ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 254, 2010-08-12 11:30

דוד אזולאי: צהרים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר היום: הצעה לסדר היום של חבר הכנסת סעיד נפאע שהוגשה במליאה, בנושא: היתרים לדרוזים לביקורים פולחניים ומשפחתיים בסוריה ובלבנון.

דוד אזולאי: על-פי החלטת מליאת הכנסת הוחלט שהנושא הזה יעמוד על סדר יומה של ועדת הפנים והגנת הסביבה ויבוא לכדי דיון בה.

דוד אזולאי: סגן השר, חבר הכנסת איוב קרא, ביקש ממני להתנצל על שהוא לא יוכל להשתתף בדיון הזה.

דוד אזולאי: יש כאן נציג מטעמו, מר נביאני, שיציג את הדברים בשם סגן השר.

דוד אזולאי: כמו כן, ניהלתי שיחה ארוכה מאוד עם השיח' מוואפק טריף, שאני מעריך מאוד ומכבד מאוד.

דוד אזולאי: הוא היה אמור להשתתף בדיון, אבל התנצל כי בשל נסיבות אישיות לא יוכל להשתתף בו.

דוד אזולאי: יחד עם זה, הוא מביע תמיכה בבקשה.

דוד אזולאי: הוא ביקש שיאפשרו לעדה הדרוזית לבקר אצל בני המשפחה ולקיים את הפולחן הדתי, אבל הדגיש בפניי שהכול צריך להיות במסגרת החוק ועל-פי האישורים הנדרשים.

דוד אזולאי: הוא אמר שאין לו שום עניין לפעול בניגוד לחוק.

דוד אזולאי: אני סבור שטוב עשה חבר הכנסת סעיד נפאע שהעלה את הנושא הזה על סדר היום, כי הדרישה צודקת.

דוד אזולאי: נמצאים כאן נציגים של משרד הפנים, ובוודאי נשמע מייד את ההתייחסות שלהם לעניין.

דוד אזולאי: לפני שנמשיך את הדיון אבקש מיוזם הדיון, חבר הכנסת סעיד נפאע, להציג את הדברים.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

סעיד נפאע: תודה, כבוד היושב-ראש.

סעיד נפאע: אדבר בקצרה כדי לאפשר לאורחים לדבר.

סעיד נפאע: אנחנו מדברים כאן די והותר וזאת ההזדמנות שלהם למעשה.

סעיד נפאע: ראשית, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודות לך תודה מיוחדת.

סעיד נפאע: חבר הכנסת אזולאי נאות לקיים דיון במהלך הפגרה לאור חשיבות הנושא, על אף העומס הרב שמוטל על כתפיו כיושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה.

סעיד נפאע: לכן, בשם כולם, לא רק בשמי הפרטי, אני מודה לך על קיום הדיון הזה.

סעיד נפאע: הלוואי והיתה לנו אחדות-דעים בתוך העדה כפי שקיימת דווקא בנושא הזה.

סעיד נפאע: אנו חלוקים בנושאים רבים, אבל דווקא בנושא הזה יש אחדות-דעים ממש מקיר אל קיר, ללא הבדל השקפה או מעמד פוליטי או השתייכות פוליטית או השתייכות חמולתית, כי הנושא הזה נמצא בנשמת אפם של האנשים.

סעיד נפאע: כתוצאה מנסיבות היסטוריות, אין משפחה דרוזית שאינה מחולקת לפחות בין שלוש המדינות הללו.

סעיד נפאע: זה בפן האנושי של הבקשה.

סעיד נפאע: כבר אמרתי באחד הדיונים, שכאשר לא מזמן ראינו מפגש בין שתי אחיות יהודיות ניצולות שואה שנפגשו לראשונה לאחר 62 שנים, התרגשנו.

סעיד נפאע: אבל חשוב מאוד שכולנו נתייחס לרגשות של האנשים, ללא כל הבדל של השתייכות, וננסה להתעלות על כל המכשולים שיכולים לעמוד בדרך בפני מימוש זכות אנושית שכזאת.

סעיד נפאע: הפן השני, בשלוש המדינות – סוריה לבנון וישראל – נמצאים האתרים הכי קדושים לבני העדה הדרוזית.

סעיד נפאע: היה נהוג לפני קום המדינה - - -

דוד אזולאי: היות ואנו נמצאים בשידור, אולי כדאי שתזכיר בקצרה את האתרים הקדושים בסוריה, בלבנון ובישראל, כדי שהציבור הרחב יידע.

סעיד נפאע: אציין את האתרים העיקריים.

סעיד נפאע: בישראל נמצא קבר נבי שועייב (יתרו) בטבריה.

סעיד נפאע: בסוריה נמצאים כמה אתרים, אבל העיקרי ביניהם נמצא בסווידה, בירת הר הדרוזים, ובקבר הנביא הביל שנמצא בקרבת דמשק, על הר קאסיון.

סעיד נפאע: בלבנון יש כמה אתרים – האחד הוא קבר הנביא אָיוּבּ והשני בית המדרש, שהוא המקום הכי קדוש מבחינה הלכתית-דתית, ח'לוואת אל-ביאד'ה.

סעיד נפאע: בארבעת המקומות הללו נהגו בני העדה הדרוזית, לפני שנת 1948, להיפגש 4 פעמים בשנה, פעם אחת בישראל – אז פלשתין – פעם שנייה בסוריה, פעם שלישית בקבר הנביא אָיוּבּ בהרי השוף ופעם רביעית בח'לוואת אל-ביאד'ה (בית המדרש).

סעיד נפאע: כאמור, המפגשים הללו נקטעו.

דוד אזולאי: מתי המפגשים נקטעו?

סעיד נפאע: בשנת 1948.

סעיד נפאע: אני מבקש לציין שהחל משנת 2003 קבוצה גדולה, בהובלת אנשי דת בעיקר, פנתה בכל האמצעים החוקיים הדרושים וביקשה אישור לערוך את הביקורים, וראה זה פלא, פרקליטות המדינה, לאחר דין ודברים מעמיק בנושא הזה ביחד עם נציגי משרד הפנים, נציגי משרד ראש הממשלה ונציגי שירותי הביטחון הסכימה עקרונית לביקורים.

סעיד נפאע: יתרה מכך, אנשים אף הגיעו למשרד הפנים והגישו בקשות באופן מסודר.

סעיד נפאע: כל בקשה נבדקה, אנשים שילמו אפילו את האגרה בסך 156 שקלים וניתן בידם היתר.

סעיד נפאע: אלא מה, משום מה מישהו התנה תנאי בלתי סביר: ניתן לכם לבקר, אבל דרך מעבר קוניטרה.

סעיד נפאע: כאן יש בעיה רחבה הרבה יותר, שלא נוגעת לבני העדה הדרוזית, אלא קשורה בדין הבין-לאומי, באומות המאוחדות, כי מעבר קוניטרה הוא למעשה קו שביתת הנשק ולא קו בין-לאומי.

סעיד נפאע: בהיות האנשים המבקשים אזרחי מדינת ישראל, כאשר הם אמורים להיכנס למדינה אחרת עליהם להיכנס דרך המעברים הבין-לאומיים.

סעיד נפאע: פתאום התברר שעל-פי המדינה, אם ייכנסו דרך ירדן, בקטע הדרך שבין גשר השיח' חוסיין ובין המעבר לסוריה, שאורכו שעה ורבע או שעה וחצי נסיעה באוטובוס, מתקיימת סכנה נוראית בשל האפשרות של כל מיני גורמים עוינים לגייס את האנשים בקטע הדרך הזה.

סעיד נפאע: כאשר  אדם שומע את הטענות הללו, הוא חש שהוא חולם, שהוא שומע דברים מאנשים לא רציניים, אבל בכל זאת, זה המצב.

סעיד נפאע: אנשים יצאו בלי היתר ובאופן בלתי חוקי.

סעיד נפאע: אנשים יצאו באלפיהם, ואגב, מבני כל העדות.

סעיד נפאע: נערכו חקירות.

סעיד נפאע: כבודו בוודאי ער לזה.

סעיד נפאע: הפרויקט הזה נקטע כליל לפני כשלוש שנים, לכולם.

סעיד נפאע: לאחרונה היו ניסיונות לחדשו.

סעיד נפאע: בוודאי שמעת שקבוצת אנשים יצאה ללבנון לא מזמן, אבל האנשים שיושבים כאן החליטו לחכות לקבלת היתרים.

סעיד נפאע: אחרי שקיבלו הזמנה להשתתף בכנס שנערך בלבנון הם פנו למשרד ראש הממשלה ולמשרד הפנים, והנחנו את הנושא גם על שולחן הכנסת.

סעיד נפאע: אנשים חיכו לשמוע לאן יובילו הדברים.

סעיד נפאע: אסיים, כבודו, ואומר שלא ייתכן, בלתי סביר, בלתי אנושי שלבני כל העדות במדינה מתאפשר קיום מצוות דתיות – המוסלמים הסונים עולים לרגל לסעודיה באופן חופשי לחלוטין כמעט.

דוד אזולאי: עם מגבלה של מספר אנשים.

סעיד נפאע: זאת המגבלה היחידה.

סעיד נפאע: אבל אתה יודע, יש את העומרה ויש את החאג', כך שרבים יכולים לנסוע.

דוד אזולאי: בכל מקרה, יש מגבלה.

סעיד נפאע: לנוצרים, הרי ידוע, עוד לפני שנת 1967, כאשר המצב היה מסוכן פי כמה מאשר כיום, הם יצאו למזרח ירושלים ולבית-לחם.

סעיד נפאע: היום רבים מהם יוצאים באופן חופשי היות והם מחזיקים בדרכונים ובהיתרים מיוחדים.

סעיד נפאע: ליהודים ניתנת אפשרות לעלות ולהשתטח על קברי צדיקים בכל מקום שהם חפצים, אף אחד לא מונע מהם.

דוד אזולאי: לא בכל מקום.

דוד אזולאי: יש מקומות שאנחנו לא יכולים להגיע אליהם.

דוד אזולאי: אפילו לקבר יוסף בשכם אנחנו לא יכולים להגיע.

סעיד נפאע: למשל אנשים נוסעים לעירק על אף המצב שיש בעירק ועל אף שעירק מוגדרת כמדינת אויב.

סעיד נפאע: זה ידוע לנו.

סעיד נפאע: גורמים קיצוניים, כמו נטורי קרתא, כבודו יודע, מגיעים גם לאירן.

סעיד נפאע: אבל בכל אופן, אף אחד אחר-כך לא חוקר אותם.

סעיד נפאע: אבל זה לא הנושא.

סעיד נפאע: הוצגה איזו טענה, ואעלה אותה מראש, שיש לנהוג בדרוזים במשנה זהירות היות והם משרתים בצה"ל שירות חובה.

סעיד נפאע: אבל גם הצ'רקסים משרתים בצבא בשירות חובה ואף אחד לא מונע מהם לעלות לרגל למכה.

סעיד נפאע: מצב כזה הוא – אני לא רוצה להשתמש במילים קשות, אסתפק ואומר – בלתי נסבל.

סעיד נפאע: זה גם לא אנושי, וזה אנטי פולחני.

סעיד נפאע: זה פוגע פגיעה יסודית בזכויות היסוד המוכרות.

סעיד נפאע: אסתפק, כבודו, בדברים הללו כדי לאפשר לאנשים להתבטא.

סעיד נפאע: כאמור, כבודו יודע שנמצאים כאן ראשי הרשויות ושמעתי מכבודו שגם חברי הכנסת הדרוזים תומכים.

סעיד נפאע: חברי חבר הכנסת עמאר נמצא כאן אף הוא, וכן משלחת המייצגת את אנשי הדת.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני, אני מודה לך.

דוד אזולאי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה, 3 דקות לרשותך.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי חבר הכנסת סעיד נפאע, אני באמת רוצה קודם כול להודות לחבר הכנסת סעיד נפאע על היוזמה לדיון שמתקיים כאן היום, ולהודות ליושב-ראש על קיום הדיון בפגרה, ולברך את השיח'ים ואת ראשי הרשויות שהגיעו מצפון הארץ ומתארחים כאן.

חמד עמאר: הנושא הזה, אדוני היושב-ראש, רגיש וחשוב.

חמד עמאר: הוא מאחד את כל העדה הדרוזית.

חמד עמאר: כל העדה הדרוזית תומכת בביקורים של השיח'ים לשם פולחן דתי במדינות סוריה ולבנון, ותומכת בביקורי משפחות, שיאפשרו לאנשים לבקר ולפגוש את הקרובים שלהם.

חמד עמאר: מחובתה של המדינה לאפשר את הפולחן הדתי.

חמד עמאר: חברי חבר הכנסת סעיד נפאע הדגיש שהיו אישורים לבקר בסוריה, אבל ההתניה להגיע דרך קוניטרה, שלא היתה מקובלת על ממשלת סוריה, נועדה רק לשים מקלות בגלגלים ולא לאפשר את הביקורים הללו.

חמד עמאר: לכן יש לאפשר לקיים את הביקורים הללו תוך כדי מעבר לסוריה דרך ירדן.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, הדרוזים במזרח התיכון נמצאים בלבנון, סוריה וישראל, וחלק קטן מהם בירדן.

חמד עמאר: בירדן יש לנו אפשרות לבקר את הקרובים שלנו ולראות אותם.

חמד עמאר: בסוריה ובלבנון אין לנו אפשרות כזאת.

חמד עמאר: חשוב לנו הקשר המשפחתי.

חמד עמאר: אנחנו עדה קטנה, שמונה פחות מ-2 מיליון אנשים בכל המזרח התיכון, אפילו פחות ממיליון וחצי אנשים.

חמד עמאר: אם יאפשרו לנו מפגשים כאלה, זה רק יכול לעזור לאנשים להכיר את קרובי משפחתם ולהיות איתם בקשר, כי יש ביניהם קשרי דם.

חמד עמאר: אנו יודעים שלאחרונה היתה יציאה לסוריה וללבנון והאנשים שיצאו ביקשו אישור כחוק.

חמד עמאר: הם לא קיבלו שום תשובה, לא חיובית ולא שלילית, למרות שהגישו את הבקשות בזמן והיה די פנאי להשיב להם תשובה אם יוכלו לקבל אישור או לא יוכלו לקבל אישור.

חמד עמאר: אי אפשר להשאיר את האנשים הללו בערפל מבלי שיידעו אם הם יכולים לנסוע או לא יכולים לנסוע.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים שוויון, להשוות אותנו למוסלמים.

חמד עמאר: כפי שמאפשרים למוסלמים לנסוע לסעודיה, שיאפשרו לדרוזים לעסוק בפולחן הדתי שלהם גם בסוריה וגם בלבנון.

חמד עמאר: אנחנו לא מבקשים יותר מזה.

חמד עמאר: הדרוזים לא מהווים סכנה ביטחונית לאף אחד.

חמד עמאר: גם אם יגיעו לסוריה וללבנון, הם יכולים רק למסור מסר של אהבה, של אחווה ושל שלום.

חמד עמאר: זה תפקידנו, זה מה שאנו עושים במזרח התיכון.

חמד עמאר: את זה עשינו ועל זה חונכנו.

חמד עמאר: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש מכבודך שתצא הודעה מטעם הוועדה על תמיכה במתן היתרים ליציאת השייח'ים לסוריה ולבנון, ופנייה למשרד הפנים ולראש הממשלה בבקשה שיאפשרו את הביקורים הללו.

חמד עמאר: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני, אני מודה לך.

דוד אזולאי: חבר הכנסת יעקב אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב אדרי: למען האמת, לא ידעתי שיש בעיה, אילולא ראיתי את זה בסדר היום.

יעקב אדרי: הבנתי שזה מוסדר.

יעקב אדרי: זה דבר שמקובל וטוב שמתקיים.

יעקב אדרי: אני שומע שיש בעיות, וחבל.

יעקב אדרי: אני לא מבין עדיין היכן נעוצה הבעיה.

יעקב אדרי: במשרד הביטחון?

יעקב אדרי: מי לא מאפשר את הביקורים הללו?

דוד אזולאי: תיכף נשמע את נציגי משרד הפנים, בטח יש להם מה להגיד בעניין הזה.

יעקב אדרי: אני לא רוצה להאריך בדבריי.

יעקב אדרי: הפולחן הדתי חשוב מאוד לכולם, לכל העדות, וגם לעדה הדרוזית כמובן.

יעקב אדרי: אני מצטרף לכל מילה שנאמרה כאן.

יעקב אדרי: צריכה לצאת קריאה מטעם הוועדה, להודיע שאנו תומכים בבקשה לאפשר את הביקורים הללו בחגים ובכל מה שקשור לפולחן הדתי.

יעקב אדרי: לא נותר לי אלא להצטרף לעניין הזה בשתי ידיים.

דוד אזולאי: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב אדרי.

דוד אזולאי: רשות הדיבור לנציגו של סגן השר איוב קרא, מר נבאי נבואני.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני, 3 דקות לרשותך.

נבאי נבואני: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ראשי הרשויות, יושב-ראש הפורום, מכובדים, אגיד משפט אחד כמשפט רקע.

נבאי נבואני: המזל החיובי והטוב של העדה הזאת, שיש לנו את יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, את שר הפנים ואת שר הדתות שמי כמוהם יודעים ומעריכים קיום מצוות ופולחן דתי.

נבאי נבואני: זה המזל שלנו.

נבאי נבואני: בשם סגן השר אודה לשר הפנים וליושב-ראש הוועדה המכובד שתמך ותומך בביקורים שנערכו עד היום.

נבאי נבואני: כל שאנו מבקשים, אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הוועדה, זה ביקורים כחוק ולא משהו אחר.

נבאי נבואני: אנחנו לא מבקשים ביקורים של אנשים פוליטיים.

נבאי נבואני: אנחנו לא מבקשים מפגשים עם מנהיגים פוליטיים דרוזים בלבנון ובסוריה.

נבאי נבואני: כל הבקשה שלנו נוגעת לנושאים הומניים, לפולחן דתי, לניחום אבלים, לטיפולים רפואיים וגם לנושאים כלכליים.

נבאי נבואני: אדוני היושב-ראש, מי כמוך יודע ששלום בין מדינות וממשלות מתחיל בשלום בין העמים, וזה הקו שאנו מובילים.

נבאי נבואני: אני מוסיף ומחדד ומסביר, בשנה האחרונה כבוד שר הפנים בפועלו ברמת הגולן, ללא כל מטרה פוליטית, הצליח לאפשר ייצוא של 10,000 טון תוצרת חקלאית לסוריה ויציאה של 700 אנשים לסוריה.

נבאי נבואני: ב-2 בספטמבר ייצאו לביקורים כ-600 אנשים דרוזים, כמחציתם נשים.

נבאי נבואני: יש עוד בשורה בסיועו של שר הפנים וכבוד היושב-ראש, שאחרי 2 בספטמבר תיפתח נקודת מפגש, כאשר יום אחד מידי כל חודש ייפגשו הדרוזים מסוריה ומישראל בין שני המעברים, כל זה בסיועו של שר הפנים ושל כבוד היושב-ראש.

נבאי נבואני: אדוני, אנו חוזרים ומבקשים מכבודו שאכן יתאפשר לעדה הזאת לקיים את פולחנה הדתי, לקיים את המצוות.

נבאי נבואני: אדוני, עוד נושא אחד, כל מי שיצאו עד היום מרמת הגולן, איש לא נחשד בשום דבר לא תקין, ואם כך לגבי תושבי רמת הגולן אז אחת כמה וכמה לגבי הדרוזים תושבי מדינת ישראל.

נבאי נבואני: חס וחלילה אני לא פוגע ולא מבדיל בין דרוזים ברמת הגולן ובין דרוזים בישראל, אבל אני מדגיש שהדרוזים ברמת הגולן, שלא משרתים בצה"ל, איש מהם עד לרגע זה לא נחשד במשהו.

נבאי נבואני: אז מה הבעיה הביטחונית כאן?

נבאי נבואני: אני חוזר ומבקש מכבוד היושב-ראש לאפשר לבני העדה, גם תושבי ישראל, את הביקורים.

נבאי נבואני: יש להם שורשים ובני משפחות בלבנון ובסוריה.

נבאי נבואני: אוסיף עוד עניין אחד.

נבאי נבואני: מי לא התרגש כאשר ראה את שתי ניצולות השואה שנפגשו לאחר 60 שנים?

נבאי נבואני: מי בעולם לא התרגש?

נבאי נבואני: אדוני יסלח לי שאני מדבר בכל-כך הרבה רגש ובהתלהבות.

נבאי נבואני: סגן השר איוב קרא עושה את עבודתו ביסודיות, ברגישות ותוך שמירה על ביטחון המדינה לא פחות מכל אדם אחר במדינה הזאת.

נבאי נבואני: תודה רבה לכם.

דוד אזולאי: תודה רבה.

יעקב אדרי: למה לא מאפשרים את המעבר דרך קוניטרה?

יעקב אדרי: אולי נכוון את הלחץ גם כלפי הסורים.

סעיד נפאע: היות והישיבה הזאת משודרת, אני מבקש להתייחס לדברים שאמר מר נבואני.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש, אתה מכיר את הנושא הזה.

סעיד נפאע: אנחנו מדברים על הדרוזים אזרחי מדינת ישראל, לא על תושבי רמת הגולן.

סעיד נפאע: לתושבי רמת הגולן, לאור מעמדם המשפטי המיוחד, יש הסדר מסוים.

סעיד נפאע: בתשובה לשר לשעבר חבר הכנסת אדרי, מכיוון שמדובר באזרחי מדינת ישראל וקוניטרה היא למעשה נקודת שביתת נשק, בזמנו סוריה, דרך הצלב האדום, אמרה שהיא תסכים שייכנסו אליה אנשים אבל רק דרך המעברים הבין-לאומיים, לא דרך נקודת שביתת הנשק.

סעיד נפאע: זה נושא פוליטי בדרג גבוה הרבה יותר מכל מה שנוגע לנו.

סעיד נפאע: זאת ההבהרה שרציתי לומר.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש לשמוע את נציג משרד הפנים.

דוד אזולאי: אני מבקש לקבל נתונים: בחמש השנים האחרונות איך היתה היציאה לסוריה וללבנון, כמה אנשים יצאו, האם יש מי שיצאו ולא חזרו, האם התעוררו בעיות ביטחוניות, ומה הסיבה שלוקח כל-כך הרבה זמן עד שמקבלים אישורים?

דוד אזולאי: אם אדוני מודע לאיזו בעייתיות, תגיד לנו ונזמין את מי שגורמים לעיכובים הללו.

סלמאן הנו: אולי עדיף לשמוע קודם את עמדת פורום ראשי הרשויות, לפני שנשמע את עמדת משרד הפנים.

דוד אזולאי: חשוב לנו לשמוע את אנשי משרד הפנים מפני שהזמן שלנו מוגבל במקצת.

דוד אזולאי: אני בהחלט מוכן לשמוע נציגים של פורום ראשי הרשויות.

יעקב אדרי: אולי יהיו הערות נוספות אחרי שנשמע את אנשי משרד הפנים.

דוד אזולאי: בהמשך אאפשר לפורום ראשי הרשויות להציג את הדברים.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני ממשרד הפנים.

עמוס ארבל: אדוני היושב-ראש, מכובדיי, אני מנהל אגף מרשם ומעמד ברשות האוכלוסין במשרד הפנים.

עמוס ארבל: כדאי לעשות קצת סדר בקבוצות ובטיפול בקבוצות, כדי שנוכל להתמקד בקבוצות הבעייתיות.

עמוס ארבל: ראשית, צריך להבדיל בין קבוצת הדרוזים ברמת הגולן ובין הקבוצה של יתר הדרוזים במדינת ישראל, בשל סיבות ייחודיות שמייחדות את קבוצת רמת הגולן.

עמוס ארבל: ההפרדה השנייה, חייבת להיערך הפרדה בין היבט הפולחן הדתי ובין ההיבט ההומניטרי-המשפחתי, זאת הפרדה חשובה מאוד.

עמוס ארבל: אתייחס בכמה משפטים לאוכלוסייה ברמת הגולן.

עמוס ארבל: לגבי קבוצה ייחודית זאת נקבעו כללים, נקבעו הנחיות, נקבע תהליך עבודה מסודר מאוד עם העדה הדרוזית בישראל מול השיח' טריף.

עמוס ארבל: ניתן לה מענה גם בקבוצות נוספות, לאו דווקא בהיבט הדתי, לדוגמה הכלות הסוריות, לדוגמה סטודנטים שרוצים ללמוד בסוריה.

עמוס ארבל: כלומר, אנחנו מודעים לצרכים ולמורכבות ולייחודיות של האוכלוסייה הזאת ברמת הגולן.

עמוס ארבל: העניין בסך הכול עובד היטב, לשביעות הרצון שלנו ובתיאום עם הצלב האדום וכל הגורמים האחרים הפעילים בעניין הזה.

עמוס ארבל: ככל שאני יודע, אנו עוסקים בזה בימים האלה כי אנו מתקרבים לקראת תחילת ספטמבר, שאז תהיה יציאה מרוכזת לסוריה לצורך פולחן דתי, יציאה של דרוזים שגרים ברמת הגולן, בהתאם לנהלים, בהתאם להנחיות.

עמוס ארבל: שוב – גם בהיבט ההומניטרי, גם סטודנטים, גם כלות סוריות.

עמוס ארבל: יש פה ושם בעיות, אבל לא נלאה את הוועדה.

דוד אזולאי: האם הדרוזים ברמת הגולן יוצאים יותר מאשר הדרוזים במדינת ישראל?

עמוס ארבל: אין היום נוהל או הנחיות או סיכומים של מדינת ישראל כמדינה לגבי הדרוזים שאינם תושבי רמת הגולן.

עמוס ארבל: ההנחיות והכללים שמחייבים את משרד הפנים ואותנו כמדינה חלים אך ורק לגבי דרוזים שהם תושבי רמת הגולן.

עמוס ארבל: כלומר, אדם שמתגורר במג'ד אל שמס, מן הסתם יש לגביו כללים והנחיות מסוימים בהיבט הדתי שונים מאשר של אדם שמתגורר בבית ג'אן או בחורפיש וכן הלאה.

עמוס ארבל: האזרח הדרוזי שגר בחורפיש או בכל מקום אחר, לגביו אין הנחיות.

עמוס ארבל: נכון להיום נמנעת לגביו היציאה לסוריה או ללבנון בשל היותן מוגדרות מדינות אויב.

עמוס ארבל: בהיבט ההומניטרי, אדם שגר בבית ג'אן ויש לו קרבה משפחתית כזאת או אחרת בסוריה או בלבנון, הבקשה שלו מטופלת.

עמוס ארבל: היות וזה יציאה למדינת אויב שמחייבת אישור של שר הפנים, היא מטופלת במנגנון של אישור חריג כמקרה הומניטרי.

עמוס ארבל: אני לא יודע על מקרים שמעוכבים או שהגישו בקשה לפני זמן רב ליציאה הומניטרית של דרוזי שהוא אזרח מדינת ישראל.

סעיד נפאע: אני יכול להגיד לך: אין.

עמוס ארבל: בסדר.

עמוס ארבל: נאמר כאן שבקשות מעוכבות במשך זמן רב עד שמקבלים תשובה.

סעיד נפאע: כבוד היושב-ראש שאל האם יש בקשות והאם יש עיכובים.

עמוס ארבל: אין בקשות כאלה, כי מן הסתם אין מנגנון כזה, או אין אישור כזה, או אין הסדר כזה של יציאה למקרים הומניטריים – ביקורי משפחות, חלילה מחלה, או חתונה, או כל דבר אחר שמצריך מפגש של דרוזי מחורפיש עם בן משפחתו בסוריה או בלבנון.

עמוס ארבל: זה שונה מן הדרוזים ברמת הגולן, שלגביהם פירטתי קודם.

עמוס ארבל: כעת אנחנו מגיעים לנושא הפולחן הדתי, שזה עיקר הבעיה כרגע, על-פי הבנתי.

דוד אזולאי: אם מוגשת בקשה לביקור הומניטרי, כמה זמן לוקח עד שהתשובה מגיעה?

עמוס ארבל: אין בקשה כזאת כיום על השולחן, לא בשנים האחרונות, ואם כן – היא מגיעה עד לרמה של שר הפנים.

עמוס ארבל: שר הפנים אמור לאשר אותה או לסרב אותה.

עמוס ארבל: ההליך לא אמור להימשך מעבר לשבועיים-שלושה או חודש ימים.

דוד אזולאי: אתה מדבר על הדרוזים בשטחי מדינת ישראל?

עמוס ארבל: אני מדבר כרגע רק על הדרוזים בשטחי מדינת ישראל.

עמוס ארבל: לגבי הדרוזים ברמת הגולן, למקרים הומניטריים בנינו מנגנון ברשות האוכלוסין, ברמה של מנכ"ל הרשות, שיודע לבדוק את הדברים מהר ולתת מענה.

דוד אזולאי: ושם כמה זמן לוקח עד שמקבלים תשובה?

עמוס ארבל: שבועיים-שלושה, בהנחה שאין בעיה באבחון הביטחוני.

דוד אזולאי: ברור.

דוד אזולאי: לעניין הזה כולנו מסכימים.

עמוס ארבל: ההליך הפרוצדורלי פשוט ולא מסובך.

עמוס ארבל: יש מין ועדה קטנה ומצומצמת שבוחנת סוגיות מסוימות ואז מאשרת או לא מאשרת.

עמוס ארבל: בודקים את הקִרבה המשפחתית, בודקים את הסיבה, בודקים יציאות קודמות.

עמוס ארבל: אני משתף אתכם כאן קצת בהליך הבדיקה.

עמוס ארבל: בסך הכול הוא חשוב ונדרש, ואין בו עיכובים.

סעיד נפאע: אמרת שבינתיים לא קיימת אף בקשה בתחום ההומניטרי.

סעיד נפאע: אבל ידוע לך שיש יותר מפנייה אחת של קבוצה גדולה של שיח'ים דרוזים, הן למשרד הפנים והן למשרד ראש הממשלה, שלא נענתה, לא בשלילה ולא בחיוב.

סעיד נפאע: האם ידוע לך שלפני כמה שנים – ולמעשה זה מה שקטע את ההליך – עשרות אנשים, אפילו מאות אנשים הגישו בקשה כזאת, שילמו אפילו אגרה, קיבלו אישור עקרוני אבל בסופו של דבר נפלה החלטה למנוע מהם את היציאה.

סעיד נפאע: צריך להבהיר שאנשים פנו בקבוצה גדולה למדיי ובסופו של דבר אתם לא אישרתם את היציאה.

עמוס ארבל: על מנת לעשות סדר, על-פי הידוע לי – אז לא הייתי במשרד הפנים, אבל מתוך הכרת החומר והכנה לדיון כאן – היה מדובר אז ביציאה לפולחן דתי ולא לצורך הומניטרי.

עמוס ארבל: מקרה הומניטרי, מבחינתנו זה למשל אזרח בית ג'אן שרוצה לנסוע לחתונה שנערכת בדמשק.

עמוס ארבל: זה שונה לגמרי.

עמוס ארבל: זה מקרה פרטי, מקרה אישי שמקבל טיפול אחר לגמרי.

עמוס ארבל: ביקור בקבר הנביא הביל על-ידי קבוצה של שיח'ים, זה דבר אחר.

עמוס ארבל: ההתייחסות אמורה כמובן להיות שונה בהיבט הפולחני והדתי.

עמוס ארבל: מהכרותי את המקרה שאירע בשנת 2004 או 2005, היתה לגבי זה גם עתירה לבג"ץ ובג"ץ פסק שההחלטה לא לתת לצאת היתה נכונה.

סעיד נפאע: זה לא מדויק.

סעיד נפאע: אם כבר אתה רוצה לצטט, בזמנו ייצגתי את הקבוצה הזאת.

סעיד נפאע: היה סיכום עם פרקליטות המדינה, עם גורמי הביטחון, שאנשים יפנו למשרד הפנים.

סעיד נפאע: האנשים פנו למשרד הפנים וקיבלו היתר, אך בסופו של דבר משרד הפנים התחרט ולא נתן להם, ובעקבות זה התקיים מאוחר יותר הדיון בבג"ץ שקיבל את עמדת גורמי הביטחון.

סעיד נפאע: אבל בג"ץ אמר, וזה חשוב מאוד, שההחלטה הזאת ספציפית לאותו רגע ואין בה כדי ליצור מניעה תמידית.

סעיד נפאע: כלומר, אנשים יוכלו לפנות גם מחר או מחרתיים וגם בשנה הבאה והעניין ייבחן מחדש.

עמוס ארבל: אני מציין את המצב נכון להיום.

עמוס ארבל: היום יש מניעה ליציאה לפולחן דתי של דרוזים שאינם תושבי רמת הגולן.

דוד אזולאי: מניעה מטעם מי?

עמוס ארבל: באופן עקרוני, עמדת משרד הפנים – ומן הסתם אני מצטט גם את עמדת השר – היא שמשרד הפנים איננו מתנגד ליציאה של כל קבוצה דתית אתנית לסוריה או ללבנון על מנת לקיים את הפולחן הדתי שלה באותה מדינה.

עמוס ארבל: אנחנו מדברים ספציפית כרגע על הדרוזים שאינם תושבי רמת הגולן ועל יציאה לסוריה ללבנון.

עמוס ארבל: זאת עמדת משרד הפנים בראשות השר, על-פי מה שנאמר אתמול.

עמוס ארבל: כמובן, בכפוף להסדרים, בכפוף לאבחון ביטחוני, בכפוף לאישורים, גם מול הסורים, אם זה דרך קוניטרה או דרך ירדן וכן הלאה.

עמוס ארבל: כלומר, יש כאן עניין שנוגע לא רק לעמדת משרד הפנים אלא יש גם היבט פרוצדורלי, של תהליך שאולי גם משרד החוץ צריך להיות מעורב בו, בהיבט של מדינות, ומן הסתם מתחייב אבחון של השב"כ.

דוד אזולאי: בואו נקרא לילד בשמו.

דוד אזולאי: לא מדובר כאן על עניינים שנוגעים למדיניות החוץ של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: מדובר כאן על עניינים ביטחוניים.

דוד אזולאי: בואו נגיד את זה ונשים את זה על השולחן.

עמוס ארבל: גם וגם.

דוד אזולאי: אני מניח שאם שירותי הביטחון ייתנו אישור, לא תהיה בעיה.

עמוס ארבל: אנחנו לא המתנגדים ולא המעכבים את הבדיקה.

עמוס ארבל: באשר ליציאה של דרוזים מרמת הגולן, אנחנו עובדים בצמוד עם השב"כ, בכפוף למספרים שנקבעו, בכפוף לתהליך שנקבע.

עמוס ארבל: כלומר, יש לנו הסדרי עבודה בתיאום עם העדה ואנחנו לא עובדים בחלל ריק.

עמוס ארבל: אז גם כאן, בהנחה שיוחלט שאפשר לערוך ביקורים כאלה, בהנחה שגורמי הביטחון מעורבים בתהליך - - -

סעיד נפאע: אני חייב להקשות.

סעיד נפאע: חוֹרֶה לי דבר אחד.

סעיד נפאע: יש קבוצה אחרת של אזרחים במדינה הזאת, המוסלמים הסונים, שלא פונים אליכם כלל וכלל.

סעיד נפאע: יש עמותות שלהם ואנשים נרשמים באותן עמותות.

סעיד נפאע: יש להם משרד בירושלים ששייך למעשה לממלכת ירדן.

סעיד נפאע: ניגשים למשרד הזה ובכלל לא ניגשים אליכם.

סעיד נפאע: אתם אפילו לא יודעים מי יצא ומי לא יצא.

דוד אזולאי: בזה אני לא מסכים אתך.

סעיד נפאע: שהוא ישיב.

עמוס ארבל: הם לא עוברים אישור של משרד הפנים טרום יציאתם.

עמוס ארבל: אבל אנחנו יודעים מי מהם יצא.

חמד עמאר: אין בעיה לדעת מי יצא.

סעיד נפאע: הם פטורים ממעבר דרך משרד הפנים.

סעיד נפאע: הם נרשמים בירושלים דרך העמותות שלהם שנמצאות בקשר ישיר עם משרד הוואקף הירדני, ונוסעים.

עמוס ארבל: משרד הפנים תומך בקיום הפולחן הדתי של כל קבוצה אתנית בכל מקום.

סעיד נפאע: משרד הפנים פנה לגורמים הביטחוניים כדי לבדוק מדוע הם לא מאשרים?

סעיד נפאע: יש הרבה פניות של דרוזים ישראלים אליו.

עמוס ארבל: אני לא מכיר פנייה אחת של דרוזים שאינם תושבי רמת הגולן בבקשה ליציאה לפולחן.

סעיד נפאע: עכשיו היתה פנייה, לפני כשבועיים-שלושה.

עמוס ארבל: אני לא מכיר פניות כאלה.

עמוס ארבל: יושבת לידי גברת עדינה אגמון, מנהלת לשכת מינהל האוכלוסין בצפת שמרכזת את הטיפול בדרוזים ברמת הגולן ובכלל.

עדינה אגמון: לא הוגשה אף לא בקשה אחת באופן רשמי, שאדם בא והגיש בקשה, באף לשכה בצפון.

דוד אזולאי: את מדברת על בקשה ליציאה לצורך פולחן?

עדינה אגמון: לא הוגשה אף בקשה על-ידי תושבי הגליל.

עדינה אגמון: אני לא מדברת על תושבי רמת הגולן.

מסעוד גנאים: את מדברת על בקשה ספציפית?

עדינה אגמון: כן.

עדינה אגמון: ברמת הגולן זה דבר אחר.

מסעוד גנאים: אני הגשתי בקשה שלשום, גם לראש הממשלה וגם לשר הפנים, גם לגבי הקבוצה שיצאה ללבנון.

דוד אזולאי: אני רוצה להבחין כרגע בין פנייה פרטנית של אדם אחד ובין פנייה של קבוצה.

דוד אזולאי: פנייה פרטנית שמגיעה אליכם, אתם מקיימים לגביה דיון?

דוד אזולאי: יש איזו פרוצדורה?

דוד אזולאי: יש טפסים?

דוד אזולאי: תסבירי לנו איך הדבר הזה מתבצע.

עדינה אגמון: טפסים ליציאה לפולחן דתי למדינות אויב, היחידים שיש לנו הם עבור תושבי רמת הגולן שיוצאים לסוריה.

עדינה אגמון: אני מניחה שעניין הטופס לא צריך להוות בעיה.

עדינה אגמון: אנחנו יכולים להשתמש באותו טופס גם בנוגע לדרוזים תושבי ישראל.

עדינה אגמון: זה באמת דבר מינורי.

עדינה אגמון: אבל מאחר ואף פעם לא הוגשה בקשה פרטנית-אישית על-ידי מאן דהוא, אנחנו לא בנינו שום הליך לטיפול בבקשות הללו.

סעיד נפאע: כמה זמן את עובדת שם?

סעיד נפאע: מאות אנשים פנו, מילאו טפסים ושילמו אגרה.

סעיד נפאע: אל תגידי שזה לא נכון.

עדינה אגמון: בדקתי.

סעיד נפאע: אביא לך את האישורים.

חמד עמאר: אם מחר אגיש בקשה, יש לכם הליך לבדוק אותה ולקבוע אם אוכל לנסוע או לא אוכל?

עמוס ארבל: לא סתם מתקיים הדיון הזה.

עמוס ארבל: אם האפשרות הזאת היתה קיימת הרי לא היה נדרש הדיון.

עמוס ארבל: נכון להיום אין אפשרות לדרוזי מבית ג'אן לנסוע לפולחן דתי בסוריה או בלבנון.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: הדברים נאמרו בצורה ברורה, רבותי.

דוד אזולאי: מר עמוס ארבל אומר את הדברים, וטוב שהוא אומר אותם.

דוד אזולאי: אני חוזר לגברת עדינה אגמון.

דוד אזולאי: דיברנו על המקרה הפרטני.

דוד אזולאי: עכשיו אני רוצה לעבור למקרה הקבוצתי.

דוד אזולאי: באה קבוצה של 500 דרוזים תושבי ישראל שמבקשת לצאת לסוריה או ללבנון לצורך קיום הפולחן הדתי.

דוד אזולאי: האם מאפשרים את הבקשה או לא מאפשרים אותה?

דוד אזולאי: האם היו תקדימים לכך?

עדינה אגמון: פרט למקרה בשנת 2004, שאז הבקשה נבחנה ואנשים יצאו לפני שניתנה תשובה מוחלטת, פרט לכך אף פעם לא הוגשה, למיטב ידיעתי, בקשה לשר כדי שיבחן את הסוגייה.

עדינה אגמון: לנו נודע על הבעיה רק עכשיו לאור הדיון בכנסת.

חמד עמאר: אני מופתע מאוד.

עדינה אגמון: אני לא יודעת על מקרה כזה.

עדינה אגמון: אני פשוט לא יכולה לומר לך מה שאני לא יודעת.

דוד אזולאי: אם 400-500 איש המבקשים לקיים את הפולחן יגישו בקשה, מה עליהם לעשות?

עדינה אגמון: שכל אחד יגיש בקשה.

דוד אזולאי: לא כל אחד בנפרד.

דוד אזולאי: הם באים כקבוצה.

עמוס ארבל: גם הקבוצה שיוצאת מרמת הגולן לסוריה מגישה בקשות פרטניות.

חמד עמאר: פרטניות, אבל באופן מרוכז.

עמוס ארבל: מגישים באופן מרוכז, אבל בודקים שֵם-שֵם.

עמוס ארבל: אני מניח ששר הפנים יידרש לסוגייה הזאת, בשיתוף עם גורמי הביטחון, להגיד האם נכון או לא נכון ברמה העקרונית לאפשר לקבוצה של 200 או 700 אנשים לצאת לסוריה או ללבנון.

עמוס ארבל: בהנחה שכן, נשלח את החומר לשב"כ והם יבדקו, ואם יגידו שהבקשות מאושרות האנשים יוכלו לצאת.

עמוס ארבל: יש אולי הגבלה של מִכסה, או של גילאים.

עמוס ארבל: אני לא יודע להגיד לך.

דוד אזולאי: מתי יצאה הקבוצה האחרונה לסוריה או ללבנון?

עדינה אגמון: לסוריה יוצאת בכל שנה בחודש ספטמבר קבוצה של דרוזים תושבי רמת הגולן.

עמוס ארבל: תושבי ישראל לא יצאו אף פעם.

עדינה אגמון: אני מבקשת להדגיש שכאחד משלבי האישור של בקשות תושבי רמת הגולן ליציאה לסוריה נדרש אישור של השיח' טריף על כך שהאנשים אכן דתיים.

דוד אזולאי: חסרים לנו כאן נציג השב"כ ונציג משרד החוץ.

עמוס ארבל: גם צה"ל מעורב בעניין, לא רק השב"כ.

עדינה אגמון: והצלב האדום.

מסעוד גנאים: אולי כדאי להזמין לכאן את גורמי הביטחון לישיבה נוספת ולקבוע כללים.

דוד אזולאי: מאה אחוז.

דוד אזולאי: ניקח את זה בחשבון.

דוד אזולאי: נציגי הרשויות המקומיות הדרוזיות, בבקשה.

סאלח פארס: שלום לכולם.

סאלח פארס: לדעתי הפתרון לבעיה הזאת לא יכול לבוא ברמת פקידות משרד הפנים אלא ברמת מדיניות.

סאלח פארס: לכן התשובות של גברת עדינה אגמון ושל מר עמוס ארבל לא מספקות.

סאלח פארס: לדעתי פתרון הבעיה לא יהיה ברמה הזאת.

סאלח פארס: הביקורים של הדרוזים בלבנון ובסוריה מתקיימים בשני מישורים: מישור הומני, שאין משפחה דרוזית שאין לה קרובים בלבנון ובסוריה, ומישור הפולחן הדתי.

סאלח פארס: לא ייתכן שעדה אחת במדינת ישראל לא תהיה לה אפשרות לקיים את הפולחן הדתי שלה כמו שאר העדות, כי לשאר העדות יש אפשרות לפולחן דתי.

סאלח פארס: הנושא הוא עקרוני.

סאלח פארס: בני העדה הדרוזית יכולים להיות שגרירים טובים של המדינה הזאת, הן בסוריה והן בלבנון.

סאלח פארס: אין דרוזי שיבקר בסוריה או בלבנון שלא יהיה שגריר טוב למדינה הזאת.

סאלח פארס: בסך הכול גדלנו כאן וחונכנו כאן וזאת מדינתנו.

סאלח פארס: אני "מריח" שהנושא הוא ביטחוני.

סאלח פארס: כבוד חברי הכנסת, אני רוצה להגיד ששיעור העשבים השוטים בעדה הדרוזית נמוך משיעור העשבים השוטים בקרב היהודים במדינה הזאת.

סאלח פארס: טוב תעשה ממשלת ישראל אם תאפשר לבני העדה הדרוזית לבקר בלבנון ובסוריה, ובסופו של דבר לדעתי הוויכוח יהיה הפוך, כי בלבנון ובסוריה יראו שבני העדה הדרוזית יכולים לבקר בצורה מסודרת ונכונה, ולא דרך מתווכים, לא דרך עושי טובות - - -

דוד אזולאי: ולא דרך חברי כנסת שלוקחים איתם קבוצות.

סאלח פארס: נכון.

סאלח פארס: אלא בדרך מסודרת, ואז לדעתי העמדה תהיה הפוכה ונתחיל לדבר אחרת.

סאלח פארס: באשר לנקודת המעבר, לעולם סוריה לא תתן לנו לעבור דרך קוניטרה, כי בעיניה קוניטרה זה קו שביתת הנשק והיא רוצה שנעבור דרך המעברים הבין-לאומיים, כפי שעושים עם אחינו המוסלמים שעוברים דרך ירדן.

סאלח פארס: לדעתי זה הפתרון.

סאלח פארס: לדעתי אי אפשר להיתפס לנקודה הזאת.

סאלח פארס: אני מקווה שהוועדה תמליץ שבני העדה הדרוזית יוכלו לבקר בלבנון ובסוריה בדרך מסודרת, הן לצורך נושאים הומניים והן לצורך פולחן דתי.

סאלח פארס: לדעתי זה לטובת המדינה ולטובת העדה הדרוזית.

סאלח פארס: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

מסעוד גנאים: את מה שרציתי להגיד אמרתי כבר.

מסעוד גנאים: אני סבור שצריכה להיערך ישיבה נוספת בנוכחות גורמים נוספים.

דוד אזולאי: מה תפקידך?

מסעוד גנאים: אני יועץ משפטי של קבוצה שיצאה מישראל ללבנון וחזרה לפני כשבועיים.

מסעוד גנאים: אני מייצג את עמותת "אל תואסל" שמטרתה לחזק את הקשר בעדה הדרוזית.

דוד אזולאי: הקבוצה יצאה ללבנון ללא אישור של אף אחד?

מסעוד גנאים: אכן כך.

מסעוד גנאים: יש לי העתק של הפקסים ששלחתי למשרד הפנים.

דוד אזולאי: באיזו דרך הם יצאו?

מסעוד גנאים: דרך ירדן.

מסעוד גנאים: יש לי כאן העתק של הפקסים ששלחתי למשרד ראש הממשלה ולמשרד הפנים.

מסעוד גנאים: אנשי הקבוצה הספיקו כבר לצאת ולחזור אך עד היום טרם קיבלתי תשובה לבקשות.

מסעוד גנאים: גם לקראת הביקור בקבר הנביא הביל שאמור להתקיים ב-17 בספטמבר שלחתי שני פקסים חדשים, גם שלשום וגם לפני שבועיים, אך עד כה לא קיבלתי שום התייחסות.

מסעוד גנאים: לדעתי זה הזמן הנכון שהוועדה תקבע כללים.

מסעוד גנאים: לא כל פעם צריך להגיש עוד עתירות לבג"ץ או להתדפק על דלתות הוועדה ולבקש שיינתן היתר ליציאות מסודרות.

חמד עמאר: הגשתם בקשות אישיות גם עכשיו?

מסעוד גנאים: לא הגשנו בקשות אישיות, אלא בקשה קבוצתית.

חמד עמאר: בקשה קבוצתית עם רשימת השמות ועם כל הפרטים?

מסעוד גנאים: כן.

מסעוד גנאים: יש לי רשימה של 250 אנשים שאמורים לצאת בקבוצה.

דוד אזולאי: הם יצאו כבר וחזרו.

דוד אזולאי: עכשיו מתארגנת קבוצה נוספת.

דוד אזולאי: הקבוצה שיצאה כבר, יצאה ללא אישורים מן המדינה.

מסעוד גנאים: כי לא קיבלנו שום התייחסות מאף אחד.

עמוס ארבל: בקבוצה שכבר חזרה אני לא עוסק.

דוד אזולאי: אני רוצה להבין איך מאפשרים להם לצאת.

דוד אזולאי: הם יוצאים על תקן של תיירים?

עמוס ארבל: לירדן מותר לצאת.

עמוס ארבל: הם נסעו לירדן כאזרחים ישראלים שרוצים לבקר בירדן, כמוני וכמוך.

עמוס ארבל: משם לאן הם מגיעים – זה כבר שאלה אחרת.

דוד אזולאי: משם הם עוברים ללבנון.

דוד אזולאי: מינהל האוכלוסין יודע אם אדם עבר ללבנון או לא עבר ללבנון?

עמוס ארבל: בדוח מעברי הגבול שקיים במדינת ישראל אנחנו לא יכולים לדעת מה קורה עם אדם לאחר שהוא יוצא מן המדינה, לאן הוא ממשיך.

עמוס ארבל: אם נסעת לגרמניה, אני לא יכול לדעת אם המשכת לצרפת או לא.

דוד אזולאי: אותה קבוצה בעצם ביקשה לצאת לירדן.

דוד אזולאי: לירדן הם כן קיבלו את ההיתרים הנדרשים?

עדינה אגמון: לצורך יציאה לירדן לא צריך להגיש בקשות.

מסעוד גנאים: רק שני משפטים נוספים בהמשך לדבריו של חבר הכנסת סעיד נפאע.

מסעוד גנאים: בשנת 2004-2005 היה פסק בג"ץ שהכיר בזכות של הדרוזים לצאת לסוריה ל-72 שעות, אבל התנה את זה בתנאים ביטחוניים, ובמעבר דרך קוניטרה, שזה לא מקובל על הסורים.

מסעוד גנאים: לדעתי דרך ירדן, שהיא לא מדינת אויב, אפשר לצאת באופן קבוצתי.

זאב בילסקי: רציתי להגיד שאני מסכים לכל דברי היושב-ראש.

דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון.

דוד אזולאי: קודם כול, אני חייב להגיד שאני תומך בדרישה של העדה הדרוזית לאפשר להם לקיים את הפולחן הדתי ואת המפגשים ההומניטריים שהם מבקשים.

דוד אזולאי: מדינת ישראל, לצערי הרב, עד היום לא השכילה למצוא דרך נאותה לאפשר את הדברים הללו.

דוד אזולאי: ייתכן שאנו כוועדה נצטרך לכפות את זה עליה.

דוד אזולאי: בדיון הזה חסר לנו משהו.

דוד אזולאי: לכן אני מבקש לקיים דיון נוסף, והפעם בהשתתפות נציגי משרד החוץ, נציגי הצבא, משרד הביטחון והשב"כ.

דוד אזולאי: כל הגורמים הללו חייבים להשתתף כאן בדיון והם יצטרכו לתת מענה ולנמק מדוע לא מאפשרים יציאה.

דוד אזולאי: הרי מבלי שהמדינה רוצה אנשים יוצאים לביקורים כאלה, אבל ללא ידיעת המדינה.

דוד אזולאי: בעצם מבלי שנרצה אנחנו הופכים אותם לעבריינים בכוח.

דוד אזולאי: כך קורה.

דוד אזולאי: אין זה סוד, יושב כאן עורך-דין שמלווה את הקבוצות האלה.

דוד אזולאי: הם יוצאים דרך ירדן ומירדן הם עוברים ללבנון או לסוריה וחוזרים לכאן.

דוד אזולאי: אף אחד לא יודע לאן הם הלכו ומי יצא.

דוד אזולאי: אז אם כבר יוצאים לביקורים כאלה, בואו ניתן לזה לגיטימציה.

דוד אזולאי: נאפשר להם לעבור בדרך חוקית ולא נהפוך אותם לעבריינים.

דוד אזולאי: יחד עם זה, אנחנו צריכים להגיד אמירה בוועדה שכל יציאה צריכה להיות חוקית, בהכרה ובידיעתה של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: הארגונים שפועלים מאחורי גבה של מדינת ישראל בוודאי לא משרתים את האינטרסים של העדה הדרוזית במדינת ישראל, והדברים נאמרים גם על דעתו של השיח' מוואפק טריף שדיבר אתי השבוע בנושא הזה.

מסעוד גנאים: אני מבקש לומר רק משפט אחד.

מסעוד גנאים: צריך אולי לקיים את הדיון מהר ככל האפשר כדי לאפשר לקבוצה לצאת לדרך באופן מסודר ב-17 בספטמבר.

דוד אזולאי: יש לנו אילוץ קטן אחד שאני חייב להציג בפניכם.

דוד אזולאי: בניין הכנסת והעובדים שלו יוצאים לחופשה למשך שבועיים.

דוד אזולאי: מ-16 באוגוסט ועד 1 בספטמבר הוועדה לא תוכל להתכנס.

דוד אזולאי: אבל אני מבטיח לכם, גם אם לא יהיו ישיבות של הוועדה נמשיך לעקוב אחרי העניין הזה.

סעיד נפאע: ב-17 בספטמבר ייערך הביקור הזה.

סעיד נפאע: לכן אם הכנסת נסגרת למשך שבועיים, הייתי מבקש שאולי נקיים את הדיון בתחילת חודש ספטמבר.

עדינה אגמון: זה כנראה ב-16 בספטמבר.

עדינה אגמון: 17 בספטמבר הוא יום שישי.

עמוס ארבל: השב"כ ושר הפנים יידרשו לתת היתר ליציאת הקבוצה הספציפית הזאת ללא שום קשר להחלטות הוועדה.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לשר הפנים – נפנה אליו בכתב – בבקשה שיזרז את ההליך וייתן אישור לקבוצה שמבקשת לצאת ב-16 בספטמבר.

חמד עמאר: אפשר להכין בקשה מסודרת ואפילו להגיש בקשות שמיות.

דוד אזולאי: אני מבקש שמישהו ירכז את הדברים הללו.

דוד אזולאי: תעבירו לנו רשימה מסודרת, למנהלת הוועדה, רצוי מאוד, אם אפשר, אפילו היום ואז נשלח מכתב כבר היום, או ביום ראשון בבוקר לכל המאוחר.

דוד אזולאי: נפנה לשר הפנים ונבקש ממנו לקיים הליך מזורז כדי לאשר את יציאת הקבוצה הזאת.

דוד אזולאי: יחד עם זה, אני לא מתכוון להרפות מן העניין הזה.

דוד אזולאי: נקיים דיון נוסף בניחותא.

דוד אזולאי: בואו נעבוד עכשיו לקראת העתיד, לקראת הביקורים הבאים.

דוד אזולאי: עדיף לדון באופן מסודר מאשר לעשות דבר חפוז שלא תהיה ממנו שום תועלת.

דוד אזולאי: לכן אבקש שעוד היום תעבירו את הרשימה למנהלת הוועדה ואנחנו נשלח מכתב לשר הפנים בנושא הזה.

סעיד נפאע: מילה אחרונה לפני סיום הישיבה.

סעיד נפאע: אין ארגונים שפועלים בנושא הזה.

סעיד נפאע: יש קבוצות וולונטריות שמבקשות לממש את הזכות הזאת.

דוד אזולאי: אני לא מבין בזה.

דוד אזולאי: אני משאיר את העבודה הזאת לשירותי הביטחון במדינת ישראל, שהם יקבעו מי עובד נגד המדינה ומי עובד עם המדינה.

דוד אזולאי: זה לא הבעיה שלנו.

קריאה: אין בעדה הדרוזית מי שעובדים נגד המדינה.

דוד אזולאי: לנו חשוב כוועדה לאפשר את הפולחן הדתי.

דוד אזולאי: לנו חשוב שמי שרוצה לצאת, שייצא בדרך חוקית ובצורה רשמית.

דוד אזולאי: רבותי, אני מודה לכולם, לכל הנכבדים שטרחו ובאו עד לכאן.

דוד אזולאי: אני מקווה שעוד נעמוד לרשותכם.

דוד אזולאי: אני מודה לחבריי חברי הכנסת.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם.

דוד אזולאי: הישיבה נעולה.