבה מקומות כאלה.

חנן אהרון: עד היום לאוטובוס מותר היה לעקוף רכב עוקף.

חנן אהרון: אוטובוס עם 50 נוסעים שעולה את העליות הללו - - -

אופיר אקוניס: אתה רוצה להגיד שקו 480 או קו 405 על-פי התקנה הזאת לא יסעו אף פעם במסלול השמאלי ביותר בעלייה לקסטל?

חוה ראובני: נכון.

אופיר אקוניס: אני חושב שזה דבר טוב.

אופיר אקוניס: פעמים רבות נתקעתי מאחורי אוטובוס.

שוקי שדה: בראייה הכללית זה נראה כפגיעה בתהליך התנועה של מי שנוסע מאחורי האוטובוס?

שוקי שדה: זה נראה לך?

חוה ראובני: להיפך.

חוה ראובני: זה נועד למנוע שאוטובוסים יתפסו את הנתיב השלישי במקום שיש שלושה נתיבים.

חוה ראובני: נקבע כאן שבנתיב השמאלי ביותר לעולם לא יסעו אוטובוסים.

אופיר אקוניס: בכל מדינה מתוקנת באירופה ובארצות-הברית הדברים מוסדרים באמצעות תרבות הנהיגה.

אופיר אקוניס: בנתיב השמאלי נוסעים במהירות העולה על 120 קמ"ש.

לאה ורון: אבל מאפשרים להם.

לאה ורון: כאשר רכב עוקף רכב אחר הוא נוסע במסלול השמאלי.

לאה ורון: גם לא חוזרים בכלל אחרי העקיפה לנתיב האמצעי.

חנן אהרון: רואים דבר כזה בקסטל, שיש שתי מכוניות שתקועות מאחורי רכב איטי ואז גם אוטובוס מנסה לעקוף.

אופיר אקוניס: מקובל על כולם?

אופיר אקוניס: תקנה 4 מאושרת.

אופיר אקוניס: אני מבקש לדלג כעת לנושא הצמיגים שעלה על סדר היום של העיתונות, לתקנה 13.

אופיר אקוניס: נבקש מהנהלת הוועדה להוציא מכתב שמאשר את כל התקנות שאישרנו עד עכשיו.

עוזי יצחקי: יש עוד תקנה שחשוב מאוד לאשר, בנושא התקלה הסדרתית.

עוזי יצחקי: זה נושא שאתם העליתם.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: נדון בזה בהמשך.

אופיר אקוניס: תציגי בבקשה את עניין הצמיגים.

אופיר אקוניס: הטרידה אותי הידיעה שהופיעה לפני כמה ימים על כך שרבע מן התאונות נובעות מתקלה בצמיגים.

חוה ראובני: יש לנו שינוי מסוים בתקנה לעומת הנוסח שהונח בפניכם.

אופיר אקוניס: תקראי את התקנה, תציגי את השינוי ונשמע הערות, בבקשה.

לאה ורון: תני לנו את הנוסח בכתב, כדי שבינתיים נצלם אותו.

אופיר אקוניס: אתם הכרתם את הנוסח הזה?

יוסף נעים: הנוסח הזה הוא התיקון שביקשתי, כי בהתחלה הכניסו לתקינה גם צמיג חדש וגם צמיג ישן.

יוסף נעים: הנוסח שקראה עו"ד ראובני מקובל עלינו.

יוסף נעים: נקבע שצמיג חדש – מותר לסחור בו עד 6 שנים מיום ייצורו, וצמיג משומש – מותר לסחור בו עד 24 חודשים מיום ייצורו.

יוסף נעים: יחד עם זה, כדי שלא נגיע לתאונות דרכים ולהרוגים, צריך שיהיה מי שיאכוף את התקנה הזאת.

אופיר אקוניס: מי יאכוף את זה?

יוסף נעים: יש שני סעיפים בנושא צמיגים שקובעים מה אסור, אבל לא נקבע בחוק מי יאכוף את זה.

יוסף נעים: אני רוצה לבקש מכבוד סמנכ"ל משרד התחבורה, מר יצחקי, ממר אבנר פלור וממר אבי גלנצר, מלשכות המסחר ומאיגוד המוסכים לכתוב חוברת בנושא צמיגים, שמכוני הרישוי יהיו חייבים לבדוק על-פיה, ולא להגיע לכך ש-34% מן ההרוגים נפגעים בתאונות דרכים שקשורות לצמיגים.

יוסף נעים: חשוב גם שאתה, אדוני היושב-ראש, תעקוב אחרי זה.

יוסף נעים: חשוב שיהיה מי שיעקוב אחרי הנושא הזה.

אופיר אקוניס: מה לגבי האכיפה, מר יצחקי, ולגבי החוברת שמציע נציג איגוד לשכות המסחר להפיץ?

יוסף נעים: אני לא אומר שאין חוקים כרגע, אבל אין די אכיפה.

יוסף נעים: אנחנו רוצים שיהיה מי שיאכוף את החוקים.

לאה ורון: המשקל של תאונות הדרכים בגין צמיגים הוא 34%?

עוזי יצחקי: אני לא מציע להיכנס לזה.

ישעיהו רונן: אנחנו לא מכירים את הנתון הזה.

יוסף נעים: הנתון הזה פורסם לפני שנתיים או 3 שנים על-ידי המשטרה.

יוסף נעים: למעשה בגלל זה מר עוזי יצחקי, סמנכ"ל בכיר לתנועה, הקים את ועדת הצמיגים וקבע את שנת הצמיג.

יוסף נעים: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לו, למר אבנר פלור ולמר שמעון ולינסקי על כך שאני יכול להעיר את עוזי באמצע הלילה ולהגיד לו שיש תאונה בעקבות פגם בצמיג.

יוסף נעים: במרס 2008 צמיגייה הרכיבה צמיג בן 13 שנים.

יוסף נעים: הרכב יצא מן הצמיגייה לכביש המהיר ולאחר 20 דקות הצמיג התפוצץ והנהגת, גברת צעירה בת 21, נמחקו לה הפנים על הכביש.

יוסף נעים: עד היום מר אבנר פלור מטפל בנושא.

יוסף נעים: מביאים את הצמיגייה לוועדת האתיקה.

יוסף נעים: אבל אם היו הצמיגים נבדקים במכון הרישוי אולי מכון הרישוי היה עוצר את אותה "צמיגייה טובה" שרוצה להרוויח כסף.

אופיר אקוניס: איך אתה מציע לקבוע את המכניזם הזה?

יוסף נעים: אני מציע לקבוע פגישה בינינו ובין מר עוזי יצחקי, מר אבנר פלור, מר גלנצר ואיגוד המוסכים ולקבוע בחוברת מה צריך לבדוק במכוני הרישוי.

אופיר אקוניס: אני מקבל את הצעתך.

אופיר אקוניס: מר יצחקי, אני לא יודע אם תספיק לעשות את זה לפני חג סוכות.

אופיר אקוניס: כדאי שתשתדל לעשות את זה לפני חג סוכות כדי להתחיל את השנה בצורה טובה של הידברות, של פגישה לשם הסדרת העניין הזה.

לאה ורון: נמצא כאן מר גלנצר, יושב-ראש מכוני הרישוי שבהם עורכים בדיקות לרכב.

לאה ורון: אני מניחה שהוא יוכל להאיר את עיני הוועדה האם בבדיקות רישוי שנתיות שעורכים לכלי הרכב נבדקים גם הצמיגים.

אברהם גלנצר: אין ספק שהצמיגים נבדקים.

אברהם גלנצר: הייתי גם יושב-ראש תת הוועדה שהחליטה לאפשר לא יותר מ-24 חודשים לצמיגים משומשים.

אברהם גלנצר: בשנת 2008 ערכנו בדיקה סטטיסטית של מספר הצמיגים שנכשלים ברישוי שנתי.

אברהם גלנצר: מצאנו כ-800,000 כאלה, שמתוכם 40%-45% חזרו כצמיגים משומשים.

אברהם גלנצר: לצערנו הצמיגים המשומשים הללו היו לא תקינים.

אברהם גלנצר: אני מתפלא על מר נעים ששואל מי יבדוק, כי צריך להתחיל ולשאול מי יבצע.

אברהם גלנצר: החלפות הצמיגים נעשות בפאנצ'ריות מוכרות בעלות רישיון.

אופיר אקוניס: התקנה הזאת עושה קצת סדר, אם אינני טועה.

יוסף נעים: מי צריך לבדוק אותנו?

יוסף נעים: נכון שקל להגיד שאני פושע.

יוסף נעים: תבדוק אותי.

יוסף נעים: תוריד את האוטו מן הכביש, תבקש את החשבונית, תעמיד את הצמיגים לבדיקה.

אופיר אקוניס: רבותי, אני סבור שהגענו בסעיף הזה להסכמות די מהירות, אז בואו נמצה את הטיעון שלך ונמשיך.

אברהם גלנצר: אנחנו מסוגלים לבדוק את הצמיגים רק כאשר הם מגיעים אל מכון הרישוי, והם מגיעים לשם פעם בשנה, וברכב חדש פעם בשנתיים.

אברהם גלנצר: לא ייתכן שהבדיקה תהיה רק אצלנו, כלומר שרק אנחנו נהיה מסוגלים לבדוק את זה, מכיוון שמרגע שהרכב יוצא מן הפאנצ'ריה ועד שהוא מגיע אלינו לפעמים חולפת גם שנה.

אברהם גלנצר: לכן אני סבור שצריך לאכוף את הביקורת והבדיקות גם בצמיגיות עצמן ולא רק לסמוך על כך שהרכב יגיע אי-פעם למכוני רישוי.

אופיר אקוניס: תסכמו את העניין הזה ביניכם.

אברהם גלנצר: בפרט שהיום מקובל למדי שפאנצ'ריות רבות מתקינות צמיגים רק לצורך רישוי שנתי.

אברהם גלנצר: כלומר, הרכב מגיע לפאנצ'ריה לפני הטסט, מחליפים לו את הצמיגים, הוא עובר טסט, ולאחר הרישוי מסירים אותם, תמורת תשלום כמובן.

אברהם גלנצר: אכיפה מוגברת בפאנצ'ריות תתן בטיחות טובה הרבה יותר לרכב.

יוסף נעים: צריך לחוקק חוק שקובע שכאשר מורידים צמיגים בצמיגייה והצמיג גילו יותר מ-24 חודשים, על הצמיגאי לקחת סכין ולקרוע את הצמיג.

יוסף נעים: זה הדבר הכי נכון לעשות.

יוסף נעים: צמיגייה שלא תקרע את הצמיג תועמד לדין.

ראובן בוסיס: הייתי יושב-ראש ענף צמיגים באיגוד המוסכים במשך 17 שנים.

ראובן בוסיס: אני בין אלה שהיו שותפים לעבודה על כל התקנות וההוראות בנושא צמיגים.

ראובן בוסיס: יש לי הרגשה שמה שאנו עושים במהלך שנים הוא טחינת מים.

ראובן בוסיס: הכול מתחיל מדבר אחד – פיקוח.

ראובן בוסיס: בענף הצמיגים במדינת ישראל אין פיקוח.

ראובן בוסיס: מכאן זה מתחיל וכאן זה מסתיים.

ראובן בוסיס: אני מכבד את כל אנשי משרד התחבורה.

ראובן בוסיס: כל מה שדנו וכל מה שבנינו במהלך השנים וכל ההוראות שנקבעו – שום דבר.

ראובן בוסיס: שיספר לי מר עוזי יצחקי, בבקשה, כמה מפקחים יש במשרד התחבורה שבודקים היום מוסכים, וכמה זמן בודק כזה יכול להקדיש כדי לפקח על הצמיגאי.

ראובן בוסיס: אני צמיגאי ולמקום שאני מחזיק קוראים צמיגייה.

ראובן בוסיס: יכול להגיע אליי פקח פעם בשנה, בהתאם לשעות העבודה שיש לו, בסך הכול ל-45 שניות כדי לבדוק את הצמיגייה, האם המנהל המקצועי נוכח במקום בכלל, האם הציוד שיש לי עומד בקטגוריות שנקבעו.

ראובן בוסיס: הפעם האחרונה שהיה אצלי מפקח היא לפני כ-10 שנים.

ראובן בוסיס: אני מכבד את אנשי משרד התחבורה.

ראובן בוסיס: מר יצחקי לא אשם.

ראובן בוסיס: אגיד לך מי אשם.

ראובן בוסיס: הצעתי למשרד התחבורה את ההצעה כבר לפני 15 שנים לפחות – להפריט את אגף הפיקוח.

ראובן בוסיס: המפקחים שנמצאים במשרד, הם יישארו, אבל שיעשו מכרז ויאפשרו העסקת מפקחים על-פי מכרז.

ראובן בוסיס: אני רוצה להתייחס לדבריו של מר יוסף נעים.

ראובן בוסיס: ביחד בנינו את כל הדבר הזה.

ראובן בוסיס: יש לו את האינטרס, אבל אני מסתכל גם על האינטרס שלך ושלו כצרכנים.

ראובן בוסיס: לי אין שום סמכות להגיד לך שאני לא ארכיב לך צמיג בן שנתיים.

ראובן בוסיס: מה הדבר הזה?

לאה ורון: אולי התקנות ייתנו לך את הסמכות.

ראובן בוסיס: עדיין לא מוצדק בכלל להגיע לכדי כך שהתקנות יקבעו לא להרכיב צמיג בן שנתיים.

ראובן בוסיס: באתי בהצעה בפני משרד התחבורה בשנת 1993 ובשנת 1995.

ראובן בוסיס: דעתי היתה שלא יוכל אדם להשתמש בצמיגים ברכבו אם חלפו יותר מ-7 שנים.

ראובן בוסיס: אפשר להוריד את זה ל-6 שנים, לקבוע גג של 6 שנים.

ראובן בוסיס: כאשר רכב יגיע למכון רישוי התפקיד שלו יהיה לראות את תקינות הצמיג ואת תאריך הייצור שלו.

ראובן בוסיס: אם הצמיג ישן הוא יפסול אותו באופן אוטומטי.

ראובן בוסיס: באשר לצמיגים משומשים, צמיגאי לא יוכל להרכיב צמיג משומש אם חלפו יותר מ-36 חודשים, אולם ניתן יהיה להשתמש בצמיג זמן רב יותר.

ראובן בוסיס: היום נקבע שאסור להכניס למדינת ישראל צמיג שעבר יום אחד יותר מ-10 חודשים.

ראובן בוסיס: יש גדלים שהולכים יותר ויש גדלים שהולכים פחות.

ראובן בוסיס: גם כך יש מחסור בגומי בעולם ויש לנו בעיה באספקת צמיגים.

ראובן בוסיס: ואז מה קורה?

ראובן בוסיס: יבואן כזה נתקע עם צמיגים אצלו, לפעמים הם יכולים להיתקע גם שנה וחצי.

ראובן בוסיס: אז מה?

ראובן בוסיס: אז אורך החיים של הצמיג יהיה חצי שנה בלבד?

ראובן בוסיס: צריך לעשות כאן סדר.

ראובן בוסיס: בעיניי הולכים להעביר כאן תקנה במחטף.

אופיר אקוניס: היתה הידברות.

ראובן בוסיס: לא איתי.

אבנר פלור: אני לא יודע על מה הוא מדבר, אבל היתה ועדה שדנה בנושא הזה במשך שנה וחצי-שנתיים.

אבנר פלור: מר אבי גלנצר היה יושב-ראש הוועדה.

אבנר פלור: שמענו את כל הגופים – היבואנים, איגוד המוסכים, איגוד לשכות המסחר, כולם – ונתקבלה החלטה.

אבנר פלור: מה עוד שבאירופה לא נהוג ולא מקובל להשתמש בצמיגים משומשים.

אבנר פלור: מכיוון שמדובר בצמיג, שהוא אביזר בטיחותי מן המעלה הראשונה יחסית למערכות האחרות של הרכב, לדעתי צריך לאשר את התקנה.

ראובן בוסיס: אתה אולי לא מכיר אותי.

אבנר פלור: אני מכיר אותך.

אבנר פלור: היינו אצלך גם לפני 7 שנים.

ראובן בוסיס: כרגע מעביר אדם נכבד קורס של חוקרי תאונות דרכים.

ראובן בוסיס: במסגרת הקורס אני מעביר לתלמידים גם את ההיבטים שנוגעים לצמיגים.

ראובן בוסיס: אני מכבד את מר אבי גלנצר, את הניסיון הרב שיש לו בתחום הצמיגים.

ראובן בוסיס: לי יש 48 שנות ניסיון בתחום הזה.

ראובן בוסיס: לקבל היום החלטה שצמיג משומש יהיה אסור להרכיב כעבור שנתיים, לדעתי בכך פשוט הולכים לעשוק חד-משמעית, לא אגיד את בעלי הצמיגיות, אלא את הצרכנים.

ראובן בוסיס: לדעתי זה שערורייה.

אבנר פלור: אל תתעלם מן הנתונים על מספר תאונות הדרכים שנגרמו עקב תקלות בצמיגים.

אופיר אקוניס: הגיעו לנוסח מוסכם, הנוסח שהציגה גברת ראובני, שלצערי חוּלק רק עכשיו ובכתב יד.

אופיר אקוניס: הייתם יכולים לשלוח אותו מוקדם יותר.

חוה ראובני: אקרא שוב את התקנה.

חוה ראובני: תקנה 13 – תיקון תקנה 322     "בתקנה 322 לתקנות העיקריות –       	(1)	אחרי תקנת משנה (ב) יבוא –     "(ב1)	לא יותקנו בגלגלי רכב צמיגים שחלפו 6 שנים ממועד ייצורם אם היו הצמיגים צמיגים משומשים 24 חודשים ממועד ייצורם.

חוה ראובני: בתקנת משנה זו, "מועד ייצור" – המועד מוטבע על הצמיג".

חוה ראובני: ""

יוסף נעים: מכובד ומקובל.

ראובן בוסיס: לא לגבינו.

ניר ימין: לפני תחילת הישיבה דיברתי עם עו"ד ראובני.

ניר ימין: אני סבור שהשימוש בביטוי "לא יותקנו" לא די ברור.

ניר ימין: אני מבין מן הדברים שעלו כאן שהכוונה שהמוסכניק או בעל הצמיגייה, החובה תהיה עליו לא להתקין צמיגים חדשים אם גילם 6 שנים, או צמיגים משומשים אם גילם שנתיים.

ניר ימין: מן הנוסח של התקנה לא לגמרי ברור לי שאם אדם פרטי מחליף גלגל ברכב שלו החובה הזאת לא חלה עליו.

ניר ימין: אמרה לי עו"ד ראובני לפני הישיבה שכאשר אני מחליף גלגל ברכב במילא אני נוסע רק מרחק קצר מאוד לצמיגייה כדי להחליף את הצמיג.

ניר ימין: אני סבור שראוי שהנוסח יבהיר, או לפחות שנבחן את זה אחר-כך, שהחובה הזאת, ה"לא יותקנו", תתייחס לבעל הצמיגייה ולא לבעל הרכב.

יוסף נעים: יש כאן שני דברים.

יוסף נעים: קודם כול, להתקין צמיגים מותר רק לבעל מקצוע 130 – צמיגים ואבובים, מכוח החוק.

ניר ימין: מכוח איזה חוק?

עוזי יצחקי: מכוח צו הפיקוח.

יוסף נעים: אסור לך לקנות היום צמיג במגרש מכוניות משומשות ולהרכיב אותו על האוטו שלך.

קריאה: מי מפקח על זה?

יוסף נעים: אם אני לא טועה, בהגדרה לגבי הרכבת צמיג מותר לנהג רק להחליף צמיג.

יוסף נעים: אסור לו להחליף אלטרנטור ואסור לו לעשות שום דבר אחר.

יוסף נעים: כל עבודות המוסך יתבצעו במוסך.

יוסף נעים: נכון?

לאה ורון: אבל אנחנו מדברים על צמיג.

לאה ורון: לא על אלטרנטור.

יוסף נעים: מכונית שמגיעה לצמיגייה, חובת הצמיגאי על-פי החוק, מתוקף ההוראות, לבדוק את כל הצמיגים ברכב, חמישה, שישה או עשרה צמיגים.

לאה ורון: אבל לא זאת השאלה.

לאה ורון: השאלה היא האם לי כנהגת מותר להחליף צמיג, או לא.

יוסף נעים: כאשר רכב מגיע לצמיגייה חובה על בעל הצמיגייה, על המנהל המקצועי, לבדוק את כל חמשת הצמיגים ברכב, לבדוק אוויר בכל חמשת הצמיגים ברכב, ואז כאשר הוא יגלה שיש לך בעיות בצמיג סְפֶּר שגילו 10 שנים הוא יגיד לך: גברתי, את לא יכולה לנסוע על הצמיג הזה.

יוסף נעים: יש טופס 17ב' לפיו חייבים להעביר דיווח למשרד התחבורה, שיזמנו אותך להחליף את הגלגל סְפֶּר.

יוסף נעים: כלומר, אם היה לך צמיג ישן וקיבלת דיווח, תחליפי את הסְפֶּר.

יוסף נעים: המחוקק סגר את כל הקצוות הללו, עטף אותם בצלופן יפה ואסור לעשות את זה.

יוסף נעים: בחוק נקבע: "בעת הרכבת צמיגים לרכב יש להרכיב את הצמיגים כאשר תאריך ייצור הצמיג כלפי חוץ".

יוסף נעים: זה בשביל מכוני הרישוי.

יוסף נעים: "יש לציין את תאריך ייצור הצמיג וארץ ייצור הצמיג על גבי חשבונית המס".

ניר ימין: מאין אתה קורא?

יוסף נעים: אני קורא את הוראות הנוהל.

יוסף נעים: על ההוראות מופיע הסמל של מדינת ישראל.

יוסף נעים: זה נספח מספר 2 לרישיון מפעל.

יוסף נעים: היום זה מופיע ברישיון המפעל שלי.

יוסף נעים: כלומר, אני כצמיגאי לא יכול לחרוג מן ההוראות שכתובות כאן.

לאה ורון: אבל אני שאלתי לגבי הנהג של הרכב ולא שאלתי לגביך כצמיגאי.

לאה ורון: השאלה לא מופנית אליך אלא לאנשי משרד התחבורה.

לאה ורון: האם לנהג רכב אסור להתקין צמיג?

יוסף נעים: מגיע אוטו לטסט.

יוסף נעים: הוא חייב לבדוק את הגלגל הסְפֶּר?

שוקי שדה: אתה מדבר על גלגל או על צמיג?

שוקי שדה: יש הבדל ביניהם.

יוסף נעים: אני מדבר גם על גלגל וגם על צמיג.

יוסף נעים: צמיג זה הצמיגייה, וגלגל זה מכון רישוי.

ישעיהו רונן: אם מישהו נסע בדרך והיה לו תקר, הדבר היחיד שיכול נהג לעשות הוא להחליף את הגלגל בגלגל הסְפֶּר.

ישעיהו רונן: במקרה שגלגל הסְפֶּר עתיק, האם מותר לו להחליף את הגלגל?

יוסף נעים: איך הוא הגיע לזה שיש לו גלגל סְפֶּר עתיק?

יוסף נעים: לנהג הרכב מותר להחליף את הגלגל, אבל לפני זה יש 4 תחנות.

יוסף נעים: הצמיגייה חייבת לעמוד בכל התקנים.

יוסף נעים: מכון התקנים חייב לעמוד בכל התקנים.

ראובן בוסיס: למוסך מגיע רכב לאחר תאונה.

ראובן בוסיס: הוא נמצא אצל הפחח.

ראובן בוסיס: בתאונה נפגע לו גם צמיג וגם אופן.

ראובן בוסיס: הפחח מזמין גלגל קומפלט.

ראובן בוסיס: מגיע גלגל והפחח מרכיב לו אותו.

ראובן בוסיס: האם מישהו בודק אותו?

ראובן בוסיס: האם השמאי שבדק בהתחלה וראה את הנזק הראשוני, האם הוא בודק אחר-כך שהכול תקין?

אבנר פלור: זה עניין של נוסח.

חוה ראובני: אנחנו רוצים להסב את זה על המוסך.

אבנר פלור: על המתקין.

יוסף נעים: על הצמיגייה.

יוסף נעים: תקנה 322 מחייבת את הצמיגייה, לא את האזרח.

חוה ראובני: אין לי כאן את התואר המדויק של בעל המקצוע, אבל אני יכולה לבדוק.

חוה ראובני: נסכם עקרונית שמדובר על איש המקצוע המורשה, לצורך העניין.

חוה ראובני: נבדוק את הנוסח בצו הפיקוח.

אופיר אקוניס: זה רק עניין של נוסח.

אופיר אקוניס: העיקרון מקובל.

ניר ימין: אם מדובר על צו הפיקוח לעניין מוצרי תעבורה והסחר בהם, אני לא רואה שיש שם הגדרה.

אבנר פלור: לא צו הפיקוח לעניין  מוצרי תעבורה והסחר בהם, אלא  צו המוסכים.

לאה ורון: כלומר, ייכתב: "לא יתקין איש המקצוע המורשה ...

לאה ורון: בגלגלי רכב צמיגים שחלפו 6 שנים ממועד ייצורם אם היו הצמיגים צמיגים משומשים 24 חודשים ממועד ייצורם".

אופיר אקוניס: אני מודה מאוד למנהלת הוועדה.

אופיר אקוניס: תקנה 13(1) מאושרת.

אופיר אקוניס: תמצאו את הנוסח.

אופיר אקוניס: אני בטוח שעו"ד ראובני תמצא אותו.

אופיר אקוניס: זה מקובל.

חוה ראובני: רכבים מסוג M1 ו-N1 הם רכבים של עד 3.5 טון.

חוה ראובני: M1 הוא רכב נוסעים ו-N1 הוא רכב מסחרי עד 3.5 טון.

חוה ראובני: אלה הקטנים.

חוה ראובני: כאן מדובר על מבנה הצמיג.

חוה ראובני: לצמיגים שונים יש קודים שונים מבחינת מהירויות שמתאימות להם.

חוה ראובני: מדובר כאן על רכב ששנת ייצורו 2006 ואילך.

חוה ראובני: ברכבM1  ו-N1 משנת 2006 ואילך אסור להתקין צמיג שקוד המהירות שלו נמוך מדרגה S או מהמהירות המרבית של הרכב שקבע יצרן הרכב.

אבנר פלור: אני רוצה להסביר מה עמד מאחורי התקנה.

אבנר פלור: קיבלנו כלי רכב שקוד המהירות של הצמיג שלהם היה 160 קמ"ש כאשר הרכב עשוי, מבחינת המבנה שלו, לנסוע במהירות של למעלה מ-200 קמ"ש.

אבנר פלור: כאן אנחנו רוצים להגביל שהצמיג אמור להיות, מבחינת קוד המהירות שלו, לפי אישור של היצרן.

אבנר פלור: זאת התוספת שמופיעה כאן.

אבנר פלור: בכדי למנוע מצב שנקבל צמיגים בעלי קוד מהירות נמוך מאשר קבע היצרן.

יוסף נעים: למעשה אנחנו מדברים על המקרה של הפיאט פונטו, שהצמיגים שרדו בנס.

יוסף נעים: מהיום הצמיגים שייגיעו לארץ יהיו לכל הפחות בדרגה S. S תהיה דרגת המינימום, אבל מה שמחייב הוא מה שקבע יצרן הרכב.

ראובן בוסיס: בשנת 2005 עברה החלטה בוועדת הכלכלה – לאחר 13 שנים שאני דרשתי לשנות את זה – שחייבה את משרד התחבורה לרשום ברישיון הרכב החל מ-1 בינואר 2006 את קוד המהירות ואת קוד העומס.

ראובן בוסיס: המטרה שלנו היתה לחשוף, שבמכוני הרישוי לא יוכלו לאשר כלי רכב שמורכבים עליהם צמיגים שלא מתאימים לְמה שמופיע ברישיון.

ראובן בוסיס: לצערי משרד התחבורה – ואין כוונתי לפגוע במשרד התחבורה – בשל סחבת ביזה את ועדת הכלכלה.

עוזי יצחקי: נאמרים כאן דברים לא נכונים.

עוזי יצחקי: זה מבוצע.

עוזי יצחקי: זה קיים.

עוזי יצחקי: אתה מדבר לא לעניין.

אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד שמאז שאני כאן, מתחילת חודש מאי 2009 שיתוף הפעולה בינינו ובין משרד התחבורה הוא מן המעולים ביחס למשרדי הממשלה.

אופיר אקוניס: לפעמים אנחנו חלוקים ואז אנחנו מגיעים לשר התחבורה, למנכ"ל, לייעוץ המשפטי ומסדירים את כל הדברים.

יוסף נעים: דווקא הנושא הזה "רץ" יפה ומהר.

ניר ימין: עו"ד ראובני, התייחסת לשנת ייצור 2006 ואילך.

ניר ימין: זה לא מופיע בנוסח התקנה.

חוה ראובני: זה מופיע בתקנה הקיימת כפי שהיא.

חוה ראובני: כאן כתוב: "בסופה יבוא ...".

אופיר אקוניס: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: תקנה 13(2) מאושרת כנוסחה.

חוה ראובני: כאן מדובר על מקרה של recall כאשר יש תקלה סדרתית ברכב.

לאה ורון: כאן צריך לברך את משרד התחבורה.

חוה ראובני: היתה לנו בעיה, מה קורה אם מודיעים לאדם והוא לא בא לתקן את הרכב.

חוה ראובני: החקיקה הקיימת איננה מאפשרת לנו לעשות כלום מכיוון שיש לנו סמכות רק לגבי רכבים - - -

אופיר אקוניס: העלינו את זה כאן לפני 4 חודשים בישיבה אחרת שקיימנו ואז ביקשתי ממשרד התחבורה לתקן.

אופיר אקוניס: אני שמח שהתיקון הובא כעת.

אופיר אקוניס: יפה.

ניר ימין: לעניין תקנת משנה (ב) שנוגעת לאי-החידוש של רישיון הרכב, בסעיף 16(ג) לצו הפיקוח כל מצרכים ושירותים (יבוא רכב ומתקן שירותים לרכב), התשל"ט-1978, שהתקנה מפנה אליו, נקבע כדלקמן: "גילה יצרן רכב תקלת בטיחות סדרתית יודיע ליבואן, לרשות" – שזה מנהל אגף הרכב לפי הצו – "ולבעל הרכב, וכן יפרסם הודעה ...".

ניר ימין: התקנה קובעת שהיצרן צריך להודיע לרשות הרישוי בכתב.

ניר ימין: האם רשות הרישוי לא צריכה, לפני שהיא לא מחדשת את רישיון הרכב, להודיע לבעל הרכב?

יעקב יהודה רודד: היבואן מודיע.

יעקב יהודה רודד: לא היצרן.

חוה ראובני: ההצעה היא שמעבר להודעה הזאת, מגיע זמן והאדם לא עשה את התיקון, להודיע לו: דע לך, אתה צפוי לאי-חידוש רישיון הרכב.

אבנר פלור: אנחנו עושים את זה בתהליך.

עוזי יצחקי: זה לא מופיע כאן, אלא בנוהל, בתרשים הזרימה שלנו.

ניר ימין: אם במילא אתם עושים את זה אז אני מניח שלא יהיה אכפת לכם שזה ייכתב גם בתקנה.

אבנר פלור: נדמה לי שזה 45 ימים.

חוה ראובני: זה המועד שבו היו שולחים את רישיון הרכב לחידוש.

עוזי יצחקי: מודיעים לבעל הרכב שהוא לא יקבל את החידוש בגלל שהרכב לא תקין.

יוסף נעים: כך זה גם כשהרכב לא עבר טסט.

יוסף נעים: אנחנו עובדים בנוהל הזה באופן קבוע.

אופיר אקוניס: אז תוסיפו את זה.

ניר ימין: בתקנת משנה 11(ב) יווסף: "ובלבד שרשות הרישוי תודיע לבעל הרכב".

יוסף נעים: בהתרעה של כך וכך ימים.

אבנר פלור: 45 ימים לפני מועד חידוש הרישיון.

חוה ראובני: אפשר לכתוב "30 ימים"?

אופיר אקוניס: לא. "45 ימים".

אופיר אקוניס: תנסחו את זה.

אופיר אקוניס: העיקרון נקבע.

ניר ימין: "יודיעו בכתב", או "בדואר רשום" או "בדואר רגיל"?

עוזי יצחקי: "יודיע על כך בכתב".

יעקב יהודה רודד: אנחנו מסכימים לשתי תקנות המשנה.

יעקב יהודה רודד: אני מבקש להעיר רק הערה אחת.

יעקב יהודה רודד: קיים מבחינתנו קושי להגיע לבעל הרכב אם הוא לא היד הראשונה.

יעקב יהודה רודד: כאשר יבואן הרכב מקבל recall הוא נכנס למאגר הנתונים שלו ושולח הודעה לכל בעלי הרכב.

יעקב יהודה רודד: אם הרכב נמכר ליד שנייה, או בעל הרכב עבר כתובת, המכתב לא יתקבל.

ניר ימין: אז למי אתם לא מחדשים בעצם את הרישיון?

חוה ראובני: יש תהליך כיצד לעשות את זה.

יעקב יהודה רודד: יש היום נוהל במשרד התחבורה איך לנסות להגיע אל בעל הרכב.

יעקב יהודה רודד: אנחנו מעבירים את החומר למשרד התחבורה.

יעקב יהודה רודד: התהליך הזה לוקח המון זמן.

יעקב יהודה רודד: אנחנו מחפשים דרכים, בשיתוף משרד התחבורה וגורמים אחרים, איך לקצר את התהליך.

יעקב יהודה רודד: אני יודע שיש בעיה בשל חוק מאגרי מידע וחוק צנעת הפרט ולכן יש קושי להעביר לנו את הנתונים.

יעקב יהודה רודד: אנו פונים לבקש כל סעד שיוכל להינתן לנו כדי לנסות לקצר את התהליך ולהגיע ללקוחות מהר ככל הניתן.

חוה ראובני: יש תהליך מסודר לצורך זה.

חוה ראובני: הנושא הזה נבחן ולא פעם ניהלנו על כך שיחות עם איגוד יבואני הרכב.

חוה ראובני: כפי שנאמר, בשל חוק הגנת הפרטיות והחיסיון על הנתון של בעלוּת הרכב אנחנו לא יכולים להודיע ליבואן מי הבעלים הנוכחי.

חוה ראובני: עם זאת, אנחנו שולחים בשם היבואן את ההודעה על ה-recall לבעלי הרכב, שלנו זהותו ידועה כמובן.

חוה ראובני: פרט לכך, זאת אחת הסיבות שיש חובה להודיע בכלי התקשורת על כך שיש recall לכלי הרכב הללו.

אופיר אקוניס: תקנה 11 מאושרת.

לאה ורון: האם יש כוונה שיתווסף "ובלבד שרשות הרישוי הודיעה על כך בכתב לבעל הרכב"?

עוזי יצחקי: כן.

אופיר אקוניס: יש הסכמה.

ניר ימין: לתקנה יתווסף: "ובלבד שרשות הרישוי תודיע על כך בכתב לבעל הרכב 45 ימים לפני מועד חידוש רישיון הרכב".

אופיר אקוניס: אני מודה לכם.

אופיר אקוניס: התקדמנו הרבה.

אופיר אקוניס: בתקנות שלא הספקנו לדון היום נמשיך לדון בישיבה הבאה.

אופיר אקוניס: אני מבקש שייצא בנפרד אישור לכל התקנות שאושרו כבר כדי שאפשר יהיה להתחיל להריץ אותן.

אופיר אקוניס: אני מודה לכם מאוד.

אופיר אקוניס: גמר חתימה טובה.