ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 61, 2010-07-21 09:00

מאיר שטרית: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מאיר שטרית: כפי שאתם יודעים יש לנו עד סדר היום שני נושאים, הראשון הוא לא ביוזמת הוועדה אלא יוזמת בית החולים רמב"ם.

מאיר שטרית: נמצא איתנו כאן פרופסור רפי ביאר מנהל בית החולים רמב"ם.

מאיר שטרית: אני שמח לומר שבית החולים רמב"ם עושה מעשה מאוד מאוד מיוחד במינו והוא פרסום ירחון רפואי עם השם "רמב"ם" – רבי משה בן מימון.

מאיר שטרית: הרעיון לקחת את הרמב"ם שהיה גם רופא, גם פילוסוף, גם איש תורה ודעת, וגם מרוקאי - - -

קריאה: יתווכחו איתך על זה, הוא לפחות הוא עבר במרוקו.

מאיר שטרית: הוא היה בעיר פס.

מאיר שטרית: אגב לפי הפילוסופיה שלו שבאה לידי ביטוי בכתביו הוא מאמין שצריך ללכת לא בקיצוניות ימנית ולא בקיצוניות שמאלית, הוא אומר "לא בקיצון הימיני ולא בקיצון השמאלי, אלא בדרך האמצע" שהוא קורה לה "שביל הזהב".

מאיר שטרית: זו פילוסופית חיים מאוד חכמה שאומרת שאנשים לא צריכים להיות קיצוניים בשום דבר אלא ללכת בשביל הזהב.

מאיר שטרית: הוא הפגין את החוכמה הזאת בזמן שהוא חי במרוקו.

מאיר שטרית: בזמן שהוא חי במרוקו  בתקופת מוחמד א-דין אילצו את יהודי מרוקו להתאסלם או למות.

מאיר שטרית: אלפים מתו על קידוש ה' כי הם לא הסכימו להתאסלם.

מאיר שטרית: הוא הוציא פסק הלכה במרוקו שאסר ליהודי להתאבד, אסור ליהודים ליהרג על העניין הזה.

מאיר שטרית: הוא אמר שאם מכריחים אתכם תתאסלמו ותשמרו את הדת בסתר עד יעבור הזעם.

מאיר שטרית: כשיעבור הזעם תוכלו לחזור ליהדות.

מאיר שטרית: זה באמת מה שיהודים עשו והוא הציל בכך עשרות ואולי מאות אלפי יהודים שלא רצו ולא יכלו להתאסלם.

מאיר שטרית: זה מראה את חוכמת החיים שלו.

מאיר שטרית: תאמר את זה היום לאחד מהרבנים החרדים, הם יגידו "יהרג ובל יעבור" זה כתוב בתורה.

מאיר שטרית: בחוכמתו הוא הצליח להציל רבבות יהודים.

מאיר שטרית: רוב היהודים האלה חזרו בסוף הדרך ליהדות, חלקם לא.

מאיר שטרית: עד היום מי שמסתובב בפס יכול לפגוש ערבים מוסלמים ששם משפחתם הוא כהן, אלבז, שמות יהודים מובהקים, הם שמרו במשך הדורות על השמות במשפחה למרות שהמשפחה מוסלמית כמה וכמה דורות.

מאיר שטרית: פגשתי בפס איש אסלם ששמו כהן.

מאיר שטרית: הרמב"ם לדעתי הציב דרך לרבנות גם לעתיד שאומרת שאין סתירה בין לימוד תורה לבין לימוד מדעים, זה כידוע בניגוד לתפיסה השוררת אצל חלק מהאוכלוסייה היום.

מאיר שטרית: אין סתירה כזאת ושר המדע שלנו מוכיח את זה, הוא גם רב וגם פרופסור למתמטיקה.

מאיר שטרית: אין סתירה בין השניים.

מאיר שטרית: כתוב : "על שלושה דברים העולם עומד, על התורה, על העבודה ועל גמילות חסדים".

מאיר שטרית: יש לי פרשנות אישית למשפט הזה.

מאיר שטרית: אל יאמר אדם אני לא יכול ללמוד תורה כי אני עובד ואל יאמר אדם אני לא יכול לעבוד כי אני לומד תורה.

מאיר שטרית: רק מי שעושה את שני הדברים, גם לומד תורה וגם עובד זוכה לקיים את החלק השלישי והוא גמילות החסדים.

מאיר שטרית: אני חושב שהרמב"ם מבחינה זאת היה מורה דרך.

מאיר שטרית: אני שמח שבית החולים "רמב"ם" מצא לנכון לעשות פעולה כל כך מיוחדת של הפצת ירחון רפואי- מדעי, עם מיטב הכותבים.

מאיר שטרית: שותפים לו שישה חתני פרס נובל, פרופסורים מדענים שיכתבו על הרפואה, על תרופות והכל לידיעת הציבור.

מאיר שטרית: זה יהיה עיתון אינטרנטי עם אתר ייעודי.

מאיר שטרית: את הירחון הראשון הוציאו בדפוס, יש לנו כאן גיליון מזכרת.

מאיר שטרית: הרעיון הוא שאנשי מקצוע יכתבו מאמרים שאנשים יכלו לקרוא באינטרנט באופן חופשי.

מאיר שטרית: הבנתי שבניגוד למדינה שמנסה לשמור זכויות בכל דבר, ואוסרת לצטט, לכתוב, להעתיק, או לעשות שימוש, אסור לעשות דבר.

מאיר שטרית: זה דבר טיפשי לגמרי, העברתי חוק, בסוף בתמיכת הממשלה, לוויתור על זכויות היוצרים.

מאיר שטרית: אנחנו מנסים להסדיר את העניין.

מאיר שטרית: בניגוד למקובל הירחון הזה לא יהיה עם זכויות יוצרים.

מאיר שטרית: זאת אומרת שאנשים יוכלו להוריד מהאתר, לשכפל, לצלם ולהשתמש בחומרים.

מאיר שטרית: זה מיוחד במינו ונדיר במחוזותינו.

מאיר שטרית: אני מברך אתכם על כך כי זו הגישה בעולם היום.

מאיר שטרית: הבית הלבן בארצות הברית שחרר את כל החומרים הממשלתיים מזכויות יוצרים.

מאיר שטרית: להיפך, יש להם אינטרס להפיץ את זה ולכן הם מודיעים ומפרסמים שכל אחד יכול לקחת ולעשות בזה שימוש.

מאיר שטרית: אצלנו זה בל ימצא ואסור לך להוריד דבר, אם אני רוצה תמונה של שר המדע, המקום היחיד שאני יכול מבלי לשלם אלו הם הצילומים שלו מחוץ לארץ.

מאיר שטרית: כלומר אם מישהו צילם אותו בחוץ לארץ ממנו אני יכול לקבל את התמונה.

מאיר שטרית: בארץ אני לא יכול לקבל תמונה של שר המדע או של שום שר אחר או ראש ממשלה, נשיא או כל אחד.

מאיר שטרית: כל התמונות המופיעות בתקשורת בארץ הם רק מחוץ לארץ ואין שום תמונות מישראל.

מאיר שטרית: זה פשוט טיפשי.

מאיר שטרית: אני אומר את זה בצער.

מאיר שטרית: אתם משמשים דוגמה קלאסית גם בעניין הזה ולא רק ברפואה ולא רק במדע ולא רק בחשיפת החומר לאנשים אלא גם באפשרות לעשות בחומרים שימוש.

מאיר שטרית: אני מברך אתכם על כך.

מאיר שטרית: כיושב ראש הוועדה אני מתכבד לברך את יציאתו לאור של הירחון הזה.

מאיר שטרית: אני גם אביא לידיעת חברי הכנסת בכתב עם כתובת אתר האינטרנט כדי שכל המעוניין יוכל להיכנס ולעיין.

מאיר שטרית: אני באמת מאחל לכם הצלחה רבה בפרויקט החשוב הזה.

מאיר שטרית: אני חושב שהוא באמת חשוב ואני שוב מברך אתכם על כך.

מאיר שטרית: אני מקווה לראות את המשכו של הירחון לאורך זמן ואני מבין שאתם עובדים הרבה מאוד זמן להוצאתו לאור.

מאיר שטרית: אני מקווה שהוא יחזיק מעמד הרבה מאוד שנים קדימה.

מאיר שטרית: תמיד נזכה ללמוד ולהחכים ממנו.

מאיר שטרית: שר המדע בבקשה.

דניאל הרשקוביץ: אני שמח מאוד ומודה ליושב ראש שנענה לרעיון לקיים ישיבה חגיגית, לציין באופן חגיגי את יסודה של היוזמה.

דניאל הרשקוביץ: האמת שאני נאלץ לרסן את עצמי כיוון שמבקר המדינה הטיל עלי מגבלות מאחר ואני בחופשה ללא תשלום מהטכניון ולא התפטרתי מהטכניון.

דניאל הרשקוביץ: לכן הוא הטיל עלי מגבלות לא לתת יחס מיוחד לטכניון.

דניאל הרשקוביץ: מאחר ובית הספר לרפואה בבית החולים רמב"ם הוא חלק מהטכניון אז אסור לי לשבח יותר מדי.

מאיר שטרית: באמת יש דבר כזה?

דניאל הרשקוביץ: אני קצת מגזים.

דניאל הרשקוביץ: אבל אתה יודע איך זה אצלנו.

דניאל הרשקוביץ: כאחד שמכיר מקרוב את בית החולים רמב"ם ואת הרפואה, רפי ביאר היה קודם דיקן הפקולטה לרפואה, אני חושב שיש כאן אבן דרך חשובה מאוד.

דניאל הרשקוביץ: רמב"ם לא נקרא היום בית חולים וגם לא בית הרפואה, הוא נקרא "קריה רפואית לבריאות האדם".

דניאל הרשקוביץ: אני חושב שהשם הזה הוא לא רק שם שונה אלא הוא מבטא משהו.

דניאל הרשקוביץ: יש כאן הרבה יותר מבית חולים, יותר ממוסד מטפל ויותר ממוסד שמלמד.

דניאל הרשקוביץ: אני חושב שהרעיון לעיתון מדעי, אגב גם זורם עם הקידמה, שהוא עיתון מדעי אינטרנטי הוא צועד עם הכיוון  של עולם עם עיתונים אינטרנטיים.

דניאל הרשקוביץ: כפי שאתה בוודאי יודע דפי HTML צורכים פחות עצים מניירות.

דניאל הרשקוביץ: אני משבח מאוד את היוזמה, ואני לא יודע אם שרגא בלזר העורך הראשי מודע מה הוא לקח על עצמו.

דניאל הרשקוביץ: אני יודע.

דניאל הרשקוביץ: השבוע ב- 15 בחודש סיימתי להיות עורך ראשי של עיתון אינטרנטי מדעי מתמטי, ביקשתי לסיים כי כשעיתון תופס תאוצה אז הנטל הופך להיות נטל גדול.

דניאל הרשקוביץ: השירות הוא לכולם שמנגיש את התוצאות ואת העשייה המדעית לא רק לרופאים ולא רק למתמחים במדעי הרפואה ובמדעים הנלווים, ובמיוחד לאור העובדה שמדובר בעיתון אינטרנטי הוא בעצם מנגיש את הדברים לציבור כולו.

דניאל הרשקוביץ: הרעיון משקף את הגישה המיוחדת ואת רמב"ם שהיא גישה מאוד ידידותית לסביבה כולה.

דניאל הרשקוביץ: כשמסתכלים על התוכן רואים שבתוכן יש מצד אחד מאמרים שפונים למקצועיים הגדולים ביותר, כלומר אדם צריך להיות מקצועי בתחומו, אבל ישנם גם מאמרים שיכולים להיות שווים לכל נפש והיפה בזה שהם שווים לכל נפש מבלי להוריד את הרמה, לא הופכים את זה למדע פופולארי אלא הם שווים לכל נפש ונוגעים בסוגיות חשובות מאוד.

דניאל הרשקוביץ: דיברת על התורה, על העבודה ועל גמילות חסדים, כאן למשל יש עיסוק בשאלה, שלצערי בציבור רבה בו הבורות, על הידיעה בנושא יחסי הגומלין בין היהדות לבין תורת ההתפתחות של דרווין.

דניאל הרשקוביץ: בגלל בורות שיש, נחשפנו לפני כמה חודשים לעימות מיותר בין אנשים כולל שרים שנסחפו לוויכוח מבלי בעצם להכיר את הנושא.

דניאל הרשקוביץ: כשקראתי את המאמר של פרופסור שטיינברג נהניתי שהוא מעמיד את הדברים בפרספקטיבה גם מבחינת המדע וגם מבחינת ההלכה והיהדות, אין ספק שזו תרומה חשובה.

דניאל הרשקוביץ: אין לי אלא לברך את כל העוסקים במלאכה.

דניאל הרשקוביץ: אני לא אזכיר שמות והזכרתי את פרופסור רפי ביאר מנהל הקריה הרפואית ואת פרופסור שרגא בלזר שהוא מנהל הפגיה בבית חולים רמב"ם, יש כאן את פרופסור יעקב רואו  מנהל היחידה ההמטולוגית ואנשים נוספים.

דניאל הרשקוביץ: ברכותיי ואני מאחל לכם שבאמת העיתון הזה יתפוס תאוצה ויפיק את המרב.

דניאל הרשקוביץ: אני רואה ששיש מערכת נכבדה מאוד ובחלוקה נכונה בין האנשים תהייה גם חלוקת הנטל.

דניאל הרשקוביץ: ברכותיי לעוד פעולה מבורכת ש"רמב"ם" עושה.

מאיר שטרית: תודה רבה לשר המדע.

מאיר שטרית: אני מעביר את רשות הדיבור לפרופסור שרגא בלזר או רפי ביאר, כפי שתרצו.

מאיר שטרית: אני אגיד משהו מאהבה, היה מאוד עוזר אם היה אפשר להוציא את העיתון גם בעברית, זאת אומרת שגם קוראים שלא קוראים אנגלית יוכלו לקרוא אותו בעברית, שפת הקודש.

מאיר שטרית: כל דבר אפשר לתרגם לעברית כך כשרוצים לקרב אחרים למדע יהיה קל יותר.

רפי ביאר: מאה אחוז.

רפי ביאר: ראשית אני מקבל את הנקודה הזאת.

רפי ביאר: אני אספר מעט על איך נולד הרעיון.

רפי ביאר: כמו שאתם יודעים בית חולים גדול – אקדמי עסוק כל היום ויותר מ- 24 שעות ביממה ראשית בטיפול בחולים מכל גווני הקשת של המחלות, בהוראה, בחינוך, בלימוד, במחקר וזאת כדי לקדם את הרפואה בבית החולים עצמו ועבור מדינת ישראל וגם כדי לקדם את הרפואה בעולם.

רפי ביאר: "רמב"ם" בסך הכל הוא עם פוקוס אקדמי מזה הרבה מאוד שנים, הייתי אומר מאז הקמת מדינת ישראל עם הקמת הפקולטה לרפואה.

רפי ביאר: בהמשך בקמפוס הזה הוא עיצב את האופי האקדמי החזק שלו.

רפי ביאר: כשמוניתי למנהל בית החולים היה לי ברור שאחד הדברים החשובים זה לפרסם את העשייה האדירה שמתרחשת בעולם במדע, הדברים קורים גם לפי מורשת הרמב"ם בקשר בין מחקר והרפואה, גוף ונפש והעשייה, לכן עיתון כזה יוצא.

רפי ביאר: הכוונה שהוא יהיה עיתון רבעוני – ארבע פעמים בשנה ויופץ למעשה לכל האנשים בעולם, ראשית יקדם את הרפואה בעולם.

רפי ביאר: אגב, לכן הוא בשפה האנגלית כי העיתון הזה מכוון לכלל העולם ולא מכוון רק לתושבי מדינת ישראל.

רפי ביאר: אין ספק שנוכל לתרגם את הדברים לעברית באופן רלוונטי אבל אין ספק שאנחנו צריכים לחשוף את עצמנו לעולם.

רפי ביאר: הכוונה לחשוף לעולם את העשייה בארץ.

רפי ביאר: מצד שני לשמור על הצביון הבינלאומי החזק של העיתון.

רפי ביאר: זה לא יהיה רק העיתון של הרמב"ם.

רפי ביאר: אם תשימו לב בין חברי המערכת נמנים, העורכים פרופסור שרגא בלזר שחשבתי שהמנוע שיזיז את זה קדימה יהיה פרופסור שרגא בלזר, זו עשייה אדירה.

רפי ביאר: ארבע שנים לקח לבנות את התוכנה, להקים את המערכת, לבנות את כל הרשת הבינלאומית של חוקרים הטובים ביותר בעולם בתחומים השונים.

רפי ביאר: לקחת כעורכי משנה את פרופסור סקורצ'קי, פרופסור צ'חנובר, אני גם קיבלתי על עצמי.

רפי ביאר: נמצאים כאן גם פרופסור מיכאל אבירם ראש מכון לגסי שהוא גם מכון מחקר שהקמנו לאחרונה, מכון מיוחד במינו, פרוספר איין גרלניק, מרג'ורי כהן מהספרייה שעזרה מאוד, פרופסור הורן, אודליה יעיש שעזרה מאוד בהכנת התשתית האינטרנטית לכל הנושא הזה.

רפי ביאר: זה פרויקט אדיר, מחמם את הנפש.

רפי ביאר: קיבלנו כבר עכשיו המון פניות, ועל זה שרגא בלזר יוכל לומר כמה מילים.

רפי ביאר: היום למעשה הוא יום ההשקה של העיתון.

רפי ביאר: אבל העיתון רץ כבר באינטרנט בערך חודש וכבר יש אלפי כניסות.

רפי ביאר: אני לא רוצה להאריך כי הזמן קצר, אני חושב שזו עשייה אדירה שתקדם את מדינת ישראל ברפואה בכלל ועם המורשת של הרמב"ם.

רפי ביאר: אני תמיד אמרתי לעצמי, אנחנו בתור רופאים מכירים ולמדנו על פי העיתונים מהי Clinic Proceeding שיהיה גם ממוסד רפואי מכובד שילך לכל העולם.

רפי ביאר: לכן אני חושב שזה יופץ בכל העולם שיהיה עיתון שקול, מדעי שחובק את כל תחומי הרפואה וגם את האתיקה הרפואית ובכלל.

רפי ביאר: זה הרעיון והתפיסה.

שרגא בלזר: ראשית תודה רבה ליושב ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חבר הכנסת מאיר שטרית, שהואיל לתת לנו כאן בית חם.

שרגא בלזר: הרעיון לעיתון הזה החל לנבוט לפני כעשר שנים, בדיוק מאותן הסיבות שאתה חבר הכנסת מאיר שטרית מנית.

שרגא בלזר: מדינת ישראל תורמת הרבה למדע, לרפואה, לטכנולוגיה אבל זה מופץ בעיתונים מדעיים, לא חסרים עיתונים מדעיים, אבל הם עיתונים של העברת חומר.

שרגא בלזר: אנחנו רוצים להעביר חומר עם רוח.

שרגא בלזר: אנחנו רוצים להעביר רפואה עם רגש, אנחנו רוצים להעביר רפואה עם חמלה, אנחנו רוצים ללכת כמו הרמב"ם או כמו הרופא הוותיק שמדד דופק.

שרגא בלזר: היום רופאים לא מודדים דופק, מקסימום האחות שגם היא כבר לא עושה את זה אלא נותנת לסייעת למדוד דופק ולחץ דם.

שרגא בלזר: הגישה האישית הפרטנית השתנתה.

שרגא בלזר: הצלחנו לרתום למערכת שלנו אנשים גדולי עולם, יש כאן את הרשימה שכוללת את הברונית מהפרלמנט הבריטי, משפטנים, דרך אביר סר שקיבל רק עכשיו את פרס לסקר שהוא פרס אחד לפני פרס נובל, אנשים שהחליטו שהם רוצים לתרום למען הרעיון הזה.

שרגא בלזר: אני מאוד שמח שכשפרופסור רפי ביאר נבחר למנהל של הקריה הרפואית רמב"ם חיש מהר נרתם ונתן כתף מאוד חמה ומאוד גדולה.

שרגא בלזר: מטרת העיתון היא שיכתבו בו כל מי שעושה, כל המי ומי כל אחד במקצוע ובתחום שלו.

שרגא בלזר: בינתיים כל המאמרים מוזמנים והכותבים הם מהצמרת בתחומם בין אם זה ברפואה בענפיה השונים, מדע, אתיקה, יהדות וכן הלאה - - -

מאיר שטרית: המוזמנים הם אלה שאתם מבקשים מהם שיכתבו.

שרגא בלזר: כן.

שרגא בלזר: זאת אומרת שכל מאמר עובר הערכה כדי להעמיד אותו ברמה המתאימה.

מאיר שטרית: העיתון לא משלם על המאמר.

שרגא בלזר: העיתון לא עולה כסף ולא נותן כסף.

שרגא בלזר: בשלב זה הוא חי מתרומות.

שרגא בלזר: אנחנו לא נבקש מוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.

שרגא בלזר: הרעיון הוא לתת את זה בצורה חופשית ונגישה לכל, כל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה.

שרגא בלזר: כל כותב מתחייב שהוא מאשר את זה.

שרגא בלזר: זו השיטה החדשה בעולם.

שרגא בלזר: היום אנחנו נפרסם את העיתון בארץ ולכמה אלפי אנשים שמופיעים אצלנו במאגר הכתובות מהעולם.

שרגא בלזר: היו כבר כ- 9,000 הורדות של מאמרים.

שרגא בלזר: כשאני מתסכל על המפה העולמית אני מופתע לראות 15 מהודו, מאוסטרליה, מניו-זילנד, מאיסלנד.

שרגא בלזר: איך אנשים הגיעו לזה?

שרגא בלזר: – מכיוון שגוגל שהוא המנוע החיפוש הגדול בעולם חיש מהר עלה על זה שזה עיתון חופשי – חינם, מדעי והוא מקדם אותו ביוזמתו מבלי שבכלל פנינו אליו, זה בגלל הייחודיות שלו.

שרגא בלזר: אני מקווה שהברכות שלכם יעזרו ויהיה קל בהמשך.

שרגא בלזר: אני לא רוצה להיות שר או חבר כנסת כדי להתפטר מזה, אבל הרעיון הוא שהוא לא העיתון של שלי, הוא עיתון של "רמב"ם".

שרגא בלזר: "רמב"ם" הוא המארח של העיתון.

שרגא בלזר: העיתון שייך לקהילה המדעית רפואית העולמית כשאנחנו, מדרך הטבע מישהו צריך לרכז את זה, מרכזים את זה ואני מקווה שיום אחד ייקח את זה מישהו מחוץ לבית החולים.

שרגא בלזר: זה הרעיון.

דניאל הרשקוביץ: התחילו לזרום מאמרים למערכת?

שרגא בלזר: קיבלתי כבר שניים.

רפי ביאר: רק עכשיו זה יצא.

שרגא בלזר: אחרי שאנחנו יוצאים מכאן אנחנו מריצים את הפרסום העולמי.

מאיר שטרית: יישר כוח.

מאיר שטרית: אני באמת מאחל לכם הצלחה.

רפי ביאר: ברשות היושב ראש, הייתי רוצה שפרופסור מיכאל אבירם יאמר כמה מילים.

רפי ביאר: רפואה ומדע הולכים יד ביד, את זה אני אומר כל הזמן, אנחנו השקנו בשנתיים האחרונות מרכז מחקר ע"ש לגסי בראשות פרופסור מיכאל אבירם ובעזרת פרופסור סקורסקי ואחרים.

מאיר שטרית: בתוך הקריה של בית החולים?

רפי ביאר: כן.

רפי ביאר: הייתי רוצה שפרופסור מיכאל אבירם יאמר כמה מילים כמנהל מכון לגסי.

מיכאל איתן: מזה כשנתיים אנחנו פועלים במסגרת מכון למחקר רפואי חדש שקם ב"רמב"ם" ונקרא מכון לגסי למחקר רפואי, לגסי  - מורשה, מורשת.

מיכאל איתן: מכל מקום מכון המחקר הזה הוא ייחודי מאוד בארץ, אבל ייחודי גם ברמה העולמית.

מיכאל איתן: הייחודיות שלו נובעת מכך שכל אחד מ- 42 קבוצות מחקר שאנחנו אמורים לגייס עד לשנת 2016-2017 כל אחד מהמשתתפים בהן צריך לעסוק גם בקליניקה, גם בצד הרפואי וגם בצד המחקרי.

מיכאל איתן: זאת אומרת שחלק מזמנו הוא רואה חולים או קשור לפעילות רפואית - - -

מאיר שטרית: רופאים חוקרים.

מיכאל איתן: רופאים אבל חוקרים שאינם רופאים אבל כן עוסקים בקליניקה היומיומית ומרבית זמנם עוסקים במחקר בסיסי ברמה הגבוהה ביותר.

מיכאל איתן: בשביל לגייס 42 קבוצות מחקר כאלה לאורך הזמן, יש לנו נהלים שביססנו אותם שכל מי שמגיע ועובר את כל שלבי הגיוס שנמשכים בערך שנה הוא ללא ספק הוא מהכוכבים בתחומים הרפואיים.

מיכאל איתן: צמצמנו את מספר שטחי המחקר כדי שיהיו לנו מאסה קריטיות.

מיכאל איתן: שטחי המחקר שלנו הם ארבעה: סוכרת, סרטן, מחלות לב וכלי דם ומחלות נוירודגרטיביות - אלצהיימר, פרקינסון.

מיכאל איתן: עד היום גייסנו חמישה חוקרים.

מיכאל איתן: אם תשאלו מי הם החוקרים שגייסנו אלו רובם יהיו ישראלים חוזרים, כאלה שיצאו אחרי שסיימו לימודי רפואה או אחרי שסיימו את הדוקטורט בתחומים רפואיים לעולם הגדול ורוצים לחזור לארץ, וכמו שאתם יודעים זה לא פשוט.

מיכאל איתן: מבין החמישה שכבר גייסנו שלושה הם ישראלים חוזרים שאלמלא האופציה הזאת הייתה להם בעיה.

מיכאל איתן: כל מי שאנחנו מגייסים מקבל מינוי כפול, מינוי של "רמב"ם" באחת המחלקות כי הוא שייך גם לצד הרפואי וגם מקבל מינוי של הטכניון כחבר סגל בפקולטה לרפואה.

מיכאל איתן: השניים הנוספים, וגם זה חלק מעניין מאוד, הם בעצם כאלה שעשו עלייה לארץ והם באמת ברמות הגבוהות ביותר.

מיכאל איתן: האחד הוא המומחה שהיה ראש מרכז מצוינות לסוכרת למכוני הבריאות הלאומיים בארצות הברית, החליט לעלות לארץ.

מיכאל איתן: הוא הבטיח לאשתו הישראלית שאם הוא יקבל הצעה טובה הוא יעלה, הוא יהיה כאן מה- 1 באוקטובר והמכון למצוינות לסוכרת כבר מוכן, פרופסור דרק מירויט, יהודי דרום אפריקאי במקור, עבר לארצות הברית תחילה וסוף סוף מגיע אלינו.

מיכאל איתן: השנייה היא רופאה, אחת המומחיות הצעירות בארצות הברית לחקר הכאב, היא תיכנס לנושא הנוירודגרטיביות, היא תעלה לארץ בספטמבר.

מיכאל איתן: גם המעבדה שלה כבר מוכנה.

מיכאל איתן: אנחנו במשא ומתן עם הגיוס השישי שהוא מומחה גדול בתחום של מחלות הנוירודגרטיביות.

מיכאל איתן: אני מניח שבהחלט זה ישליך על מה שקורה בארץ וגם על מה שקורה בעולם.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: מה התקציב של המרכז הזה?

רפי ביאר: התקציב אם נמשוך אותו על עשרים שנה שאנחנו מדברים, יהיה לפחות 80 מיליון דולר.

מאיר שטרית: עד 2016.

רפי ביאר: כן.

רפי ביאר: הוא ברובו מתרומות.

רפי ביאר: אנחנו צריכים להביא גם matching מתרומות נוספות.

רפי ביאר: כאשר "רמב"ם" מכסה את העלות של ההעסקה הקלינית של אותם רופאים, התרומות באות - - -

מאיר שטרית: וזה כלול ב- 80 מיליון דולר?

רפי ביאר: לא. זה לא כלול.

רפי ביאר: זה מעבר.

מאיר שטרית: זה רק למחקר.

רפי ביאר: רק למחקר ולהקמת הבניין.

רפי ביאר: אנחנו בונים מגדל בין הפקולטה לרפואה לבין בית החולים.

רפי ביאר: זה פרויקט אדיר שלא היה כמוהו.

מאיר שטרית: מדובר על 10-12 מיליון דולר לשנה.

מאיר שטרית: גוף מחקרי כזה יכול לפנות גם לקרנות המחקר התחרותיים שיש בישראל.

רפי ביאר: באופן טבעי הוא פונה.

רפי ביאר: כל חוקר שלא הולך ופונה - - -

מאיר שטרית: השנה אנחנו נהיה הנשיאים של קרן אוריקה.

מאיר שטרית: קרן שמחלקת כ- 1.2 מיליארד יורו למחקרים בתחומים רבים.

מאיר שטרית: בדיוק בשבוע שעבר חזרתי מבריסל מאירוע שבו צוין שישראל מקבלת את הנשיאות של קרן אוריקה.

מאיר שטרית: המדען הראשי שלנו יהיה המנהל הכללי של הקרן השנה.

מאיר שטרית: כל החלטות הקרן תתקבלנה כאן בארץ.

מאיר שטרית: אנחנו גם נארח ליום אחד כאן בכנסת את כל המדענים מכל מדינות אירופה וגם חברי הפרלמנט של ראשי המדע שיהיו כאן יום שלם בכנסת.

מאיר שטרית: נקיים כאן גם דיונים בנושאים האלה בשנה הקרובה.

מאיר שטרית: הקרן הזאת זו הזדמנות מבחינתנו, הייתי בכנס הזה ואחד הדברים שהדגשתי בדבריי באירוע בבריסל, זו קרן מאוד גדולה ו- 1.2 מיליארד יורו זה הרבה מאוד כסף, אני חושב שאחת הבעיות, לצערי הרב, והמוזנחות בתחום של המחקר הוא המחקר הרפואי.

מאיר שטרית: לפני שבועיים קיימנו כאן דיון עם פרופסור רות ארנון, היא הנשיאה החדשה של האקדמיה למדעים, על בסיס הדוח שהיא הכינה על מחקר ביו-מד, הם סבורים שהם צריכים 100 מיליון דולר לשנה לצרכים של מחקרים רפואיים.

מאיר שטרית: אני מנסה לעזור להם להקים קרן כזאת באקדמיה למדעים, קרן ישראלית שתוכל להגיע למצב שבכל שנה תחלק 100 מיליון דולר.

מאיר שטרית: אני מנסה לדבר עם כל מיני גורמים ולראות אם ניתן לשים לכך כסף.

מאיר שטרית: הצעתי בפני קרן אירוקה בבריסל שכדאי להתמקד נושא כמו הביו-מד ולשים כסף.

מאיר שטרית: גם ביו-מד תעשייה, ביו-מד יכול לעשות מיליונים.

מאיר שטרית: אחת הבעיות בישראל שכאשר חוקרים ישראלים מעלים רעיון לפיתוח תרופה חדשה, הבדיקה הראשונית הוא המחקר הבסיסי, אם יש רעיון עושים מחקר בסיסי וכדי לבדוק את ההיתכנות שלו נדרשים לעשות את השלב הקליני של המחקר שזה בכמה מיליוני דולרים.

מאיר שטרית: אם אין כסף מוכרים את הזכויות האלה בחוץ לארץ לחברות שמשקיעות 3.4.5 מיליון דולר ואחר כך קוצרות מאוד מיליוני דולרים אם מצליחים לפתח את התרופה.

מאיר שטרית: אני אומר שזה בזבוז של המדינה.

מאיר שטרית: זה כסף קטן מאוד שצריך להשקיע בשלב הזה כדי להפוך אותו מחר לכלי שיוכל להכניס הרבה מאוד כסף.

מאיר שטרית: אפשר לראות למשל מה עשתה תרופת הקופקסון וגם אחרות.

מאיר שטרית: בישראל יש לנו מדע ויכולות יוצאות מהכלל שלא מנוצלת, אולי מנוצלת לרעה או יוצאות לחוץ לארץ בנזיד עדשים.

מאיר שטרית: לדעתי קרן לנושאי ביו-מד וההתמקדות בתחום הזה תוכל להביא לנו אמצעים כדי לקדם את הביו-מד.

מאיר שטרית: אני ממליץ לכם ליצור קשר עם המדען הראשי אלי עופר בתחום הזה.

מאיר שטרית: מעכשיו אנחנו נשיאי הקרן, לדבר איתו בנושא ולבחון איך ניתן לקשור חוטים ולשלב את מרכז המחקר שצריך כסף למחקרים.

מאיר שטרית: זה בסיסי.

מאיר שטרית: הכללים של הקרן אומרים שצריך להיות שיתוף פעולה עם עוד מדינה כדי לקבל מימון מחקר.

מאיר שטרית: זה אומנם מחקר תחרותי אבל הבקשות מוגשות  ממדענים של שתי מדינות לפחות.

מאיר שטרית: כאמור אנחנו חברים בקרן הזאת כחברים מן המניין והשנה נשיאי הקרן.

מאיר שטרית: השתתפות עם כל מדינה אחרת ששותפה בקרן יכולה להיות מפתח לקבלת מימון.

מאיר שטרית: הם נותנים מענקים מאוד נכבדים.

מאיר שטרית: ממה שראיתי הם נותנים הרבה מאוד כסף.

מאיר שטרית: שווה לעשות מאמץ.

אבי ענתי: יש כמה חוקרים מישראל שזכו.

מאיר שטרית: בוודאי.

מאיר שטרית: ישראל משתתפת בקרן הזאת בסכום מסוים ולדעתי אנחנו מקבלים הרבה יותר ממה שאנחנו משתתפים.

מאיר שטרית: בוודאי כדאי להמשיך ולהשתתף בקרן הזאת, כנשיאים אני מקווה שנוכל למנף את נושא הביו-מד.

מאיר שטרית: שמתי למטרה לבדוק אם ניתן להריץ את נושא הביו-מד.

מאיר שטרית: עד כאן.

מאיר שטרית: חברים אני מאחל לכם הצלחה רבה.

מאיר שטרית: הצגת פעילות המדען הראשי במשרד הבריאות

מאיר שטרית: משרד הבריאות מבקש להציג לנו את התכנית המדעית שלו.

דניאל הרשקוביץ: סליחה.

דניאל הרשקוביץ: במסגרת הדיונים על התקציב בממשלה.

דניאל הרשקוביץ: משרד המדע והטכנולוגיה הוא אולי המשרד היחיד שיש לו בשורות באחוזים, אבל בין היתר אנחנו לא רק הכפלנו את תכנית המחקר התשתיתי, הוספו לתכנית 26 מיליון שקל לתכנית.

דניאל הרשקוביץ: נתח די מכובד מזה מגיע למדעי החיים.

דניאל הרשקוביץ: אני מניח שגם הנושא הזה - - -

מאיר שטרית: אולי תשתתפו במימון הקרן המדעים?

מאיר שטרית: אני בקשתי מהמדען הראשי שישים שם עשרה מיליון דולר.

מאיר שטרית: שימו אתם מיליון אחד.

מאיר שטרית: בבקשה כבוד פרופסור בנימין שרדני.

מאיר שטרית: המדען הראשי של משרד הבריאות.

בנימין שרדני: אני מוכרח לומר שני דברים כפתיחה.

בנימין שרדני: אומרים שצריך מזל בחיים.

בנימין שרדני: מזל זה ראשי תיבות מ' –להיות במקום הנכון, ז' – להיות בזמן הנכון ול- הכי חשובה זה לדעת שהמזל אצלך.

בנימין שרדני: אני יודע שהמזל שלי היום הוא שאני יושב כאן בישיבת הוועדה למדע וטכנולוגיה ויש לי הזכות שאנשי "רמב"ם" והרופאים יושבים כאן ואני אוכל לקבל משוב על המערכת הזאת.

בנימין שרדני: ראשית אני רוצה לברך אתכם כי העובדה שהגיע הזמן שישראל תעמוד במקום הראוי לה מבחינת פרסומים בתוך ישראל.

בנימין שרדני: אנחנו בין המובילים בפטנטים, אנחנו מובילים במדע ואנחנו לא מובילים בג'ורנלים בינלאומיים.

בנימין שרדני: אין לנו את זה.

בנימין שרדני: כמו שנאמר כאן אם לכל מדינה באירופה, לא בארצות הברית, יכולים להיות ג'ורנלים יוקרתיים הגיעה הזמן שזה יהיה אצלנו.

בנימין שרדני: כל הכבוד ליוזמה והעובדה שהוא אינטרדיסציפלינרי שזה בעצם הדבר הכי חשוב שייתן את סיכוי שהוא יהפך לג'ורנל מוביל.

בנימין שרדני: חשוב מאוד שהמדענים הטובים יכתבו לג'ורנל הזה ושהם יהיו גאים שהם מופיעים בג'ורנל של "רמב"ם".

מאיר שטרית: אולי אפשר לעזור להם בתקציב כדי לתרגם אותו לעברית?

בנימין שרדני: מיד.

בנימין שרדני: אני קודם כל רוצה להתחיל בחזון שלנו.

בנימין שרדני: החזון שלנו לעודד ולתמוך במחקר רפואי ולשמש כצומת לחוקרים באקדמיה, בבתי החולים ולממשלה.

בנימין שרדני: זה בעצם הייעוד והחזון שלנו.

בנימין שרדני: אבל אני גייסתי לי את כל התמנון כי אמרתי שאם הוא בחר בנו אז אנחנו כבר ניצחנו, אנחנו ננצח.

בנימין שרדני: כך זה אמור להיות.

בנימין שרדני: הוא גילה כל דבר וצריך לתת את כל הכבוד.

בנימין שרדני: מה יש לנו, מה אנחנו בוחרים בלשכת המדען?

בנימין שרדני: ראשית המועצה לניסויים בבעלי חיים.

בנימין שרדני: רבותיי דעו לכם, המועצה הזאת היא הבסיס לכל המחקר הרפואי במדינת ישראל.

בנימין שרדני: לא רק למחקר הרפואי אלא גם למחקר הבסיסי כי בלי מחקר בסיסי אין, כמו שאמרת, ביו-מד, ביוטכנולוגיה, ביו-רפואה.

בנימין שרדני: מכאן שבאופן עקרוני המועצה הזאת בעצם, אני מוכרח להגיד שהיא בעצם נמצאת באחד מהצמתים הכי חשובים כדי לבצע מדע.

בנימין שרדני: כיושב ראש הוועדה יושב פרופסור אהוד זיו, יש לי הכבוד שהוא יושב כאן.

בנימין שרדני: האיש הזה הוא נפלא, הוא מצוין, הוא מנהל ועדה קשה בצורה המקצועית והטובה ביותר שמאפשרת לעשות כאן ניסויים בבעלי חיים.

בנימין שרדני: רצוי מאוד שכולם ידעו כי אנחנו, כמו שהוא אומר, אנחנו אוהבים בעלי חיים אבל דואגים לקדם את המדע ואת הרפואה.

בנימין שרדני: בנוסף לזה, רבותי, יש לנו את הוועדה העליונה לניסויים רפואיים בבני אדם שלשכת המדען אחראית.

בנימין שרדני: לפני שנה הם היו כאן ואני לא ארחיב את הדיבור.

בנימין שרדני: פרופסור בורק היה כאן והוא הציג אותה בכבוד ואני חושב שאין טעם להוסיף לכל מה שנאמר.

מאיר שטרית: הוא התחלף עכשיו.

בנימין שרדני: הוא התחלף עכשיו.

בנימין שרדני: צבי בורוכוביץ עומד בראשה כעת.

בנימין שרדני: הוקמה מועצה חדשה.

בנימין שרדני: המועצה היא לניסויים במחוללי מחלות.

בנימין שרדני: אנחנו כבר הקמנו וועדה ובראשה עומד פרופסור פנט.

בנימין שרדני: הוועדה הזאת כבר עובדת ואנחנו מרכזים בעצם בכל מקום וועדות ייחודיות.

בנימין שרדני: המועצה הזאת התחילה היום לתפקד בכל המקומות בארץ.

בנימין שרדני: בנוגע לנושא שאתה דיברת עליו.

בנימין שרדני: אנחנו במדען הראשי בעצם מובילים היום במדינת ישראל ברשת הארנט, הקשר בין ישראל ובין אירופה.

בנימין שרדני: אני מוכרח לתת הרבה קרדיט לדוקטור בני לשם שהוא המוביל את העניין הזה.

בנימין שרדני: הוא העמיד אותנו במפה של הארנט, ופותח שיתופי פעולה חדשים.

בנימין שרדני: אנחנו בין המצליחים ביותר.

בנימין שרדני: כמדינה קטנה עם כל האירופאים אנחנו האחוז המצליח ביותר בתוך המערכת הזאת.

בנימין שרדני: זלינה בן גרשון עזרה לנו מאוד בחלק מהארנט ובזכות האנשים האלה - - -

מאיר שטרית: סליחה, מה זה ארנט.

בנימין שרדני: ארנט זה בעצם מערכות שקושרות מדינות שונות באירופה, ששם כמו בכל הגופים האחרים אנחנו חברים, יש הגשה של גרנט משותף בין שותפים של הארנט.

בנימין שרדני: שאני אראה את מספר הארנט שאנחנו נמצאים?

בנימין שרדני: זה יכול להיות ארנט מכל מיני סוגים מיוחדים, הם מגישים הצעת גרנט.

בנימין שרדני: הגרנט הזה עובר רביו על ידי מומחים ואחר כך מחליטים שבעצם כל מדינה ממנת את החוקר שלה.

בנימין שרדני: שיתוף פעולה זה מחזק את הקשר שלנו עם הקבוצות.

בנימין שרדני: היא בונה אותם כדי להגיש גרנטים נוספים והיא יכולה להיות בסיס להגשות גם לאירוקה.

בנימין שרדני: אני הולך לספר לכם היום בעיקר על שני דברים, האחד מאגר רקמות וירטואלי, על מרכז תשתית למחקר בתאי גזע ובעיקר על מינהל המחקר הרפואי.

בנימין שרדני: הקמת מרכזים לאומיים - קודם כל אני רוצה לדבר על מאגר רקמות וירטואלי.

בנימין שרדני: זו תכנית מאוד מאוד חדשה, חשובה מאוד ומתחת ללשכה של המדען הראשי.

בנימין שרדני: היום יש בישראל בנקים לרקמות במאות.

בנימין שרדני: כל אחד שומר את הבנק שלו כאילו זה היה כסף והוא לא נותן לאף אחד לגעת בבנק שלו.

בנימין שרדני: אנחנו רוצים לאחד את המידע במחשב אחד, בעצם אפשרות שכולם ידברו באותה שפה -בשפה אחת.

בנימין שרדני: לאחד את כל הבנקים שנמצאים במדינת ישראל שישבו במרכז מחשב אחד.

בנימין שרדני: זה יאפשר אם מחר מדען ירצה אלף דוגמאות של רקמות, אנחנו נוכל לומר לו כאן תוכל לקבל, כאן וכאן.

בנימין שרדני: הוא יוכל לקבל אותם.

בנימין שרדני: אם תעשייה כמו "טבע" תרצה לעשות בדיקות והיא תרצה ל- RND לקבל דוגמאות נוכל לומר איפה ניתן.

בנימין שרדני: זה יהיה וולונטרי.

בנימין שרדני: אנחנו נמצאים במצב שעברנו קול קורא.

בנימין שרדני: אנחנו עושים שני פיילוטים - - -

אבי ענתי: אולי כדאי לציין  שהרעיון עלה בתל"ם - תשתיות לאומיות למחקר ופיתוח.

אבי ענתי: במסגרת המשרדים השותפים.

זילנה בן גרשון: הוא הועלה בוועדה העליונה.

זילנה בן גרשון: זה רעיון של הוועדה העליונה.

בנימין שרדני: מעבר לזה, אם בתל"ם אנחנו מדברים אני רוצה לציין אנחנו שותפים לתל"ם בדבר מאוד חשוב.

בנימין שרדני: ידוע לנו שאחד הדברים שמדינת ישראל מובילה זה בתאי גזע אבל חלון ההזדמנויות קטן מאוד.

בנימין שרדני: הנשיא ברק אובמה פתח היום את האפשרות בארצות הברית ועם בעוד שנתיים אנחנו לא רצים עם זה אנחנו בעצם נהייה לא מובילים יותר בתוך המערכת הזאת.

בנימין שרדני: כדי שנשמור על ההובלה הזאת הוחלט יחד עם תל"ם וות"ת בעצם להקים מחקרי תשתיות למחקר בתאי גזע.

בנימין שרדני: שלוש מרכזים משותפים של האקדמיה, בתי החולים והתעשייה.

בנימין שרדני: יוכלו לקבל מהמרכזים האלה את כל מה שהם צרכים כדי לקדם את המערכת.

בנימין שרדני: אחד מדברים המרכזיים שעושה המדען הראשי זה תמיכה במחקר רפואי בישראל.

בנימין שרדני: קרן המדען הראשי היא הקרן הממשלתית שתומכת במחקר רפואי בלבד.

בנימין שרדני: תשמעו טוב מה אני אומר לכם כי זה המסר - אנחנו קרן מקבילה ל- NIH.

בנימין שרדני: אנחנו המקבילה, אני איש NIH, שבע שנים ביליתי שם.

בנימין שרדני: בשנה שעברה ישבתי עם דירקטורים שהם חברים, בעצם ה- mentor  שלי היה טוני פאוצו', הדירקטור של NIAND, ישבתי עם סטיבן כץ, אני יושבים איתם ואני שואל אותם "מה אתם עושים?"

בנימין שרדני: . הם אומרים לי "אנחנו הולכים לקונגרס, אנחנו הולכים לסנט, אנחנו מדווחים להם כל חודש על מה שהולך, אנחנו עושים לובי כדי להגדיל את הבית שלנו".

בנימין שרדני: זה מה שאנחנו צריכים לעשות.

בנימין שרדני: מאיר שטרית ידידי אנחנו צריכים לבוא לכאן, לא כל החוקרים צריכים כל יום ללכת לכינוסים.

בנימין שרדני: אני יכול לשכנע אותם לבוא לכאן כדי לשכנע את המערכת שהגיע הזמן שיהיה לנו מחקר כמו שצריך, את הכוח יש לנו, כולם מדברים יפה "אנחנו גדולים, יש לנו את העניין" אבל כשזה מגיע לביצוע צריך תקציב.

בנימין שרדני: אני אראה לך איזה תקציב יש ל- NIH עדיין.

בנימין שרדני: תסכל טוב 30.5 ביליון דולר.

בנימין שרדני: אני עוד מעט אספר לכם על המקבילה שלי.

בנימין שרדני: אני אפילו לא יודע את המספר בשקלים.

בנימין שרדני: זה מדהים עד כמה הם הצליחו לשכנע.

בנימין שרדני: אז למה הצלחנו להעתיק מהאמריקנים הכל רבותיי, את כל מה שיש באמריקה אתה רואה בישראל ואת לא השכלנו כשיש לנו פוטנציאל אדיר, אדיר, כדי לקדם את המערכת.

בנימין שרדני: אני מצטט אותך "זה יכול להביא למצב שיכול להפריח את הכלכלה, יכול להפריח את שמה הטוב של ישראל".

בנימין שרדני: לא השכלנו.

בנימין שרדני: כדי שהממשלה תחליט לתת תקציבים ראויים למערכת הזאת אנחנו צריכים להגיע לכאן ולדבר.

בנימין שרדני: לפני שבוע היינו כאן עם פרופסור רות ארנון, וחבר הכנסת מאיר שטרית הציע משהו נפלא, שנעשה פגישות עם חברי האוצר, פנים מול פנים.

בנימין שרדני: אני מודיע לך מאיר שטרית שלכל מי שצריך נבוא, נבוא אישית, נביא כל מדען שצריך כי חובה שזה יקום.

בנימין שרדני: מה אנחנו עושים?

בנימין שרדני: – התפקיד שלנו באמצע.

בנימין שרדני: יש מחקר בסיסי, יש מחקר של פיתוח טכנולוגי, ואנחנו עם המחקר הביו-רפואי.

בנימין שרדני: אנחנו עוזרים לרופאים להעביר את המערכת הבסיסית לתוך הביו-טכנולוגיה ויוצרים את הקשר שאחר כך יכול להביא את האקדמיה לבתי החולים ובסופו של דבר אחרי שעושים את קליניקל טרייל פייס אחד, הדברים עברו והגיע הזמן למסחר את זה ושחברות גדולות ייקחו את זה ויתחילו לפתח.

בנימין שרדני: באופן עקרוני אנחנו הספקים.

בנימין שרדני: אנחנו לא רוצים תמיכה, אנחנו השקעה לממשלה כי אנחנו נביא רווחים אדירים.

בנימין שרדני: את המסר הזה צריך להעביר.

בנימין שרדני: האם ישראל זקוקה למחקר רפואי?

בנימין שרדני: – אין לי ספק.

בנימין שרדני: העלאת רמת הרפואה, יושבים כאן רופאים מנהלי מחלקות ותשאל אותם, זה בעצם עדכון הצוות הרפואי במחקר ייחודי בישראל, צמיחה כלכלית זה בשביל החבר'ה של האוצר והוזלת הטיפול הרפואי.

בנימין שרדני: כך ששני הסעיפים האחרונים צריכים להסביר לחבר'ה מהאוצר שזו באמת השקעה.

בנימין שרדני: תסתכלו רבותיי, אין כמעט תחום שאנחנו לא ממנים.

בנימין שרדני: כל אחד שיחפש מהר מאוד את התחום שלו והוא ירגיש שהוא בסדר.

בנימין שרדני: אף אחד לא יכול להגיד שהוא לא נמצא אצלנו.

בנימין שרדני: אנחנו התומכים הכי גדולים במחקרים של בתי החולים.

בנימין שרדני: בשנת 2009 הוגשו 377, אני נכנסתי בשנת 2009 לתפקיד המדען הראשי, זכאות מימון היו ל- 153.

בנימין שרדני: בגלל התקציב הגדול שלנו המתקרב ל- NIH הצלחנו לממן רק 80 שזה 22.2%, אני אומר לכם שאני לא ישן בלילה כי יש לי שם 90 מחקרים שאני חייב לכתוב להם מכתב "אתה זכאי לקבל תמיכה, אתה זכאי לעשות מחקר.

בנימין שרדני: המחקר שלך הוא ייחודי ואיכותי".

בנימין שרדני: ואני אומר לו, "אתה לא תקבל כי אין כסף".

בנימין שרדני: זה המסר.

בנימין שרדני: אני מודיע לכם שבשנת 2010 יש  470 הצעות מחקר.

בנימין שרדני: עוד 140 הצעות מחקר, ותשאל למה.

בנימין שרדני: קודם כל אספר לכם שבדקתי שמשנת 2000 היה תקציב בבסיס התקציב  של שמונה מיליון, לא תתפלאו שזה ירד עד לשנת 2006, ברוך ה' ב- 2007-2008 חזרנו לסכום, אין לנו עלייה.

בנימין שרדני: שלא יספרו לי כי את העקומה אתה רואה מאיפה שאתה רוצה.

בנימין שרדני: כשאני מבקש הם עונים לי "משנת 2006 התקציב שלך עלה" לא עליתי בגרוש.

בנימין שרדני: בשנת 2000 היו בערך שמונה מיליון שקל שהיה בבסיס.

בנימין שרדני: מה זה שמונה מיליון שקל?

בנימין שרדני: אני מוכרח להגיד לזכות משרד הבריאות שלנו, להנהלה ובעיקר ובמיוחד לפרופסור אבי ישראלי שהביא אותי למשרד, ישבנו יחד ואמרתי לו "אני לא אגיע למשרד אם אני לא אוכל לעשות משהו שיש בו עוצמה - - -

מאיר שטרית: אתה יכול להפנות תקציבים גדולים יותר?

בנימין שרדני: אני יכול להפנות לכל דבר, אבל באופן עקרוני אני מוכרח להגיד שאת פרופסור אבי ישראלי	אני יכול רק לברך שהוא עשה מאמצים ואיתר מקורות כדי להגדיל לי את התקציב בשנת 2010 ב- 14 מיליון שקל את התקציב של שמונה מיליון שקל שהיו בבסיס.

בנימין שרדני: היום אני נמצא בסביבות 22 מיליון פלוס - - - -

מאיר שטרית: הוא היה המנהל הכללי של משרד הבריאות.

בנימין שרדני: כן.

בנימין שרדני: היום אנחנו שניים.

בנימין שרדני: תסכלו טוב מה אני עושה עם 14 מיליון שקל נוספים, ראשית החלטתי שהחוקרים שלנו יקבלו במקום 100,00 שקל לשנה במשך שלוש שנים, הרחבתי את זה ל- 150,000 שקל.

בנימין שרדני: זאת אומרת שאם מישהו מבית החולים רמב"ם רוצה מימון למחקר ממשרד הבריאות הוא מקבל 450,000 שקל לשלוש שנים עבור מחקר.

בנימין שרדני: זה לא פחות מאשר BSF , היום הפכנו למחקר יוקרתי ואתה לא מתחלק עם השותף האמריקני או הגרמני.

בנימין שרדני: אתה מקבל את כל הכסף בשבילך.

בנימין שרדני: בנוסף לזה יש לנו סקרי התכנות שהם בעצם מחקרים שאנשים רוצים לבדוק לפני שהם עושים את המחקר כדי לבדוק אם הם יכולים להתקדם.

בנימין שרדני: חוקרים ישראלים ובעולם לא חיים על סמך מחקר אחד שהם מקבלים.

בנימין שרדני: בדרך כלל הם מקבלים שלושה או ארבעה ובזכות שהם מקבלים עבור שלושה ארבעה הם יכולים לעשות.

בנימין שרדני: אבל הזמן שהם צריכים להשקיע בכתיבת הדוחות מוריד להם את זמן העשייה.

בנימין שרדני: חלק גדול מהחוקרים והרופאים, תחשוב על רופא, יושבים פה אנשי "רמב"ם" שהם גם רופאים חוקרים, הרי הוא צריך לעבוד והוא עובד במחלקה, רופא חוקר הוא רופא איכותי.

בנימין שרדני: אבל קשה כי אותו רופא צריך להיות כל הזמן במחלקה והוא צריך לעבוד ואם הוא טוב מאוד הוא הולך לעבוד בקליניקה שלו ואחר כך בחצות הלילה הוא צריך לשבת ולכתוב דוחות כדי לקבל מענק מחקר.

בנימין שרדני: אנחנו מדברים על זן מאוד מיוחד שאם לא נטפח אותו, אם לא נקנה זמן בשבילו, אם לא ניתן לו מלגות כדי שבית החולים יוכל לשחרר אותו כדי לעשות את המחקר אז נפסיד את העוצמה הזאת.

בנימין שרדני: תשאל כאן את האנשים והם יענו לך.

בנימין שרדני: אלו מלגות ההשתלמות שאנחנו נותנים בסכום של עד 100,000 שקל בשנה לרופאים, שהיו נותנים לפני כן, היום מקבלים מלגות חוקר בסכום של 150,000 שקל לשנה, תסכל טוב בשקף.

בנימין שרדני: יש מקומות כמו ב"הדסה" ו"רמב"ם" שאפשר אבל כשאתה הולך לפריפריה אתה רואה שחסרים רופאים.

בנימין שרדני: כשאתה מדבר עם מנהל בית החולים הוא אומר "סלח לי אבל קודם אני צריך רופא במחלקה, אין לי זמן שתקנה לי זמן רופא כי אז לחולה לא יהיה רופא".

בנימין שרדני: יש כאן בעיה שאם אני רוצה להגדיל ולפתח את זה לפריפריה אני חייב באופן עקרוני להגדיל את מספר הרופאים ולאפשר להם.

בנימין שרדני: אנחנו עושים משהו מהותי כדי לנצל את זה.

בנימין שרדני: ראשית הגדלנו את הכסף לרשתות כדי שנוכל ללכת לאוריקה.

בנימין שרדני: אני מראה לך את כל הארנט שהמערכת של משרד הבריאות, מערכת המדע מנהלת.

בנימין שרדני: קיבלתי כסף וישבנו וחשבנו מה נעשה עם הכסף הזה, איפה נוכל להשתמש בו.

בנימין שרדני: חשבנו על שתי תכניות ייחודיות שמתקיימות השנה, האחת מימון מחקרים רב מרכזיים בהובלה של בית חולים בפריפריה, אני חוזר בהובלה של בית חולים בפריפריה.

בנימין שרדני: יש לנו שני שותפים והם בית החולים של הפריפריה בצד אחד ובית החולים המרכזי מצד שני, הם יקבלו חצי מיליון.

בנימין שרדני: הופתעתי שקיבלנו 46 בקשות.

בנימין שרדני: בתחילה פחדתי שאנחנו הולכים לקבל חמש עד עשר הצעות.

בנימין שרדני: זאת אומרת שיש 46 אנשים טובים בפריפריה שיכולים  ויש במרכז אנשים שרוצים להשתתף איתם והם מוכנים ללכת למחקר משותף.

בנימין שרדני: אני רוצה לומר שקבלת מענק מחקר בסכום של חצי מיליון בשנה זה מכובד בקרנות שלנו.

בנימין שרדני: כחוקר בעבר וכחוקר היום, אני בחצי משרה המדען הראשי ונשארתי חוקר ואני לא אספיד את המחקר שאני עושה, אני אומר לכם שכל חוקר מתוסכל יש לו רעיון נפלא בראש שכל החיים שלו רצה לעשות והוא אף פעם לא עשה את זה כי אין לו כסף.

בנימין שרדני: הוא מפחד לשים תלמידים לעשות את זה כי הוא צריך לתת להם מאסטר.

בנימין שרדני: אבל הרעיון המשוגע הזה יכול להיות שלא יקרה איתו כלום אבל הוא "הקופקסון" הבא.

בנימין שרדני: לא. הוא "קופקסון פלוס".

בנימין שרדני: צריך לאפשר לחוקרים להגשים את החלום שלהם.

בנימין שרדני: זה אומר שאני לא רוצה שום דבר אלא רק רעיון עוצמתי.

בנימין שרדני: 130 חוקרים במדינת ישראל מאמינים שיש להם רעיון שיכול לעשות פריצת דרך.

מאיר שטרית: תן לנו בבקשה דוגמה אחת.

בנימין שרדני: אני יכול לתת לך את כולם כי כל דוגמה שאתן לך זה כמו להגיד שמות כשאתה נואם.

בנימין שרדני: זו תהייה טעות אסטרטגית, בתוך עמי אני חי.

בנימין שרדני: יגידו למה אמרת את זה ולא את זה.

בנימין שרדני: לסיום חזונה של הקרן, כבוד היושב ראש מאיר שטרית ידידי, אני מוכן לעשות כל דבר איתך, ללוות כמה שאתה רוצה, אני רוצה שבשנה הבאה בבסיס התקציב יהיה 50 מיליון שקל.

בנימין שרדני: זה הכל.

בנימין שרדני: זה לא מאה מיליון ולמשרד האוצר זה כלום, זה אפס.

מאיר שטרית: מהו תקציב משרד הבריאות השנה?

בנימין שרדני: תקציב משרד הבריאות?

בנימין שרדני: אני מדבר על התקציב שלי.

בנימין שרדני: תקציב משרד הבריאות הוא גדול.

בנימין שרדני: אני רוצה 50 מיליון שקל בבסיס.

בנימין שרדני: לך איתי, תעזור לי כדי לקבל.

קריאה: אולי להעביר מסעיף לסעיף.

בנימין שרדני: מסעיף לסעיף זה יהיה בלתי אפשרי.

בנימין שרדני: אתה תבוא איתי ותשכנע.

בני לשם: כאן בוועדה לפני שנים אמר לי מישהו שקרן המדען הראשי במשרד הבריאות יושבת במשרד הכי לא טוב כי מולם יושבת הזקנה בבית החולים בנהריה וסל הבריאות.

מאיר שטרית: אני אראה לך איפה יש בזבוזים במשרד הבריאות, לא של עשרות מיליונים אלא של מאות מיליונים.

מאיר שטרית: כשהייתי במשרד האוצר ניסינו לתקן את זה אבל אין עם מי לדבר בכלל.

מאיר שטרית: יש בזבוז מוחלט של כסף, שלא יקנו את התרופות מ"שראל".

מאיר שטרית: שיקנו את התרופות ישירות מקופת חולים ואתם תחסכו חצי מהמחיר שהיום משלמים בתי החולים הממשלתיים.

מאיר שטרית: אתם משלמים הון עתק ומדובר במיליארדים.

מאיר שטרית: אבל צריך את "שראל" כי היה צריך לתת למישהו ג'וב פעם ומאז זה נשאר לנצח, מי צריך את "שראל", זה מיותר לחלוטין.

מאיר שטרית: אם הייתי שר הבריאות מיד הייתי סוגר אותה.

מאיר שטרית: זו דוגמה קלאסית.

מאיר שטרית: זו דוגמה אחת ואני יוכל לתת לכם הרבה דוגמאות יותר קשות ממשרד הבריאות.

מאיר שטרית: אם מישהו רציני רוצה להסיט כסף באמת אין שום בעיה, ולא רק 50 מיליון שקל אלא 200 מיליון שקל מתקציב משרד הבריאות ואף לא ירגיש את זה בכלל.

בנימין שרדני: ב- 50 מיליון קודם כל הייתי מעלה את מענקי המחקר ל- 200,000 שקל לשלוש שנים, מענקי התכנות ל- 50,000 שקל, מלגות השתלמות ל- 200,000, וזה בשבילכם, הייתי מחזק את מלגות לרופא חוקר באופן כזה שזה יהיה טוב לבית החולים וזה יהיה טוב גם לרופא.

בנימין שרדני: אם לא נעשה את זה נעשה שגיאה גדולה מאוד, זו תהייה טעות גדולה מאוד לא חזק בעוצמה את המערכת הזאת.

בנימין שרדני: הייתי פורץ דרך לשלוש שנים וממשיך במענקים לפריפריה.

בנימין שרדני: ישבתי כאן בשבוע שעבר עם פרופסור רות ארנון, אני אומר לך שחזון המחקר הרפואי בישראל זה הקמה של של ה- INIH - ישראל NIH.

בנימין שרדני: זה מה שאנחנו חייבים לעשות.

בנימין שרדני: הדרך הראשונה היא באמת בהמלצותיה של פרופסור רות ארנון, אני מצטט "הקמת קרן לאומית לביו-רפואה שתנוהל על ידי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשיתוף עם משרד הבריאות".

בנימין שרדני: זה בשיתוף עם לשכת המדען של משרד הבריאות.

מאיר שטרית: זו הייתה החלטה.

בנימין שרדני: זו הייתה החלטה.

בנימין שרדני: אם אנחנו נתקדם וזה לא יישאר מילים הוועדה למדע וטכנולוגיה תעשה היסטוריה.

בנימין שרדני: תודה רבה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: רשות הדיבור לכל מי שרוצה להשתתף בדיון.

מאיר שטרית: בבקשה פרופסור רפי ביאר.

רפי ביאר: אני שמח להיות בדיון הזה והייתי רוצה להתייחס.

רפי ביאר: לדעתי התכנית שהותוותה על ידי המדען הראשי של משרד הבריאות כאן היא תכנית מדהימה ויפהפייה.

רפי ביאר: אני מסכים לכל האלמנטים שלה גם לנושא של הרופא החוקר שצריך לטפח אותו מגיל צעיר – התאים שלנו במוח עובדים טוב כשאנחנו בגילאי 20 עד 40 וזה הזמן שצריך לדחוף את החוקרים הצעירים כי אז באות פריצות הדרך, אז באים הרעיונות והדברים הגדולים שאנחנו רואים אותם.

רפי ביאר: זה לא אומר שאחרי זה אין אבל זה אומר שזה הזמן שאנחנו צריכים להשקיע את הכסף ואכן הדבר חשוב הזה.

רפי ביאר: התקציב של המדען הראשי במשרד הבריאות הוא תקציב נמוך מאין כמוהו, באופן מוחלט ולא רק באופן יחסי ל- NIH  בארצות הברית.

רפי ביאר: אם נתרגם למה שהיה צריך להיות בארץ ביחס לגודלה של מדינת ישראל  הוא היה צריך להיות  חמישה מיליון דולר, ראיתם שיש לנו שני מיליון ומשהו.

רפי ביאר: זה אבסורד.

מאיר שטרית: אתה יודע מה תקציבו של המדען הראשי של משרד החקלאות?

יובל אשדת: בשנת 2011 בבסיס הוא יהיה בסביבות 40 מיליון.

בנימין שרדני: הם עושים דברים נפלאים.

רפי ביאר: לכן המחקר שהיה עד עכשיו בישראל נסמך בעיקר על תרומות ועל יכולת גיוס תרומות מהעולם, יכולת לגייס תקציבים משמעותיים מהעולם.

רפי ביאר: פספסנו הרבה מאוד כי לא הייתה לנו השקעה.

רפי ביאר: עשו פעם חישובים, כל השקעה במחקר רפואי מחזירה פי עשר בכסף לחברה.

בנימין שרדני: וגם לאיכות הרפואה.

רפי ביאר: אין ספק שזה מחזק את איכות הרפואה.

רפי ביאר: כמנהל בית חולים וגם כדיקן בית הספר לרפואה אם תשאלו אותי, זה אחד הדברים שהכי יחזקו את מערכת הרפואה בישראל, אלו לא סכומים גדולים ביחס לתקציבי משרד הבריאות.

רפי ביאר: זה סכום קטן ביחס לתקציב המדינה, יחסית אפשר לקבל תמורה גדולה לתושבי המדינה.

רפי ביאר: לכן אני מאוד תומך בתכנית הזאת ובשני האלמנטים, גם בחיזוק המדען הראשי של משרד הבריאות ל- 50 מיליון שקל וגם בהקמת HIH  ישראל.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: פרופסור איין גרלניק בבקשה.

איין גרלניק: אני הגעתי לארץ לפני חמש שנים, עולה חדש.

איין גרלניק: אני גסטרואנטרולוג "ברמב"ם.

איין גרלניק: אני מסכים איתך במאת האחוזים.

איין גרלניק: הייתי פרופסור בארצות הברית 12 שנה ואני מכיר את זה בארצות הברית.

איין גרלניק: אי אפשר שרופא חוקר כאן יכול להתפתח בלי התמיכה הזאת.

איין גרלניק: זה בלתי אפשרי.

איין גרלניק: אתה לא יכול להיות רופא במשך כל היום ואחר כך להגיע כמו שאתה אמרת לקליניקה הפרטית ואז בלילה לבצע את המחקר, צריך זמן ואי אפשר בלי תמיכת הממשלה.

מאיר שטרית: איך זה עובד בארצות הברית?

איין גרלניק: זה עובד כך.

איין גרלניק: אני הייתי חוקר, האפשרות שלי הייתה בזכות הגרנטים שקיבלתי.

איין גרלניק: היו גרנטים מה- NIH  ומאחרים.

מאיר שטרית: עבדת אז פחות במחלקה?

איין גרלניק: כן.

איין גרלניק: בטח.

איין גרלניק: במיוחד בתחילת הקריירה שלי כרופא, קיבלתי במשך שש שנים Protect time.

איין גרלניק: זה עשה לי את הקריירה שלי, היום אני פרופסור בזכות זה.

איין גרלניק: כי 75% מהזמן שלי בהתחלה, מיד כשסיימתי את תת ההתמחות בגסטרו הייתה לי את האפשרות,.

איין גרלניק: בגלל זה ובזכות זה יכולתי לעשות - - -

בנימין שרדני: זה הופך אותו לרופא איכותי.

איין גרלניק: בדיוק.

איין גרלניק: אין מערכת כזאת היום בארץ, אנחנו חייבים את זה.

איין גרלניק: ממש חייבים את זה.

יעקב רואו: אני עולה ישן, 16 שנה כאן וגם אני באתי מארצות הברית.

יעקב רואו: אני פרופסור להמטולוגיה ולהשתלות מח העצם.

יעקב רואו: היה לי נעים מאוד לשמוע את זה וגם אני תומך בתכנית.

יעקב רואו: כאן כשרופאים עובדים מהבוקר עד הערב והם לא יכולים להשתחרר מהקליניקה.

יעקב רואו: המושג של פרופסור עם Protect time לא קיים לקלינאי.

יעקב רואו: בארצות הברית אין מושג של דלת פתוחה, כי אם אני היום  בבית חולים לא יכול שהדלת שלי תהייה פתוחה.

יעקב רואו: כאן זו התרבות הארצית שלנו, ומכיוון שלא נשנה את זה היום ויש בזה הרבה דברים טובים שהרופאים תמיד זמינים לחולים שלהם ואתה לא נעלם, התכנית היא דרך לתת לכך הכרה ובמיוחד לעזור לצעירים.

יעקב רואו: הרבה מהצעירים לא הולכים לפרקטיקה פרטית, פרופסור רפי ביאר יודע שאין להם אפשרות והם עובדים מהבוקר מוקדם עד מאוחר בלילה והם מנסים להכניס מחקר ואין להם היום את הדרך.

יעקב רואו: ואני מאוד מברך על התכנית.

ברכה רגר: אני רוצה להוסיף כמה דברים לנושא "רופא חוקר".

ברכה רגר: אנחנו ראינו את הצורך הזה וזה התחיל לפני כמה שנים בעזרת קרן בת שבע של האקדמיה שהקימה לראשונה תכנית "רופא חוקר" וזה היה עם Protect time.

ברכה רגר: המימון שם היה רק לארבע שנים.

ברכה רגר: זה היה ממש פנטסטי.

ברכה רגר: היום כשמדברים עם אנשים שקיבלו כולל אנשים מ"רמב"ם" שקיבלו את התכנית הזאת זה פנטסטי אבל זה היה טיפה בים.

ברכה רגר: היו שלושה או ארבעה בכל הארץ שקיבלו.

ברכה רגר: אבל זה היה 'אין כסף' וזה נעלם.

ברכה רגר: האפשרות שהייתה אחרי זה הייתה באמצעות קרן הורוביץ שכספיה היו מושקעים אצל "מאיידוף" שרצתה להמשיך את זה והיה לנו הסכם שהיה ניתן להמשיך אותה אבל גם הכסף הזה נמחק.

מאיר שטרית: כמה כסף עולה לתת Protect time לרופא?

ברכה רגר: נתנו חצי משרה, המלגות היו בתחילה 20,000 דולר לשנה במשך שלוש שנים - - -

מאיר שטרית: זה נותן חצי משרה לרופא לשנה?

שרגא בלזר: כן.

שרגא בלזר: מזל שאתה לא יושב ראש ועדת הבריאות ואתה לא יודע מהי המשכורת של הרופאים.

שרגא בלזר: יותר טוב להיות יושב ראש וועדת המדע והטכנולוגיה .

מאיר שטרית: מהי המשכורת של רופא צעיר?

בנימין שרדני: 40,000 דולר לשנה.

בנימין שרדני: ב- 20,000 דולר אתה קונה חצי משרה.

שרגא בלזר: אתה יודע כמה עולה להביא רופא כזה שגדל בחוץ לארץ?

בנימין שרדני: אם שמת לב אני הצעתי לתת להם  150,000 שקל.

בנימין שרדני: 150,000 שקל יהיה טוב לבית החולים וטוב לרופא.

ברכה רגר: הוספנו את הכספים כדי שיהיה להם גם מלגה למחקר.

ברכה רגר: יצאנו מתוך הנחה שכשהם מתחילים במחקר אנחנו צריכים לתת גם כסף למחקר.

ברכה רגר: זה היה רק לשלוש שנים והתכנית באמת הקפיצה והכניסה את המושג "רופא חוקר" והעלתה אותו לתודעה המקצועית והציבורית.

ברכה רגר: אחר כך קרן לגסי נכנסה לעסק הוגם המדען הראשי נתן מלגה, כל הנושא הזה הוא נושא בוער והוא חשוב למערכת  ולמערכת הרפואה וזה חייב להיות על כסף קבוע.

מאיר שטרית: שאלה נוספת.

מאיר שטרית: אם למשל בבית החולים "רמב"ם", תיאורטית, יש מצב שאין מגבלת כסף, כמה רופאים יש וכמה רופאים הייתם רוצים שיהיו במעמד של רופא חוקר?

רפי ביאר: יש לנו היום 800 רופאים, הייתי אומר שאנחנו צריכים לשאוף שזה יהיה עד 5% גג, לא מדובר במספרים גדולים.

רפי ביאר: זה 40 או 50 רופאים.

מאיר שטרית: אתה מדבר על 40 רופאים ועל 20,000 דולר בשנה לכל אחד.

רפי ביאר: כן.

רפי ביאר: וזה כל הסכום.

בנימין שרדני: זו תהייה מהפכה אם יהיו 40 רופאים חוקרים "ברמב"ם", זו תהייה מהפכה ברפואה במדינת ישראל.

אהוד זיו: אבל בבית חולים שיש לו תשתית.

בנימין שרדני: כמה ב"הדסה"?

אהוד זיו: ב"הדסה" יש 5%.

אהוד זיו: אז אתה מקבל יותר ואתה מקבל במעט כסף.

מאיר שטרית: איך זה ב"הדסה"?

אהוד זיו: מכספים פנימיים שלהם, זה התחיל דרך משרד הבריאות ואחר כך "הדסה" לקחה על עצמה.

מאיר שטרית: ב"הדסה" יש 5% רופאים חוקרים?

אהוד זיו: אני חושב שיש יותר מאחר שהמטרה ב"הדסה" היא לגדל רופאים חוקרים.

אהוד זיו: הדבר הזה לא צריך להיות בעיה בבתי חולים אחרים, הרמה בבתי חולים אחרים לא שונה מ"הדסה" היום.

אהוד זיו: הבעיה היא בפריפריה.

ברכה רגר: "סורוקה" זו פריפריה?

בנימין שרדני: "סורוקה" לא פריפריה.

בנימין שרדני: נהריה זו פריפריה.

ברכה רגר: אני רוצה לומר שבזמנו שלושה ארבעה רופאים מ"סורוקה" קיבלו "רופא חוקר" לאורך השנים.

ברכה רגר: זה ממש חולל מהפכה לא רק אצלם באופן אישי אלא זה השפיע על כל הסביבה.

ברכה רגר: אחר כך זה היה מנוף שדחף עוד רופאים להגיש בקשות.

ברכה רגר: היה גם חינוך של מנהלי מחלקות.

ברכה רגר: זה מביא גם לבית החולים באשקלון כי אנחנו מסונפים אליהם.

ברכה רגר: כך שכל המערכת הזאת ברגע שהיא תתייצב היא תחזק ותכסה את כל הארץ.

אבי ענתי: ראשית אני מברך על כך.

אבי ענתי: צריך להגדיל כמובן את התקציב של המחקר הרפואי.

אבי ענתי: אבל לדעתי בסכומים שהוצגו, ואני מכיר את המערכת במשרד הבריאות, אני לא חושב שניתן ליצור מאסה קריטית.

אבי ענתי: היינו בעניין הזה לפני חמש עשרה שנה.

אבי ענתי: נתנו אז מענקים בסכומים של 30,000 דולר או 40,000 דולר.

אבי ענתי: היום אנחנו נותנים בערך בסדר גודל של 2 מיליון דולר למחקר משולב ורק באופן כזה ניתן ליצור מאסה קריטית.

אבי ענתי: כמו שהיושב ראש אמר לדעתי לא ניתן לתמוך במחקר בסכום של 100,000 עד 15,000 שקל.

אבי ענתי: מה ניתן להשיג עם זה?

אבי ענתי: אני אומר שמי שהולך לתכנית התשתיות שלנו ובוחן את זה, בחנו את זה במשך חמש עשרה השנים האחרונות, הרבה חברות קמו והרבה תרופות פותחו, צריך לקחת את הדברים בפרופורציה הנכונה.

אבי ענתי: גם אנחנו נותנים מלגות כאלה לבתי חולים, לפוסט דוקטורנטים בהיקף של 200,000 שקל לפוסט דוקטורנט בבית החולים, לדוקטורנט נותנים 250,000 שקל לשלוש שנים, אלה סכומים שחוקרים יכולים לחיות איתם.

מאיר שטרית: מישהו בודק שלא מדובר באותם אנשים?

אבי ענתי: אנחנו נותנים כעשרים מלגות כאלה בשנה.

אבי ענתי: זה בכמה דיסציפלינות.

אבי ענתי: אני אומר שלתת שני מיליון שקל למחקר משולב שמקיף כמה אספקטים - - -

מאיר שטרית: יש איזה בסיס נתונים שמוודא שלא מקבלים מכאן ומכאן?

אבי ענתי: זה מה שחסר במדינת ישראל, חסר מאגר לאומי בכל התחומים.

מאיר שטרית: ביקשנו בוועדה לתקצב הקמת בסיס נתונים למחקר ופיתוח .

אבי ענתי: אם לא יהיה בסיס נתונים לא נוכל לדעת כמה מושקע בתחום.

אבי ענתי: למשל אם אתה היושב ראש תשאל כמה מושקע היום בישראל בתחום הסרטן אף אחד לא יכול לתת לך תשובה.

בנימין שרדני: אני מסכים איתך שאף אחד לא יכול לתת תשובה.

אבי ענתי: משפט אחד לגבי מקבלי ההחלטות בממשלה, אני מתייחס לאגף התקציבים במשרד האוצר, כשרוצים ללכת להשקיע בתחום מסוים, כמו למשל שראש הממשלה לקח על עצמו את נושא האנרגיה, אם אתה רוצה לדעת כמה להשקיע אתה צריך מיפוי - - -

מאיר שטרית: בגלל זה הפסיקו את המכסה של הקמת קולטים על הגגות.

אבי ענתי: אתה צריך מיפוי של כל כמה מושקע בתחום בכל המערך כדי לקבל החלטה.

אבי ענתי: היום אין כלים.

בני לשם: נחזור לנקודה של "רופא חוקר".

בני לשם: בזמנו פרופסור רחמימוב עוד לפני שהיה המדען הראשי, הקים ועדה לחקירת נושא מחקר רפואי.

בני לשם: בזמנו הפרופסורים מלצר ואלדור, ששניהם נהרגו אחר כך בתאונת מטוס, בדיוק ישבו על המדוכה הזאת ונתנו הערכה שהייתה נכונה אז שמדובר על סדר גודל ארצי של 50 מקומות ל"רופא חוקר".

מאיר שטרית: לכל הארץ?

בני לשם: זה היה  נכון לזמנו.

בני לשם: עכשיו כמובן זה התפתח.

בני לשם: מה שהיה בעקבות היוזמה עליה דיברה פרופסור ברכה רגר שהתחילה בקרן בת שבע ואחר כך עברה לניהול של לשכת המדען הראשי של משרד הבריאות, בעקבות היוזמה הזאת בתי החולים ראו כי טוב וחלק מבתי החולים לקחו את זה לעצמם, ומעבר לאותם כספים שהיו מתוכם הקציבו, קנו או הסתדרו עם התקציב ובכך שאפשרו לרופאים לרדת בחלק הקליני שלהם ולחצי או לשלושת רבעי משרה כדי שהם יוכלו להתפנות.

בני לשם: זה מצביע עד כמה מנהלי בתי החולים רואים את החשיבות ואת התועלת בהעסקתם של הרופאים גם במחקר.

זלינה בן גרשון: נאמרו הרבה דברים חשובים וטובים בנושא "רופא חוקר" ולא רק בארץ.

זלינה בן גרשון: הצגתי את הנושא הזה גם מסגרת הארנטים.

זלינה בן גרשון: אני חושבת שבכל העולם מתלבטים בבעיה הזאת וגם בארצות אחרות יש הערכה לתכנית ועל חשיבות לאפשרות של הרופאים לעסוק במחקר.

זלינה בן גרשון: רציתי להדגיש נקודה נוספת שלא הוזכרה כאן, בסופו של דבר המעבר למחקר יותר קליני כרוך בשני נושאים מאוד מאוד חשובים שאין להם מענה בתכנית הזאת מפני שעם כל הרצון הטוב זה מה שניתן לעשות עם הסכומים האלה.

זלינה בן גרשון: האחד הוא Pro for concept   שהוא נושא מאוד חשוב.

זלינה בן גרשון: עם תום המחקר כשרופא רוצה להביא את הרעיון לידי מימוש ולפני שהוא בכלל יכול לפנות לגופים פרטיים, הגופים תעשייתיים יבקשו ממנו לעשות עוד שלב של המחקר כדי להוכיח התכנות המחקר הזה.

זלינה בן גרשון: הבעיה היא שהמערכת האקדמית לא ממנת את זה מאחר וזה לא מחקר בסיסי.

זלינה בן גרשון: המערכת התעשייתית עדיין לא ממנת את זה מאחר וזה עדיין לא בשל והם רוצים לדעת שזה אכן יהיה בשל.

זלינה בן גרשון: ארצות אחדות, אוניברסיטאות וגופים שונים ניסו להתמודד בזה במודלים שונים שישנם וקיימים.

זלינה בן גרשון: אני חושבת שמשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ממן מעט את הנושא הזה.

זלינה בן גרשון: זה נושא שעלותו לא גבוהה מאוד וביחס לתחומים אחרים העלות נמוכה והחשיבות רבה וזה יכול לפתוח דרכים מאוד טובות וחשובות למחקר.

זלינה בן גרשון: הנושא אחר שפרופסור בנימין שרדני דיבר עליו בהתחלה, אני לא ארחיב כאן, והוא נושא הרגולטורי שיש לו משמעות מאוד מאוד גדולה לביצוע מחקר רפואי בישראל שבסיסו בלשכת המדען, הנושא של ניסויים בבעלי חיים והניסויים הקליניים ובעיקר גנטיים.

זלינה בן גרשון: שוב בתוספת לא גדולה של תקציבים יכולים לגרום לכך שתוגבר היכולת לבצע מחקר קליני בארץ.

זלינה בן גרשון: זה חלק מאותה חבילה.

בנימין שרדני: ה- NIH  לא רק מעניק גרנטים וגם הוא רגולטורי.

בנימין שרדני: אני חושב שזה מה שאנחנו צריכים.

מאיר שטרית: תודה רבה לכל המשתתפים בדיון.

מאיר שטרית: תודה רבה למדען הראשי של משרד הבריאות ששם על השולחן את מטרותיו ותוכניותיו, זה לא שכיח במחוזותינו שלמשרדים ישנה תכנית.

מאיר שטרית: לצערי בדרך כלל אין תכניות עם ראיה קדימה.

מאיר שטרית: אני שמח לראות שיש תכנית עם ראיה קדימה, עם האמצעים שיש, אין לי ספק שצריך לשפר אותם ואין לי ספק שמשרד הבריאות יכול לשפר אותם אפילו באמצעיו הפנימיים והוא לא עושה את זה.

מאיר שטרית: לצערי תחת הכובע שלי הזה אני לא יכול לדאוג שיהיה לך תקציב גובה יותר.

מאיר שטרית: אבל חלק מהדברים מהם אני נהנה מהוועדה הזאת זה הלימוד שלי את הנושאים הספציפיים שקשורים למדע.

מאיר שטרית: אני מודיע לכם, סלחו לי שאני אומר את זה, הייתי פעמיים במשרד האוצר מעולם לא הגיע אף אחד למשרד שלי והעלה שיש בעיה או בנושא הבריאות או בעיה של מחקר רפואי, לעולם.

מאיר שטרית: כשהגעתי לוועדה הזאת אני לוקח חלק ואם אני אומר את זה כאדם שמתעניין, סקרן ולומד, ובניגוד לחלק מחבריי שאין להם מושג ירוק על מה מדברים כאן אותי מדע ובריאות מעניינים.

מאיר שטרית: אני אומר לכם שמעולם לא הגיע אלי מישהו עם בעיה כלשהי בתחום של מדע, מחקר ורפואי.

מאיר שטרית: כל הבעיות שהעלתם כאן היום מעולם לא הגיעו אלי לשולחן.

מאיר שטרית: למדתי כאן, ושאני מודע יותר לעניין הזה ויכול להיות שההשקעה תהייה לטווח הרחוק, אולי זה יגיע.

מאיר שטרית: מי שמכיר אותי יודע שמילה שלי היא מילה, אני לא מתהפך כשאני מחליף כובע, אני מאוד שיטתי בעמדותיי ואם יהיה מצב שההכרעה תהייה בידי אתם תראו את ההבדל.

מאיר שטרית: אין ספק - - -

בנימין שרדני: בעזרתך אני אוכל להגיע איתך לשר האוצר ואני אדבר איתו.

בנימין שרדני: אם אני אפנה אליו הוא לא יענה לי.

מאיר שטרית: שר האוצר מבין פילוסופיה ולא כלכלה, אני אומר את זה בצער.

מאיר שטרית: אני אומר שאני לומד את הבעיות דרך הישיבה שלי בוועדת המדע.

מאיר שטרית: אני מביא לתשומת לבכם שלא מגיעים לאלה שקובעים את המדיניות, לא מגיעים אליהם בכלל עם הנושאים האלה.

מאיר שטרית: אני אומר את זה כבעל ניסיון שישב במשרדים האלה פעם או פעמיים.

מאיר שטרית: לעולם לא הגיעו אלינו.

מנחם גרינבלום: הבעיה היא אצלנו.

מאיר שטרית: אני אומר את זה לאנשי משרד הבריאות - - -

מנחם גרינבלום: אני מתחייב לפניך היום שאנחנו נבוא עם החזון של משרד המדע והטכנולוגיה.

מנחם גרינבלום: נבוא עם מנהל מחקר ופיתוח החדש.

מנחם גרינבלום: ישבנו כבר עם משרד האוצר ואני מקווה  - - -

ברכה רגר: אני פניתי לשר האוצר כשהייתי המדענית הראשית, הוא העביר אותי לרפרנט שלנו והשאלה של הרפרנט היתה "למה צריך לעשות מחקר בארץ כשעושים ב- NIH"?

מאיר שטרית: עם כל הכבוד הרפרנטים לא אמורים לקבוע את המדיניות.

מאיר שטרית: מי שקובע את המדיניות אלו השרים ולא הרפרנטים.

יובל אשדת: אני רוצה לומר שבשלוש השנים  האחרונות כמדען במשרד החקלאות כל  שרי האוצר היו במלכוד וכולם נחשפו.

יובל אשדת: צריך שיהיה שר שתומך בזה.

מאיר שטרית: אני משבח את משרד החקלאות שהוא באמת עושה יותר פרופוגנדה לתחום שלו, יש יותר מודעות לפיתוחים חקלאיים, משרד החקלאות מביא פעם בשנה לישיבת הממשלה את כל הפירות והירקות של הפיתוחים החדשים.

מאיר שטרית: זה נשמע אולי מצחיק אבל זה מעלה את  המודעות והנכונות.

מאיר שטרית: אני לא אומר לכם איך לעשות את זה, אבל אתם צריכים לבדוק איך אתם מעלים את המודעות.

קריאה: אפשר להביא חולים.

בנימין שרדני: לא חולים, אבל אפשר להביא תרופות.

מאיר שטרית: אני לא חושב שאפשר להביא לממשלה חולים אבל אפשר לפתח מודעות גם בדרכים אחרות.

מאיר שטרית: לדעתי רוב שרי הממשלה בצורה כזאת או אחרת מגיעים למערכת הבריאות, גם אם לא ברצונם הם מגיעים.

מאיר שטרית: ולפעמים הם ביוזמתם מגיעים כי הם חייבים את המערכת בסופו של דבר כולם בני אדם.

מאיר שטרית: הכלי בידכם אבל אני חושב שלפעמים צריך לצעוק את הדבר הזה כדי ליצור את המודעות.

מאיר שטרית: אני אומר את זה כאזרח המדינה הזאת, אני נדהם מחוסר תשומת הלב וחוסר הראיה קדימה על הפוטנציאל הישראלי שיש למחקר ולפיתוח בתחומים האלה ובעיקר למחקר הביו-רפואי שבעיניי מוזנח.

מאיר שטרית: הוא מוזנח מבחינת התקציבים שמיעדים לו.

מאיר שטרית: זה תחום שיכול ליצור תעשייה בארץ, ושלא לדבר על האדרת שמה של ישראל בעולם.

קריאה: הבעיה שלקניין הרוחני שאף אחד לא  - - -

מאיר שטרית: גם זה פתיר, אפשר לפתור את זה והוא עדיין לא פתיר כי לא מטפלים בו.

מאיר שטרית: זה אחד הנושאים שטיפלנו בו כרקע והוא העניין הרוחני.

מאיר שטרית: לדעתי צריך לטפל גם בעניין הרוחני.

מאיר שטרית: דנו בזה במועצת אירופה, יש על כך הרבה ויכוחים בעולם.

מאיר שטרית: גם את זה ניתן לפתור וזה פתיר.

מאיר שטרית: צריך למצוא את הפתרון כיצד אנשים חוקרים לא מאבדים את הזכויות שלהם כשהם עושים את זה בתוך מוסד.

מאיר שטרית: אפשר לפתור את זה.

מאיר שטרית: אני מתכוון לפעול בכל כוחי כדי לנסות להקים את הקרן באקדמיה הלאומית למדעים שאמורה להגיע ל- 100 מיליון דולר.

מאיר שטרית: קרן שתוכל לפעול בתחום הביו-מד, ואולי תהייה ה- NIH של המערכת בתיאום עם משרד הבריאות כפי שקיבלנו כאן החלטה.

מאיר שטרית: ננסה גם לפעול מול גורמים בממשלה ומחוצה לה כדי להשיג לעניין אותם ולגייס את המשאבים הדרושים ולדחוף את הנושא קדימה.

מאיר שטרית: אני חושב שאתם צריכים לעשות פעולה יותר משמעותית בתחום של נושא "רופא חוקר".

מאיר שטרית: המספרים כאן הם לא גדולים.

מאיר שטרית: לדעתי המדען הראשי, אחד הדברים שניתן לעשות זה אולי לקיים בתקופת הפגרה או אחריה, פגישה עם כל מנהלי בתי החולים כדי לדון בסוגיה הזאת ולבחון את הנושא, כמה בתי חולים יש שיכולים להיכנס לזה, על כמה כסף מדובר.

מאיר שטרית: יכול להיות שצריך לגייס לשם כך כסף חיצוני כי לא מדובר בכסף גדול.

מאיר שטרית: אתה אומר ש"ברמב"ם" זה כ-800,000 דולר לשנה, זה מה שאתה אומר בעצם.

מאיר שטרית: זו המשמעות של 40 רופאים שעובדים בחצי משרה - - -

רפי ביאר: זה סכום גג עליון.

רפי ביאר: נפלא.

מאיר שטרית: אני אומר שיחסית זה כסף קטן למערכת שיכולה להפיק תועלת גדולה.

מאיר שטרית: השאלה איך אנחנו יכולים להרים את זה.

מאיר שטרית: אני מוכן להיות שותף שלכם במאבק הזה, להביא את מנהלי בתי החולים לכאן ולבחון איך מניפים את הרעיון.

מאיר שטרית: אני גם לא פוסל, אני אומר את זה על השולחן, אני לא פוסל את האפשרות בפניה לבעלי אמצעים בארץ ולהגיד להם שימו כסף בעניין, זה דבר חשוב ששווה לשים בו את הכסף.

מאיר שטרית: הם לא ירגישו את חסרון הכסף הזה, אם הכסף הזה ייפול להם מהכיס הם בכלל לא ירגישו שהוא נפל להם.

מאיר שטרית: יש אנשים בארץ שיכולים להרשות לעצמם את זה.

מאיר שטרית: לכם יש מכון מחקר שנקרא מכון לגסי, אתם יודעים שאחד מהקרנות הגדולות ביותר הוא LEGACY FUNDS.

רפי ביאר: זו אותה קרן שתרמה לנו.

מאיר שטרית: LEGACY FUNDS, אני מדבר על יהדות ארצות הברית, הלגסי זו קרן שלוקחת צוואת מאנשים מבוגרים - - -

רפי ביאר: אנחנו כנראה מדברים על קרן אחרת.

מאיר שטרית: אני מדבר כאחד שהיה בכובע של הסוכנות לשעבר, אחת מאמצעי הגיוס התרומות הגדול ביותר בארצות הברית, הרבה יותר ממה שהסוכנות מגייסת למגבית המאוחדת, זה הLEGACY FUNDS, בעצם מדובר אנשים מבוגרים שתורמים כי הם רוצים להשאיר את ירושתם לטובת גורמים שונים.

מאיר שטרית: מי שמגיע ראשון ומשכנע אותם הם מעבירים, אגב הם התורמים הכי גדולים כי בעלי מודעות, הם עברו מתקופת השואה לתקופת התקומה לכן הם מאוד קשורים למדינת ישראל.

מאיר שטרית: לצערי בדור החדש אנחנו מאבדים הרבה בקשר של האנשים למדינת ישראל, של יהודים שמתנתקים מהארץ ולכן הסכומים גם פוחתים.

מאיר שטרית: לצערי, הסוכנות הפכה להיות עמותה קטנה יחסית.

מאיר שטרית: אבל הקרן מגייסת בארצות הברית על ידי הפדרציות.

מאיר שטרית: למשל בניו יורק גייסו דרך הקרן מיליארדים לפדרציה של ניו יורק, זה לא בא למדינה.

מאיר שטרית: קיימת מערכת ידידים של בתי חולים בארצות הברית, הדרך היא שהקרן יכולה לגייס הרבה מאוד כסף לתחומים האלה.

מאיר שטרית: לדעתי אפשר לבדוק פעולות רבות כדי לגייס כסף למטרה הזאת.

מאיר שטרית: בעיניי זו מטרה חשובה ואם היא יכולה לקדם את הרפואה בארץ וליצור פוטנציאל בקליטת רופאים חוקרים שיעסקו בחלק מהזמן ברפואה ובחלק מהזמן במחקר וזו תהייה תרומה משמעותית.

מאיר שטרית: אני מוכן להיות שותף ולתאם איתך זמן כדי לקיים ישיבה עם כל מנהלי בתי החולים ולדבר על הנושא הזה.

מאיר שטרית: לשמוע את הצרכים של בתי החולים ולנסות להתמודד עם זה.

מאיר שטרית: להגיע עם הצעה לממשלה, לפנות לגורמים אחרים.

מאיר שטרית: גם אם מחר תהייה NIH בנושא האקדמיה למדעים אולי זאת יכולה להיות הקרן שתממן חלק מהנושא הזה.

מאיר שטרית: אני מציע לעשות פעולות ולהגביר את המודעות אצל שרי הממשלה.

מאיר שטרית: אני אומר באמת בצער שמעולם לא הגיע אלי אף אחד עם הנושאים האלה, לעולם זה לא עלה לשולחן.

מאיר שטרית: זה לא ויכוח אם למשרד הבריאות חסר כסף.

מאיר שטרית: אף אחד לא דיבר על מחקר, אף אחד לא דיבר על מדע, אף אחד לא העלה את הבעיות ולכן הנושא נשאר למטה.

מאיר שטרית: אני אומר בצער שכנראה המדע לא פופולרי בקרב הציבור הרחב, צריך להרים אותו כדי שהציבור יהיה מודע ובוודאי גם בממשלה.

מאיר שטרית: צריך לעלות את המודעות לנושא, העלאת המודעות תביא תמיכה יותר גדולה בו.

מאיר שטרית: אני מודה לכם, החברים  "ברמב"ם" ולכל החברים האחרים.