הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 30, 2010-07-13 10:30

מוחמד ברכה: בוקר טוב לכולם.

מוחמד ברכה: ברוכים הבאים היום אנחנו פותחים דיון שהוא אחד משניים.

מוחמד ברכה: שני הדיונים דנים פחות או יותר באותו נושא ויגעו בשיקום האסיר ולרשות לשיקום האסיר.

מוחמד ברכה: אנחנו מתחילים כעת עם המענה של הרשות לשיקום האסיר במגזר הערבי.

מוחמד ברכה: לאחר מכן נמשיך בנושא התעסוקה לאסירים משוחררים.

מוחמד ברכה: אני בטוח ששני הנושאים קשורים אבל הפרדנו את הנושא כדי לתת תשומת לב מיוחדת לכל נושא בנפרד.

מוחמד ברכה: אני מברך את הנוכחים, את הנוכחים שנמצאים בדרך כלל ובמיוחד אני רוצה לברך את ראש עיריית נצרת וראש וועד הרשויות הערביות מר רמאז ג'ארייסי וכמובן את חברנו דוקטור חיים איילון-אילוז יושב ראש הרשות לשיקום האסיר.

מוחמד ברכה: לפני שנתחיל אני רוצה לומר שאני רואה בחומרה שלמרות שאנחנו קובעים את הישיבה ואנשים בעמדות אחריות ממלכתית מאשרים שהם מגיעים ואני עדיין לא רואה אותם, יש כאלה שיגיעו כי הם מגיעים בדרך כלל.

מוחמד ברכה: בבקשה דוקטור חיים איילון-אילוז.

חיים איילון-אילוז: בוקר טוב.

חיים איילון-אילוז: אנחנו מאוד מאוד מעריכים את המפגש.

חיים איילון-אילוז: אני חושב שהנושא הזה והנושא שלאחריו הם הנושאים המהותיים והמאוד מאוד בליבת הפעילות שלנו.

חיים איילון-אילוז: יש איתם בעיה מאוד רצינית.

חיים איילון-אילוז: אני שוב מודה לראש הוועדה ולמזכירות הוועדה ולכל החברים בוועדה.

חיים איילון-אילוז: זה התחיל בביקור שערכנו בכלא תל מונד  שבו הוועדה התוודעה, למדה, ראתה ושאלה.

חיים איילון-אילוז: לאחר הביקור הזה שהיה ביקור מאוד אפקטיבי נקבעה הישיבה.

חיים איילון-אילוז: אני מאוד מאוד שמח על נוכחותו של ראש עיריית נצרת.

חיים איילון-אילוז: נפגשנו גם במסגרת ועד ראשי רשויות כשהעלנו את הנושא הזה.

חיים איילון-אילוז: אני אנסה באמת על קצה המזלג לסקור את הנושא של המגזר הערבי כאשר השורה התחתונה הייתי רוצה שתהייה רשומה מראש.

חיים איילון-אילוז: השורה התחתונה אומרת שכמעט ולא נותנים מענה לאוכלוסייה הזאת.

חיים איילון-אילוז: נקודה.

חיים איילון-אילוז: לא נותנים.

חיים איילון-אילוז: פעילות הרשות היא על פי חוק.

חיים איילון-אילוז: אנחנו רשות סטטוטורית ותפקידנו לתת מענה בקהילה ובהוסטלים כדי להגיע להשיג את המטרה למתן הזדמנות לאסיר להשתקם, להשתלב בקהילה ובמשפחה והדבר הכי חשוב לא לחזור לכלא.

חיים איילון-אילוז: לצערנו היום אנחנו במספרים מאוד גבוהים ביחס למדינות שאנחנו רוצים להשתוות אליהן, כמו מדינות אירופה ואחרות.

חיים איילון-אילוז: זה הדבר המרכזי שעליו אני רוצה להצביע.

חיים איילון-אילוז: אחוז הפילוח של האסירים השוהים בתי הכלא , יש לנו כ- 11,000 אסירים פליליים שהם אזרחי ישראל, זה בעצם המנדט שיש לנו.

חיים איילון-אילוז: אנחנו מתמודדים בעיקר איתם ועל פי חוק אנחנו פועלים בעיקר איתם ופחות עם עצירים ועם אסירים בטחונים שאיתם אנחנו לא מתעסקים.

חיים איילון-אילוז: הנתון המאוד מדאיג הוא הנתון שמודגש והוא כמעט 50% האסירים בבתי הכלא הם מהמגזר הערבי.

חיים איילון-אילוז: זאת אומרת שאם אנחנו מנסים לבדוק את הפרופורציה ביחס לאחוז שלהם בחברה הישראלית, כמו שאתם יודעים אין כמעט יחס בין האחוז של המגזר  העברי מכלל האוכלוסייה במדינת ישראל לבין מספרם בבתי הכלא.

חיים איילון-אילוז: זה נתון מדאיג שאומר שיש כאן כשל מערכתי מאוד מאוד גדול של כל המערכות.

חיים איילון-אילוז: התפקיד שלנו הוא בזמן שהייתם בכלא.

חיים איילון-אילוז: תפקידנו הוא לתת את המענה לאחר שהם יוצאים מהכלא.

חיים איילון-אילוז: אבל הנתון הזה הוא נתון מדאיג ולצערי הרב הוא נתון שמתעלמים ממנו.

חיים איילון-אילוז: תפקידנו הוא להתריע.

חיים איילון-אילוז: כשקיבלתי את הנתונים האלה בדקתי אותו עם שירות בתי הסוהר ועם עוד גורמים והבנתי שאנחנו באמת נמצאים בבעיה חמורה.

חיים איילון-אילוז: אם נתסכל על הנקודה שלנו שהיא השיקום, אצלנו בתכניות ובהוסטלים שלנו, ואני אבקש מהחברים שלנו שמופקדים על הנושא לומר כמה מילים בעניין, אין כמעט מענה שאנחנו נותנים לאוכלוסייה הזאת.

חיים איילון-אילוז: אין.

חיים איילון-אילוז: מענים מאוד מאוד בודדים.

חיים איילון-אילוז: נמצאת כאן היסאם סעיד שהיא מנהלת את ההוסטל היחידי שיש - - -

מוחמד ברכה: זה תלוי בך.

חיים איילון-אילוז: תלוי בי?

חיים איילון-אילוז: הלוואי.

מוחמד ברכה: לגבי חלוקת המשאבים הקיימים.

מוחמד ברכה: כמובן זה בלתי נסבל שהתקציב שלכם הוא בסך הכל 14 מיליון.

מוחמד ברכה: אבל החלוקה היא פונקציה של סדרי העדיפויות שאתם קובעים.

חיים איילון אילוז: אתה צודק במאה אחוז.

חיים איילון אילוז: אבל בגלל שההוצאות שלנו הם 20 מיליון ואת ה- 6 מיליון האלה אנחנו מנסים לגייס מבחוץ.

חיים איילון אילוז: ולהגיד, כמו שאני רוצה, שיש צורך להקים עוד שלוש או ארבע מסגרות כאלה אני לא יכול.

חיים איילון אילוז: זה מצב נתון.

חיים איילון אילוז: עצם העובדה שאני מנסה לחזק את זה ומנסה לפתח זו בעצם הנקודה המרכזית.

חיים איילון אילוז: אבל אני חושב שמה שמדאיג כאן זו ההתעלמות מהנתונים.

חיים איילון אילוז: אם אנחנו רואים בשנים האחרונות עלייה מאוד מאוד גדולה, בעיקר בדרום של בדואים בדרום ובעיקר בעבירות תנועה, רכוש שלא זוכים לטיפול.

חיים איילון אילוז: אני חושב שזה התפקיד שלנו לבוא ולומר, כך אני רואה את תפקידי מאז שנכנסתי לאחרונה לתפקיד, זה להסתכל על הנתונים לראות מה קיים ולעורר את הבעיה.

חיים איילון אילוז: להגיד בואו ניתן, ויש משרדים שמופקדים גם על הנושא הזה ואנחנו שמחים מאוד על כך, ויש בכל משרד ממשלתי אגפים שצריכים לתת מענים לדברים האלה.

חיים איילון אילוז: שייתנו יד.

חיים איילון אילוז: תפקידנו לתת את אותם מענים אבל שיתנו לנו את האפשרויות, אנחנו מבקשים את האפשרות לתת מענה.

חיים איילון אילוז: זה נתון מאוד חשוב.

חיים איילון אילוז: אם נסיק מכך בשורה התחתונה על מספר האסירים שמשתחררים כל שנה, כ- 7,000 או 6,5000 שמשתחררים ניקח את ה- 50% מכלל האוכלוסייה  הזו, אז אנחנו מדברים על כ- 3,500 איש.

חיים איילון אילוז: נוסיף למספר הזה את המשפחות, את הילדים ואת כל המעטפת של אותה אוכלוסייה שאנחנו אמורים לתת לה מענים, אנחנו מגיעים למספרים של כ- 10,000, משפחות.

חיים איילון אילוז: יש משפחות גדולות, משפחות קטנות, משפחות שנמצאות במצוקה לא קטנה.

חיים איילון אילוז: זו אוכלוסייה שאנחנו אמורים לתת לה מענים.

חיים איילון אילוז: כמובן שיש את הנושא של התעסוקה שהוא מאוד מרכזי והוא הנושא של הדיון הבא אבל חשוב שנציין אותו גם פה.

חיים איילון אילוז: אנחנו מדברים על אוכלוסייה מאוד גדולה שמשתחררת ואמורה להשתלב במעגלי החיים השונים.

חיים איילון אילוז: השיקום שלנו מתבטא בטיפול עמוק יותר שמכוון לאסירים שמשתחררים לאחר תקופה ארוכה וכבדה, שצריכים לעבור תהליך לפני שהם חוזרים לקהילה והם צריכים לעבור דרך ההוסטלים, או לאותה אוכלוסייה שאנחנו מעבירים ישירות לקהילה.

חיים איילון אילוז: לגבי אותה אוכלוסייה שאנחנו מעבירים ישירות לקהילה, נמצא כאן פיני קבלו שהוא גם חבר מועצה אצלנו וגם אחראי על כל הנושא של ראשי הרשויות המקומיות, אנחנו יודעים שדווקא בנושא הזה של הקהילה גם שם אנחנו לא נותנים מענה.

חיים איילון אילוז: לצערנו הרב בערים לא מעטות אין רכזים בקהילה.

חיים איילון אילוז: אתה תאמר שוב שזה עניין של סדר העדיפות שלנו.

חיים איילון אילוז: כשהתקבל החוק שמדבר על חוק שחרור מוקדם הוא בא ללא תקציב ואנחנו שאמורים להשתתף ב- 50% בעלות של רכז השיקום בקהילה שבעצם הוא שמנהל והאחראי על כל המעטפת וגם על הפיקוח בתקופת השחרור, לנו אין את המענים האלה.

חיים איילון אילוז: היום מתוך 240 רשויות אנחנו נותנים מענה בפחות מ-50, 40 רשויות.

חיים איילון אילוז: בחלקן, ואני חייב לציין לשבח את המגזר הערבי, בחלקן למרות שאנחנו לא משתתפים מינו בכל זאת רכז שיקום בקהילה לאסיר בגלל הצורך והנחיצות בתפקיד.

חיים איילון אילוז: אבל ברוב המקרים, ואנחנו יודעים מה מצבן של הרשויות המקומיות, אומרים שאם לרשות לקידום האסיר אין תקציב להשתתף הם לא ימנו רכז בקהילה.

חיים איילון אילוז: נוצר מצב מאוד מאוד עגום, מאוד מאוד לא הוגן ולדעתי גם לא צודק שיושב אסיר בכלא שאמור להשתחרר בשחרור מוקדם על פי המלצת כל הגופים המטפלים בתוך שירות בתי הסוהר, אנחנו עובדים צמוד מאוד עם שירות בתי הסוהר, אבל מאחר ואנחנו לא יכולים לבנות לו תכנית פיקוח בקהילה כי אין רכז הוא נשאר בתקופה הזאת בכלא במקום לצאת בשחרור מוקדם.

חיים איילון אילוז: שלא לספר על ההשלכות הנפשיות, ההשלכות הכלכליות ואולי אני אדבר על הנושא הכלכלי כי זה דבר שקשה לי לקלוט אותו.

חיים איילון אילוז: אני בא מהתחום העסקי וקשה להבין איך בעלויות כל כך גבוהות של בתי הכלא לעומת עלויות כמעט זניחות בשיקום כאשר התוצאות של השיקום מצביעות על רצדביזם מאוד מאוד נמוך.

חיים איילון אילוז: לצערנו אנחנו לא משקיעים מספיק בנושא הזה.

חיים איילון אילוז: נעבור בקצרה, דיברתי על הנושא של מועדות, חשוב להגיד את זה, כפי שאנחנו רואים יש עלייה בנושא הזה.

חיים איילון אילוז: אם אנחנו משווים את עצמנו לאירופה, אתם יכולים לראות שזה בסביבות 50% לארגון החדש אליו הצטרפנו עכשיו, או על ה- OECD שמדבר על כ- 40% ואנחנו מעל 62%.

חיים איילון אילוז: זו בעצם האוכלוסייה ואני לא ארחיב על כך.

חיים איילון אילוז: כפי שאמרתי מתוך כ- 6,500 אסירים שמשתחררים בשנה כ- 4,500 אנחנו מזהים כבעלי פוטנציאל שיקומי.

חיים איילון אילוז: לצערי הרב אם ניקח את ה- 50% של המגזר אנחנו בקושי מגיעים ל- 50% מהאוכלוסייה הזאת.

חיים איילון אילוז: כפי שאמרתי בקצרה אלו הנתונים לגבי מספר האסירים המשוחררים מהמגזר הערבי שנמצאים בפיקוח.

חיים איילון אילוז: לדעתי זה מספר מאוד מאוד זניח.

חיים איילון אילוז: כמה רכזים יש לנו בישובים מהמגזר?

חיים איילון אילוז: - יש הוסטל אחד עם 14 דיירים בנקודת זמן, היסאם סעיד מנהלת ההוסטל נמצאת כאן ותוכל לספר על תכנית השיקום.

חיים איילון אילוז: אני אומר את זה מכל המחקרים שהיו, אלו מחקרים קיצוניים שלא אנחנו ערכנו, על אותם דיירים ששהו בהוסטלים או אותה אוכלוסייה מפוקחת שנמצאת.

חיים איילון אילוז: פחות מ- 20% חוזרים לכלא, לעומת 62%, 64% של נתוני שירות בתי הסוהר.

חיים איילון אילוז: זאת אומרת שבהשקעה מאוד מאוד קטנה אנחנו מביאים לידי כך שאותה אוכלוסייה שמקבלת טיפול שמתחיל בכלא ועובר הלאה לקהילה בין אם זה בהוסטל או בקהילה אנחנו מגיעים למועדות מאוד מאוד יפה בקנה מידה עולמי.

חיים איילון אילוז: הכל מבוסס נתונים.

חיים איילון אילוז: כמובן שהיינו רוצים להרחיב את המענים, כמובן שהיינו רוצים לקלוט, על זה נדבר כשנדון בנושא התעסוקה, אין לנו אפילו עובד אחד בתחום הזה ואני מנסה לגייס מישהו למגזר, הקמת מרכזי ערב ודברים נוספים שנדבר עליהם.

חיים איילון אילוז: ברשותכם אני אתן את רשות הדיבור לפרחאת פרחאת מנהל התחום אצלנו שמשמש גם כמנהל מחוז הצפון וגם לסיהאם סעיד שתאמר כמה מילים על ההוסטל ואחר כך נפתח את הדיון.

פרחאת פרחאת: כפי שדוקטור חיים איילון-אילוז אמר, המצוקה במגזר הערבי היא מצוקה אמיתית.

פרחאת פרחאת: אני אתמקד בכמה נקודות שחיים איילון-אילוז לא התמקד בהן.

פרחאת פרחאת: כשאנחנו באים ליישוב מסוים בבקשה למנות רכז לשיקום אסיר יש לנו בעיה נוספת שמאפיינת את המגזר הערבי והיא שבמרבית הישובים הערביים אין אפילו רשות נבחרת.

פרחאת פרחאת: בגלל המצוקה הכספית יש וועדות קרואות וחשב מלווה, כך שגם אם ראש הרשות מעוניין אין לו בעצם את האוטונומיה והעצמאות למנות רכז והוא תלוי בגורמים נוספים.

פרחאת פרחאת: לצערנו, בדרך כלל הנושא החברתי הוא לא בראש סדר העדיפות שלהם ולכן אנחנו מתקשים למנות רכזים במקומות אלה.

פרחאת פרחאת: זו אולי תשובה חלקית לעניין שהעלה חבר הכנסת מוחמד ברכה לגבי המאמצים של הרשות.

מוחמד ברכה: מה החלק שלהם ומה חלקכם?

פרחאת פרחאת: 50% ו- 50%.

פרחאת פרחאת: אני אתן דוגמה את טייבה שהוא יישוב גדול, לצערנו יש בו קרוב ל- 140 אסירים כל הזמן, כמובן עם עלייה.

פרחאת פרחאת: תיפקד שם רכז במשרה מלאה כל הזמן עד שמונתה וועדה קרואה.

פרחאת פרחאת: כולם יודעים מה המצב הכלכלי של טייבה עם הוועדה הקרואה ועם שני חשבים מלווים.

פרחאת פרחאת: הנושא פשוט לא דיבר אליהם והם הפסיקו את ההשתתפות שלהם.

מוחמד ברכה: יש ועדה קרואה ויש כונס נכסים שרבים ביניהם כמה כל אחד ייקח מהקופה שאין בה שום דבר.

פרחאת פרחאת: בדיוק.

פרחאת פרחאת: הייתי שם וניסיתי לשכנע אותו כי אחרת כל האסירים יתדפקו על דלת הלשכה שלו.

פרחאת פרחאת: בסוף אחרי מאמץ גדול הוא הסכים למנות אדם בחצי משרה, זה ממש ממש לא עונה על הצרכים.

פרחאת פרחאת: השבוע הוא אמר לי שהוא לא יכול יותר כי הוא מוצף.

פרחאת פרחאת: דין טייבה כדין הרבה ישובים אצלנו במגזר.

פרחאת פרחאת: יש לנו מפתח ברשות לשיקום האסיר שאנחנו ממנים רכז בישובים שיש בהם מעל 40 אסירים, מה שאין לנו במרבית הישובים שהם כפרים מפוזרים בין אם זה בגליל או במשולש.

פרחאת פרחאת: אנחנו בעצם לא מגיעים למצב הזה ואנחנו מנסים לתמרן ולעשות.

פרחאת פרחאת: חיים איילון-אילוז ציין נקודה אחת וזו לזכותה של החברה הערבית והאוכלוסייה הערבית שבמרבית המקרים יש שיתוף פעולה והם באמת נותנים טיפול והכנה לוועדות שחרור לאסירים משוחררים.

פרחאת פרחאת: זה רק בזכות הקשרים שאנחנו טווינו במשך השנים, ורק בזכות מודעות שאם הם לא יעשו את העבודה אין מי שיעשה אותה.

פרחאת פרחאת: לגבי ההוסטל יש אומנם לרשות לשיקום האסיר הוסטל אחד שסיהאם סעיד מנהלת אותו והיא תספר על כך, אבל יש כמה גופים נוספים שאנחנו עובדים איתם כמו בית החסד בחיפה שהוא הוסטל פרטי שמטפל גם באסירים ובאוכלוסיות אחרות.

פרחאת פרחאת: יש לנו הסכם איתם שאנחנו מחדשים אותו מידי שנה, הם קולטים גם אסירים.

פרחאת פרחאת: יש שיתוף פעולה איתם בעניין הזה.

פרחאת פרחאת: הם בהחלט עושים עבודה טובה וזו הזדמנות לשבח אותם על העשייה שלהם.

פרחאת פרחאת: יש לנו כרגע שישה ישובים שבתוכם יש לנו רכזים.

פרחאת פרחאת: יש לי פניות דווקא כשאנחנו במצוקה כספית קשה מאוד, דווקא בימים האלה יש לי פניות מהרבה גורמים, מעיריית טמרה, קלאנסווה וכל המשולש הדרומי, כפר קסאם, טירה, טייבה, ללא יוצא מהכלל כל הישובים רוצים.

פרחאת פרחאת: אני מקבל עשרות טלפונים, אני לא מגזים, מראשי רשויות ומראשי אגפים וכולם אומרים "SOS אנחנו לא יכולים עם המשאבים הקיימים להתמודד עם הבעיה הזאת, אנחנו חייבים שתמנו רכז".

פרחאת פרחאת: מינוי רכז זו פונקציה של כסף ובמצב שלנו היום אנחנו לא מסוגלים לעשות את זה.

פרחאת פרחאת: אני לא יודע אם מותר לי להגיד חיים איילון-אילוז, אבל לחלק מהישובים עוד לא שילמנו ואני לא רוצה שראש עיריית נצרת ישמע את זה ויעשה משהו בעניין למרות שהוא מודע לבעיה.

פרחאת פרחאת: זו דוגמה טובה של שיתוף פעולה שיש לנו בנצרת שלמרות הפיגור בתשלום לעיריות יש הרבה רשויות שמתייחסות בהבנה אלינו ומבינות את המצוקה שלנו ובכל זאת ממשיכות לתפקד.

מוחמד ברכה: הסידור של הרכז בישובים שיש בו 40 אסירים, זה במידה מסוימת הסדר שרירותי.

מוחמד ברכה: אין רכז לכמה ישובים?

רפאחת רפאחת: אנחנו עושים.

רפאחת רפאחת: ישנם ישובים קטנים שאמרנו להם להתאחד ברכז וליצור את המשוואה הזאת, כמו אבו סנאן, ירכא כפר יסיף ועוד כמה ישובים שהם באמת קטנים.

סיהאם סעיד: אני אתאר בקצרה את העשייה בהוסטל, כי לתאר את העבודה בהוסטל זה הרבה זמן.

סיהאם סעיד: ההוסטל הוא טיפולי אינטנסיבי שמתחלק לשני שלבים.

סיהאם סעיד: השלב הראשון כולל מגורים ולינה בהוסטל למשך תשעה חודשים, השלב השני הוא מעקב וליווי של האסיר אחרי שסיום תשעה חודשים - שלב שנמשך שנה נוספת.

מוחמד ברכה: מה קורה בשלב הליווי אחרי שהוא יוצא מההוסטל?

סיהאם סעיד: אני אתאר קודם מה אנחנו עושים בתוך ההוסטל ואחר כך מה עושים מחוץ להוסטל.

סיהאם סעיד: בשלב זה  הם מחויבים לגור בהוסטל, אנחנו קולטים מכל מקום מאחר והוא היחיד למגזר הערבי.

סיהאם סעיד: ההוסטל תמיד בתפוסה מלאה, יש לנו 14 מיטות וכל הזמן יש רשימת המתנה.

מוחמד ברכה: כמה יש ברשימת ההמתנה בממוצע?

סיהאם סעיד: יש כל הזמן.

סיהאם סעיד: היום יש עשרה שעברו ומחכים להיכנס.

מוחמד ברכה: השאלה היא כמה הוסטלים בסדר גודל של ההוסטל שלכם צריך כדי לתת מענה מלא, לכן השאלה היא כמה יש ברשימת המתנה בממוצע.

סיהאם סעיד: בכל חודש אני מקבלת לפחות 20 פניות.

מוחמד ברכה: שאת לא יכולה לקלוט?

סיהאם סעיד: שאני לא יכולה לקלוט.

סיהאם סעיד: אני יכול לראיין אותם ולהגיד להם להמתין עד שיתפנה מקום.

אבי דיאמנט: 15 בהמתנה באופן קבוע מחכים בכלא עד שיתפנה מקום.

אבי דיאמנט: אנחנו אומרים שכרגע הם בהמתנה.

פיני קבלו: מה העלות של השהייה בכלא של האסיר לעומת השהייה בהוסטל?

אבי דיאמנט: 12,000 לחודש לעומת 3,200 שעולה בהוסטל עם שיקום והכל.

סיהאם סעיד: בהוסטלים הם מתקיימים בכוחות עצמם, הם לא נתמכים או נסמכים.

קריאה: ממש טמטום אפילו מבחינה כלכלית.

סיהאם סעיד: התקופה קוצרה גם בגלל אילוצים כלכליים, התקופה הייתה קודם שנה וקיצרנו כדי שנוכל להכניס יותר אנשים להוסטלים, זאת הסיבה  שקיצרנו לתשעה חודשים.

סיהאם סעיד: זה פוגם בתהליך, אסיר ששהה בכלא 15 או 20 שנה תשעה חודשים לא יספיקו לטפל ולשקם אותו.

אבי דיאמנט: וצריך לדבר על אחוז ההצלחה, אנחנו עושים מעקב ואחרים בדקו אותנו, 10% רצדיבזם.

אבי דיאמנט: 90% מצליחים.

מוחמד ברכה: מדהים.

מוחמד ברכה: מדהים לחיוב כמובן.

סיהאם סעיד: הטיפול כולל תעסוקה.

סיהאם סעיד: ראשית משלבים אותם בתעסוקה, הם מקבלים טיפול אישי פרטני, שיחות, טיפול בהתמכרות וטיפול בכל הצרכים שלהם כולל טיפול משפחתי, האישה, הילדים כולם מקבלים טיפול אינטנסיבי.

סיהאם סעיד: אחרי תשעת החודשים חלקם חוזרים למגורים בקהילה למקום ממנו הם הגיעו.

סיהאם סעיד: חלק גדול ממשיך לגור בקרבת מקום להוסטל.

סיהאם סעיד: חלק גם מעבירים את המשפחות לגור ליד ההוסטל וממשיכים את הטיפול.

סיהאם סעיד: גם בנוסף ל- 14 הדיירים אנחנו מטפלים בכאלה שנמצאים בליווי ובמעקב כלומר אנחנו לא מטפלים רק ב- 14 אלא יש לנו כ-30 שאנחנו מטפלים בהם במקביל.

סיהאם סעיד: הם מגיעים לטיפול, לשיחות ובאים לפגישות וחוזרים לקהילה.

סיהאם סעיד: במקרים מסוימים כשההוסטל היה בתפוסה מלאה - - -

אבי דיאמנט: יש גם אנשים מכורים, אנשים עם רקע של התמכרות לסמים?

סיהאם סעיד: הופנו דיירים להוסטלים אחרים של הרשות, ההשתלבות ברוב המקרים לא הייתה מוצלחת.

סיהאם סעיד: ההוסטל נותן מענה לתרבות, לחגים ולכל העניין המסורתי תרבותי שלנו שמקבל מענה בתוך ההוסטל.

סיהאם סעיד: זה  דבר שמייחד ומיוחד בהוסטל.

חיים איילון אילוז: זו נקודה חשובה, ניסינו לשלב במקומות אחרים, והייתה הנחיה כשהיו אנשים שמאוד התאימו לשלב אותם בהוסטל רגיל, אין לנו הרבה כאלה אלא רק מעטים, לצערנו הרב בגלל הבדלי תרבות, והחיים והמגורים המשותפים לא היו קלים, הניסיון היה לא קל מבחינתו של האסיר.

מוחמד ברכה: תמונת ההמתנה הארצית, אתם עונים על כל הצרכים או שיש רשימת המתנה כללית?

אבי דיאמנט: כולם מלאים ויש רשימת המתנה.

אבי דיאמנט: כל ההוסטלים מבלי יוצא מהכלל מלאים ואין מקום.

ראמז ג'ארייסי: מדובר כאן 14 מיטות בהוסטל שמשרת את האוכלוסייה הערבית, כמה מיטות יש בסך הכל בהוסטלים שמשרתים את האוכלוסייה היהודית?

ראמז ג'ארייסי: השאלה השנייה למה יש צורך בהפרדה ולמה שלא כל ההוסטלים ישרתו את כולם?

חיים איילון-אילוז: יש לנו בסך הכל שבעה הוסטלים שכל אחד ייחודי בתחומו, יש אחד שמיועד לעברייני מין- הוא היחיד בארץ והוא הוסטל יום, יש הוסטל לעברייני אלימות במשפחה שמשרת גם יהודים וגם ערבים, שני הוסטלים של חרדים שזו אוכלוסייה מאוד מאוד ספציפית,  לנשים, אין הוסטלים שהם כלליים פרט לאחד בירושלים ואחד בבאר שבע ששם ניסינו להכניס אחרים, מדובר בעוד 20 או 30 מקומות.

חיים איילון-אילוז: אנחנו מדברים על 4,000 , 5,000 שמשתחררים כל שנה שמתוכם אנחנו צריכים לתת מענה ל- 200 או 300.

חיים איילון-אילוז: נכון שזה טיפול הרבה יותר מצומצם, אולי  הטיפול היותר גדול, היותר זול והיותר אפשרי הוא הטיפול בקהילה כי רוב האסירים יושבים תקופות קצרות.

חיים איילון-אילוז: היום זה דבר שנמצא בליבה שלנו.

חיים איילון-אילוז: אבל גם שם אנחנו לא נותנים את המענה.

חיים איילון-אילוז: הייתי רוצה לדבר בקצרה על פרויקט הנוער – פרויקט חונכות ילדים, אני חייב לציין כאן דווקא את נצרת, מדובר בקבוצה יפה של ילדים שמקבלים פרויקט פר"ח – פרויקט חונכות,  אנחנו משיגים מלגה לסטודנטים, הייחוד בו שאנחנו לוקחים את הילד ומחברים אותו שוב לאבא  ששוהה בבית הכלא ויוצרים את האינטראקציה  כדי שבסופו של דבר על ידי הילדים האבא ישתקם.

חיים איילון-אילוז: פרויקט מדהים ואין לו אח ורע בעולם ולצערי הרב מתוך אלפי ילדים אנחנו לא מגיעים ליותר מ- 100 או 200 ילדים.

חיים איילון-אילוז: הרבה פחות במגזר.

חיים איילון-אילוז: זה נושא חשוב שצריך לציין אותו.

מוחמד ברכה: בבקשה מר ראמז ג'ארייסי ראש עיריית נצרת ויושב ראש וועד הרשויות הערביות.

מוחמד ברכה: בבקשה.

ראמז ג'ארייסי: אין הרבה מה להוסיף לתמונה העגומה שהוצגה על ידי דוקטור חיים איילון-אילוז.

ראמז ג'ארייסי: אין ספק שזה מדליק נורה אדומה ומחייב טיפול אינטנסיבי.

ראמז ג'ארייסי: חשוב לציין שלפי הנתונים שהוצגו אין ספק שאפילו משיקולי עלות תועלת, התועלת של הרחבת הטיפול הרבה יותר גדולה מהעלות גם באופן כללי וגם למגזר הערבי.

ראמז ג'ארייסי: בלי ספק יש כאן אלמנט שחשוב לראות אותו, העבריינים המשוחררים הם סוג מודל לחיקוי במיוחד באוכלוסיות מיוחדות כי אנחנו יודעים ששיעור העבריינות הוא פונקציה של המצב הסוציו-אקונומי.

ראמז ג'ארייסי: בקבוצות סוציו-אקונומי נמוכות אחוז העבריינות גבוה יותר ואנשים כאלה אם  הם לא מקבלים את ההזדמנות להשתקם יכולים להוות  מודל מעודד לאנשים ובעיקר לילדים ללכת באותה דרך.

ראמז ג'ארייסי: יש כאן תהליך של כדור שלג שאם לא עוצרים אותו הוא ממשיך וגודל והבעיה מחמירה.

ראמז ג'ארייסי: בסופו של דבר שורש העניין יגיע למשרד האוצר ולתקציבים.

ראמז ג'ארייסי: כשמשקיעים יותר התוצאה טובה יותר והחסכון יבוא לביטוי במקום אחר.

ראמז ג'ארייסי: אם מדובר כאן על עלות של כ- 3,200  לחודש לשהיית אסיר משוחרר בהוסטל ועלות הישארותו בבית הסוהר היא 12,000 לחודש, אין שום היגיון כלכלי לא לאפשר לו להשתחרר והשתקם בהוסטל.

ראמז ג'ארייסי: אני לא מצליח להבין מהם השיקולים הכלכליים שעומדים מאחורי ההחלטות לא להרחיב את השירות הזה.

ראמז ג'ארייסי: אני מבקש להתייחס לעוד נקודה בהמשך לדבריו של היושב ראש.

ראמז ג'ארייסי: אני מבין אותך כשאתה אומר שקשה במסגרת התקציב הקיים לעשות הסבה כי כל הסבה מקבוצה אחת לשנייה היא על חשבון אחת הקבוצות ואז אתה יוצר פער שמגדיל את הבעיות.

ראמז ג'ארייסי: כמובן שבסיס החלוקה בין המגזרים אינו צודק, אני לא חושב שההחלטה צריכה להיות בחלוקת המשאבים הקיימים בצורה יותר צודקת.

ראמז ג'ארייסי: כלומר לקחת מקבוצה אחת לטובת הקבוצה השנייה, אני חושב שהמסקנה צריכה להיות הגדלת העוגה ולא ליצור שינוי בחלוקת העוגה המצומצמת הזאת שמשאירה את כולם רעבים.

ראמז ג'ארייסי: הפנייה צריכה להיות למשרד האוצר, אני גם לא יכול לקבוע שזה צריך להיות על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים שגם הוא סובל במחוסר תקציבים.

ראמז ג'ארייסי: אולי ניתן לעשות שינוי פנימי תוך בחינה מערכתית רחבה כדי לתת יותר תקציבים ותשומת לב לתחום הזה.

ראמז ג'ארייסי: תודה רבה.

מוחמד ברכה: בהמשך נשמע את המשרדים השונים, את ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים, את משרד הבריאות ואת משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר שיתוף הפעולה צריך להתקיים באמצעותכם, כידוע לכל המשרדים יש נגיעה לנושא הזה.

מוחמד ברכה: אנחנו נשמח לשמוע איך נערכים להתמודד עם הנושא.

מוחמד ברכה: פיני קבלו מהמרכז לשלטון מקומי בבקשה.

פיני קבלו: אני שמח לדבר אחרי חברי ראמזי ג'ארייסי שהציג את העניין.

פיני קבלו: אני רוצה להודות לדוקטור חיים איילון-אילוז על כך שהוא מציף את הבעיה.

פיני קבלו: זו בעיה שקיימת הרבה מאוד שנים ומהיום שהוא נכנס לתפקיד הוא עובר את כל הוועדות.

פיני קבלו: גם אני כחבר בעמותה משתדל לסייע בקשר עם הרשויות המקומיות כדי שבמקומות שהרכזים לא מקבלים את החלק של המשרד הם לא יזרקו החוצה וימשיכו להחזיק אותם.

פיני קבלו: הוא עושה מאמצעים רבים כדי שבכל מקום יהיה רכז מתאם.

פיני קבלו: לדעתי הבעיה היא שלנו, אצל ראשי הרשויות, אני מכיר אותה גם כראש רשות.

פיני קבלו: החבר'ה האלה כשהם משתחררים הם מגיעים לראש הרשות והוא צריך להתמודד איתם ולנסות לשקם אותם.

פיני קבלו: לדעתי הגיע הזמן לעשות בעניין הזה.

פיני קבלו: אלו אנשים שאין להם תקשורת, הם לא זועקים, הם לא יוצאים לרחובות ומפגינים.

פיני קבלו: אנחנו בוועדה הזאת צריכים לעשות את המלאכה שבה רואים בה עבודת קודש לטובת החברה בישראל ולאותן משפחות.

פיני קבלו: לא מדובר רק באסיר המשוחרר כי אם במשפחה ובילדים.

פיני קבלו: הילדים צריכים להיות מטופלים על ידי שירותי הרווחה וההוצאות הן לא קטנות.

פיני קבלו: לדעתי הגיע הזמן, כמו בכל דבר, שהמדינה תקבע ותעמיד תקן לטובת העניין הזה.

פיני קבלו: ישנה חשיבות לעשות תכנית אזורית ובכל מקום שיש בו יותר אסירים, כמו שיש עובד סוציאלי בכל רשות כך שיהיה רכז מתאם שיטפל בנושא.

פיני קבלו: שהמדינה תקצה.

פיני קבלו: לרשויות יש את החלוקה של 75% ו- 25%, לא צריך לחפש את חלקו כי אין לו את זה.

פיני קבלו: השר הממונה יצחק הרצוג הופיע רק לפני שבועיים בנושא בכל חומרתו.

פיני קבלו: נעשים מאמצים אבל אני חושב שבעניין הזה צריכה להיות חקיקה שיוקצב  תקציב בבסיס התקציב - - -

מוחמד ברכה: נכון לומר שהנושא הוא לא בראש דאגת ראשי הרשויות?

מוחמד ברכה: אין בנושא ערך פוליטי.

פיני קבלו: לא. לדעתי כל ראש רשות משתדל גם לסייע בתעסוקה.

פיני קבלו: ראיתי כעת מכתב שהגיע מהמנהל הכללי של משרד הרווחה ליושב ראש המרכז לשלטון המקומי בו הוא מציע שכל האסירים יקבלו עבודה בתוך הרשויות המקומיות.

פיני קבלו: כולם מנסים לזרוק לפתחה של הרשות ושאנחנו אלה  שנתמודד עם הבעיה.

פיני קבלו: האחריות היא אחריות של המדינה.

פיני קבלו: נכון שיש היום רשויות שלמרות שהן לא מקבלות את החלק במימון הן ממשיכות לקיים את העניין כי הן רואות בזה חשיבות, אחרת אולי לא היה מתאם בשום מקום כי הכסף לא מגיע לאותן רשויות.

פיני קבלו: צריך להסדיר את זה באופן מסודר ולא להיות תלויים בעמותה או ברשות שמעבירה או לא מעבירה בזמן את הכסף.

פיני קבלו: זה צריך להיות חלק אינטגראלי מתפקוד הרשות.

פיני קבלו: שיהיה עובד עם תלוש שכר שתפקידו יהיה לפעול מול הרשות לקידום האסיר.

פיני קבלו: שהמדינה - - -

מוחמד ברכה: היום זה תקן מוניציפאלי?

קריאה: תקן מוניציפאלי.

מוחמד ברכה: מה שאתה פיני קבלו מציע, זה שזה יהיה תקן מוניציפאלי?

פיני קבלו: מוניציפאלי.

מוחמד ברכה: לא של הרשות לקידום האסיר, לא של משרד הרווחה והשירותים החברתיים, אתה מציע שזה יהיה במסגרת הרשות המקומית.

פיני קבלו: יועסק עובד במסגרת הרשות המקומית כאשר המדינה מממנת 72%.

קריאה: כמו עובד רווחה בנושא הסמים.

פיני קבלו: אנחנו יושבים כאן ונמצאים אסירים - - -

מוחמד ברכה: אני צריך להודות, לפחות לפרוטוקול, שחלק מהעיסוק שלנו בעניין זה מחוץ להגדרתה של הוועדה.

מוחמד ברכה: אני מעלה את זה בגלל הקשר בין גמילה לתעסוקה לבין שיקום.

מוחמד ברכה: אבל אנחנו לא עוסקים בנושא באופן מיוחד.

פיני קבלו: נושא השיקום וההסבה המקצועית מאוד חשובים לשיקום.

פיני קבלו: אנחנו יודעים שיש הרבה אסירים שמגיע להם שליש והם לא מקבלים את השליש כי אין מתאם שיכין להם תכנית עבודה, אין מי שיקלוט אותם, אין מתאם שיקלוט אותם.

פיני קבלו: זאת אומרת שיושבים אסירים בעלות של 12,000 שקל לחודש כשאפשר עם מתאם בשכר של 6,000 שקל לשקם אותו בתוך הקהילה ולעזור לו להשתלב במשפחה.

פיני קבלו: הוא יוצא מהכלא ללא השליש ומגיע לפתחו של ראש העיר.

פיני קבלו: החבר'ה האלה לא מחפשים עבודה ליד מכונות ייצור הם מחפשים את הדוכן.

פיני קבלו: אני מכיר את הסוג הזה והם היו אצלי, כאלה שהשתחררו אחרי מאסר עולם ואחרים, קשה מאוד להתמודד איתם.

פיני קבלו: טוב שאתה מציף את העניין.

פיני קבלו: הבעיה היא גם שלנו הרשויות המקומיות.

פיני קבלו: מישהו כאן צריך להרים את הכפפה ולפתור את הנושא גם תקציבית וגם לדאוג שיהיה אדם שילווה אותם ויפעל מול ראש העיר כדי לשקם את האסירים המשתחררים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: איריס פלורנטין ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים בבקשה.

מוחמד ברכה: אחריה משרד הבריאות, משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, וכבוד המנהל הכללי של המשרד לענייני מיעוטים.

מוחמד ברכה: נסיים עם משרד האוצר ואחרים.

איריס פלורנטין: אני כמובן מצטרפת למה שנאמר כאן.

איריס פלורנטין: אני לא ארחיב את התמונה ולא אחזור על מה שנאמר כאן, אני מסכימה עם הדברים שנאמרו כאן.

איריס פלורנטין: החוסר בכוח אדם ובמשאבים לשיקום האסיר.

איריס פלורנטין: רוב האסירים מכורים לסמים והאסירים האלה כן מגיעים לצרוך טיפול ברשויות המקומיות.

איריס פלורנטין: הם כן מתקבלים על ידי העובדים הסוציאליים שמטפלים בהתמכרויות, והם כן מלווים בתכנית משולבת עם בתי הסוהר והרשות לשיקום האסיר.

איריס פלורנטין: מהכלא הם מגיעים ישירות לעובד הסוציאלי ונתפרת עבורו תכנית.

איריס פלורנטין: זה בנוגע לרשויות המקומיות ואני לא אציין כרגע מספרים אבל לפחות בכ- 100 רשויות אנחנו יושבים, ובהן כן יש מענה לאסירים משוחררים שיכולים - - -

מוחמד ברכה: איך הקשר של הרווחה והרשות המקומית?

איריס פלורנטין: הוא נעשה בשני אופנים.

איריס פלורנטין: אסיר שנמצא בכלא ושירות בתי הסוהר והרשות לשיקום האסיר הגיעו למסקנה שהוא מתאים לצאת בשליש, נשלחת הפניה לעובד הסוציאלי המטפל ברשות להכנת תכנית .

איריס פלורנטין: האסיר יוצא שלוש פעמים לפגוש את העובד הסוציאלי ונתפרת לו תכנית טיפול, היא נכתבת ומועברת לוועדת השחרורים והאסיר מגיע לטיפול כשהוא יוצא מהכלא.

איריס פלורנטין: זו דרך אחת.

איריס פלורנטין: הדרך השנייה שפתוחה לאסירים הוא כשהאסיר צורך סמים והשתחרר מהכלא, הוא יכול להגיע לעובד הסוציאלי ולקבל טיפול בבעיית הסמים.

איריס פלורנטין: הדרך השלישית היא כמובן טיפול בקהילות טיפוליות.

איריס פלורנטין: כל הקהילות הטיפוליות פתוחות בפני אסירים משוחררים.

איריס פלורנטין: זה קצת מרחיב את היריעה הטיפולית בהתמכרויות.

דני בודובסקי: יש שלוש שאלות ואני אמשיך את הדברים.

דני בודובסקי: השאלה מהו אחוז המשתחררים מדי שנה, אם יש נתונים, של אסירים עם רקע של סמים בין אם הוא פעיל או בעבר?

אבי דיאמנט: 50%.

אבי דיאמנט: כי יש אוכלוסייה גדולה על רקע אלימות במשפחה, עברייני מין ואוכלוסייה אחרת.

אבי דיאמנט: היום זה בערך 48%.

מוחמד ברכה: סמים ואלכוהול.

אבי דיאמנט: סמים ואלכוהול.

דני בודובסקי: השאלה השנייה, מה יוצר רצדביזם אצל אלה על רקע בשימוש בסמים ואלכוהול האם נתונים כאלה קיימים?

מוחמד ברכה: אלה שמטופלים ברשות.

דני בודובסקי: לאו דווקא מטופלים.

דני בודובסקי: זו בעצם שאלה לשירות בתי הסוהר.

חיים איילון-אילוז: אני חושב שזה אותו נתון שיש לנו לגבי הרצדביזם במדינת ישראל שהוא מעל 60%.

דני בודובסקי: אני מתכוון על כאלה עם רקע בשימוש בסמים ואלכוהול.

אבי דיאמנט: מה שאיריס פלורנטין אמרה הוא דבר נכון, יש לנו יותר מענים מבחינה שיש יותר מענים ברשות.

אבי דיאמנט: אבל לרוב האוכלוסייה האחרת לא מטופלת, אבל לאוכלוסייה של הסמים יש לנו יותר מענים ואז אחוז הרצדביזם יורד בזכות זה.

מוחמד ברכה: אני חושב שבעקבות הניסיון כאן הרצדביזם בממוצע באלכוהול ובסמים הוא ממוצע יותר גבוה מאשר בסוגי העבירות השונות.

חיים איילון-אילוז: אתה צודק לחלוטין, עדכנו אותי כעת ששירות בתי הסוהר הציג בכנס אילת שזה 175%.

מוחמד ברכה: זאת אומרת שאם זה עובד על 62% אז עם סמים זה יותר.

דני בודובסקי: השאלה השלישית והאחרונה, מהו אחוז המכורים שנמצאים בטיפול רשות השיקום האסיר בהוסטלים?

דני בודובסקי: אני מתייחס במקרה הזה להוסטל במגזר הערבי.

אבי דיאמנט: אם אני מדבר על ההוסטל במגזר הערבי כל האוכלוסייה מכורה לסמים, גם ביחידה של נפגעי סמים במשרד הרווחה והשירותים החברתיים ובשיתוף הפעולה שלנו, אני יכול להגיד שאיפה שיש לנו מענים זה בעיקר באוכלוסייה של המכורים לסמים.

אבי דיאמנט: יש אוכלוסייה גודלה אחרת שאין לנו בכלל מענים בגלל שאין לנו רכזים.

חיים איילון-אילוז: אבי דיאמנט, אני חושב שדווקא צוותו של משרד הבריאות שאנחנו מכירים אותו טוב והוא עוזר לנו הרבה, דווקא תציין את האוכלוסייה שקשורה אליו ואנחנו לא נותנים להם מענה.

חיים איילון-אילוז: כמו למשל תחלואה כפולה שאנחנו בכלל לא נותנים לה מענה והיא כוללת.

דני בודובסקי: למשרד הבריאות יש כמה נקודות מפגש בקטע של העבודה עם האסירים.

דני בודובסקי: נקודת המפגש העיקרית היא עם אלה שכבר מטופלים בכלא בטיפול תרופתי ממושך בין באמצעות מתדון ובין אם זה באמצעות סובוטקס.

דני בודובסקי: בעצם יש תהליך של קליטה ישירה עם מתן עדיפות לאותם אלה שמטופלים.

דני בודובסקי: נקודה שנייה מתייחסת לאלה שזקוקים לגמילה, למעשה מי שנמצא בכלא יש לו את המסלולים ואת האפשרויות לעבור להיות במסלול.

דני בודובסקי: בעצם הם לא נמצאים בטיפול אצלנו אלא לאחר שהם משתחררים ומתברר שהם חזרו או משתמשים ומבקשים לגמילה, הם יכנסו לכל אחת מהאשפוזיות, שוב לפי יכולות הקליטה, גם לנו יש רשימות המתנה.

דני בודובסקי: נקודה שלישית מתייחסת לאוכלוסייה מורכבת לאלה עם תחלואה כפולה נפשית, אלה שסובלים מבעיות נפשיות קשות ורקע בשימוש בסמים.

דני בודובסקי: המענים שיש למדינת ישראל הם מצומצמים ביותר.

דני בודובסקי: על כך התקיימו דיונים בוועדה הזאת.

דני בודובסקי: יושב כאן דוקטור חיים מהל שהיה יושב ראש וועדה שעסקה בדיוק בנושא הזה.

דני בודובסקי: המענים שלנו להם הם מאוד מצומצמים וכמובן מי שיכול להיכנס, בין אם זה לאשפוזית לתחלואה כפולה ובין אם לקהילה טיפולית לתחלואה כפולה בשיתוף עם איריס פלורנטין ומערכת הרווחה,  הם יכנסו אבל מספר המענים מאוד מצומצם.

דני בודובסקי: אין כאן העדפה מתקנת או העדפה מפלה לעניין להיות אסיר או לא להיות אסיר.

מוחמד ברכה: אתה הייתה בפגישה עם סגן השר.

מוחמד ברכה: ההערכה שהתקדמנו קצת.

דני בודובסקי: ההערכה שהתקדמנו מעט אבל הכל כפוף למשאבים.

מוחמד ברכה: לפני שמשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ידבר אני אומר במה לדעתי צריך להמשך.

מוחמד ברכה: אולי תחשבו במסגרת המשרד לבוא בתכנית משותפת עם הרשות לשיקום האסיר.

מוחמד ברכה: אחרי הביקור בכלא חרמון הייתי המום מהקלות בא אנחנו לא מאפשרים טיפול יסודי הכולל קליטה חברתית ותעסוקתית.

מוחמד ברכה: באיזו מידה משרד התעשייה, מסחר והתעסוקה יכול להכין תכנית שנדון עליה כאן עם כל הגורמים הרלוונטיים, כולל הרשות לשיקום האסיר והרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול וגם עם המשרדים הרלוונטיים.

מוחמד ברכה: נקדיש לזה דיון מיוחד אם תהיו מוכנים להכין אותה.

ניקול מור: אני יכולה לענות לגבי ההצעה שלך.

ניקול מור: אני מייצגת את האגף להכשרה מקצועית במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה.

ניקול מור: במענה להצעה שהעלית כרגע.

ניקול מור: למעשה יש תכנית.

ניקול מור: מדי שנה אנחנו עובדים מול שירות בתי הסוהר ומדי שנה מוגשת לנו תכנית להסבה והכשרה מקצועית בתוך כותלי בתי הסוהר בכל הארץ.

ניקול מור: אנחנו מקבלים את התכנית ומשתדלים מאוד, כי אנחנו רואים חשיבות רבה בהפעלתה ובקיום קורסים להכשרה מקצועית לאסירים.

ניקול מור: דוקטור חיים איילון-אילוז היה אצלנו לפני מספר חודשים.

ניקול מור: אנחנו מציעים תיאום בין שתי הרשויות, שירות בתי הסוהר והרשות לשיקום האסיר שייגשו  תכנית מתואמת על ידיהם  על הדרישות ועל הצרכים שלהם ואנחנו נשמח לבצע אותה ככל שניתן.

ניקול מור: מעבר לפעילות בתוך כותלי בתי הסוהר במרכזי גמילה, במיוחד בצפון במלכישוע, מוגשת לנו תכנית רחבה ואנחנו משתדלים לאשר אותה ולהפעיל את הפעילות.

ניקול מור: הפעילות מגוונת ומורכבת בתחומים שונים כמו למשל בבניין, ריצוף, תחום המתכת, אלקטרוניקה, היה וניתן לקיים את ההכשרה בתוך בתי הסוהר.

ניקול מור: כשמדובר במגזר היהודי גם בתחום היהדות ולנשים בתחום טיפוח החן ובעוד תחומים.

ניקול מור: אנחנו לא בונים את התכנית אלא מקבלים אותה על פי דרישות שירות בתי הסוהר ומבצעים אותה במסגרת הזכיינים שלנו שזכו במכרז.

מוחמד ברכה: אחד הרעיונות שעלו בזמנו אחרי הסיור בחרמון היה לא רק לשתף את משרדי הממשלה אלא גם לנסות לשתף את התעשיינים, לשכות המסחר, את ההסתדרות, לחשוב באופן רחב.

מוחמד ברכה: הרי כל העניין של רצדיבזם הוא הפסד מכופל במספר פעמים, משלמים כסף כדי לטפל ולגמול ועוד ועוד ואחר כך משלמים יותר וחוזרים לנקודת ההתחלה.

מוחמד ברכה: את החזרת את הכדור לדוקטור חיים איילון-אילוז.

ניקול מור: לא את הכדור.

ניקול מור: הרצון להפגיש בין שתי הרשויות ולבצע את הדרישות שלהם.

ניקול מור: אנחנו כאן כדי לשרת אתכם ונשמח לעשות את זה.

חיים איילון-אילוז: במילה אחת.

חיים איילון-אילוז: נכון שזה אחד הדברים המרכזיים והוא לבנות ביחד עם שירות בתי הסוהר את הרצף הטיפולי מהרגע שהאסיר נכנס לכלא עד שהוא יוצא.

חיים איילון-אילוז: זה לא סוד שהיו מעבירים שם קורסים מאוד מאוד לא אפקטיביים כשהם היו יוצאים מהכלא.

חיים איילון-אילוז: אדם היה יוצא מהכלא עם קורס שאף אחד לא צריך אותו.

חיים איילון-אילוז: לכן אנחנו באנו עם הדרישה הזאת ואני שמח שהנציב קיבל את זה, אנחנו בונים יחד איתו את האמנה.

חיים איילון-אילוז: לדעתי זה לא נותן לנו את המענה כי בזמנו כשיצאו האסירים מחוץ לכלא, זה מתקשר לדיון הבא, היינו מקבלים סיוע מכם כי לתת למעסיק תוספת מסוימת כדי שתהייה לו מוטיבציה לקלוט את האסיר המשוחרר, אבל הדברים האלה הופסקו.

מוחמד ברכה: אני מסתכל על אותם מקצועות שהומלצו.

חיים איילון-אילוז: כעת אנחנו בונים את זה יחד, דבר שלא היה בעבר.

חיים איילון-אילוז: אנחנו בונים יחד אתם את התכנית כדי שאותם קורסים והשתלמויות שיתקיימו בכלא יהיו בעלי יישום כשהם יצאו מבתי הכלא, ולא קורס שאין מה לעשות איתו בישוב שלו אחר כך.

ניקול מור: זה לא היה שלנו.

ניקול מור: אם יש דרישה בשוק אנחנו נשמח להקשיב.

ניקול מור: אנחנו מכווני תעסוקה.

ניקול מור: אנחנו לא נפעיל שום קורס שאין לו שום תוחלת תעסוקתית בחוץ.

ניקול מור: המטרה בעריכת הכשרה בתוך כותלי הכלא  - - -

מוחמד ברכה: היות ואנחנו נקיים דיון בשעה 12:30 בנושא התעסוקה אני מבקש שנתמקד בעניין של המגזר הערבי, זה נושא הדיון.

חני נחמני: אני אשלים.

חני נחמני: אנחנו משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, האגף הוא שירות התעסוקה.

ברק דרור ונדרמן: סליחה, כמה אסירים עוברים הכשרה בשנה?

ניקול מור: כ- 80, 90 אסירים.

ניקול מור: שוב זה על פי דרישות שירות בתי הסוהר.

ניקול מור: אנחנו מסוגלים להפעיל יותר אבל אלו הדרישות שאנחנו מקבלים ומפעילים בהתאם.

חני נחמני: אני אנסה לא לגלוש לנושא הדיון הבא ואנסה להתמקד במגזר הערבי.

חני נחמני: אנחנו כן בנינו והיו שנים שהיה בהן יותר שיתוף פעולה ושנים עם פחות.

חני נחמני: יש לנו נוהל מסודר שמתייחס לאסירים משוחררים ועל שיתופי פעולה וגם של הרכזים.

חני נחמני: צריך כנראה לרענן אותו מדי פעם ברמות המטה.

חני נחמני: ברמת השטח יש מקומות שזה עובד הרבה יותר טוב ויש מקום שעובד פחות טוב.

חני נחמני: אפשר להיות קצת אופטימיים כי ניסנו כמה פעולות  בהיבט התעסוקתי  גם מול אסירים לפני שהם משתחררים מהכלא כדי שלא יוכשרו במשהו שאינו מתאים ושיהיה צורך לחפש להם תעסוקה.

חני נחמני: יש שיתוף פעולה של הלשכות מול בתי הסוהר כדי למצוא להם מקום עבודה לפני שהם משתחררים.

חני נחמני: לאחרונה יש ארבעה מנחי סדנאות מהמגזר הערבי, אפשר לעשות פעולות ולרכז תקציבים משותפים.

חני נחמני: בשבת הייתה תכנית על 17 אסירים מרמלה ערבים ולא ערבים שעוברים סדנאות קבוצתיות ואישיות ומקבלים קורס ייחודי להכרת המחשב.

חני נחמני: אפשר לעשות פעולות משותפות וייחודיות למגזר הערבי שנזהה.

חני נחמני: כמובן שאנחנו צריכים לקבל יותר מידע.

חני נחמני: צריך לזכור שבשירות התעסוקה בכל נקודת זמן יש למעלה מ- 200,000 מובטלים.

חני נחמני: אנחנו מכירים כ- 860 אסירים בכולל, ואני לא יודעת להפריד את המגזר הערבי.

חני נחמני: אם יש גוף שעומד אחרי אוכלוסייה מסוימת שרוצה לקדם אותה אפשר למוצא ולתפור את החליפה הנכונה.

חני נחמני: אני בהחלט מזמינה את הרשות לשיקום האסיר ברמת המטה, ברמת הנהלה לבוא ולבנות תכנית יפה וייחודית.

חני נחמני: אנחנו מדברים על תפירת חליפה לצרכי הקבוצות.

חני נחמני: אפשר כן לעשות את ההשלמה וההכשרות.

חני נחמני: יש השלמה של הכשרות קבוצתיות והכשרות ואוצ'רים.

חני נחמני: כאן חייב להיות גוף מקצועי שילווה את עובדי השירות כי עובדי השירות הם פקידי התאמת השמה.

חני נחמני: הם יודעים לרוץ לחפש משרות והם פחות בעניין האבחון מה שעבודה סוציאלית או איש רשות מקצועי יוכל לעזור לנו בהתאמה הנכונה ברמה הפרטנית.

אבי דיאמנט: אני רוצה להתייחס לדבריה של איריס פלורנטין.

אבי דיאמנט: יש אסירים שאומנם יש עבורם פתרונות בקהילה ביחידות לנפגעי סמים שאובחנו ועוברים תהליכי טיפול אינטנסיביים כולל בכלא חרמון.

אבי דיאמנט: כאלה שלא יכולים להגיע ליחידות לנפגעי סמים להכנת תכניות שיקום, למרות שהם מתאימים לדעת העובדים הסוציאליים ולדעת העובדים הסוציאליים של הרשות לשיקום האסיר, בגלל שהם משוללי חופשות מכל מיני סיבות, בגלל שפעם הם ברחו, בגלל קטגוריה משטרתית, בגלל סוג העבירה ועוד סיבות.

אבי דיאמנט: מעל 60% מהאסירים הם משוללי חופשות.

אבי דיאמנט: כתוצאה מכך יש אסירים רבים כולל מהמגזר הערבי שלמרות שיש יחידה לנפגעי סמים בישוב אבל בגלל שהם משוללי חופשות ולמרות שהם עברו טיפול אינטנסיבי בכלא חרמון לדוגמה, הם לא יכולים להגיע לישוב בגלל שהן משוללי חופשות.

אבי דיאמנט: כשהן משתחררים אחרי ריצוי התקופה המלאה, ה ם יוצאים כועסים על כל העולם ובעצם חוזרים לסמים ולעבריינות.

אבי דיאמנט: אני מדבר על למעלה מ- 60% מהאסירים.

אבי דיאמנט: אי אפשר לבצע את זה למרות שיש פתרון.

חיים איילון-אילוז: מה שאנחנו מנסים לעשות זה שיגיעו אליו.

חיים איילון-אילוז: לאור המצוקה הקשה ולאור העובדה שאותו עובד כמו למשל בנצרת שהיא מטפלת במקרים רבים, ואם אני עוד אבקש ממנה לבוא לכלא לעשות את אותם ראיונות, למען האמת זה לא הוגן.

חיים איילון-אילוז: אבל אין ספק שזה חלק מהתפקיד שלה.

מוחמד ברכה: אפשר להקים מרכז ארצי לבחינת מקרים כאלה ולהגיש לרשות הרלוונטית.

אבי דיאמנט: אם היה רכז שהיה עובד בצורה נורמאלית הוא היה יכול להגיע לכלא ולבנות תכנית, הבעיה שאין רכז ויש יחידה לנפגעי סמים בישוב שמוכנה לתת פתרון  ואנחנו לא יכולים לתת דבר כי היחידה לנפגעי לא תגיע לקיים ראיונות בכלא.

אבי דיאמנט: צריך להגיע לאבחון ביחידה לנפגעי סמים ואם הוא לא בסבב חופשות והוא משולל חופשות אין.

אבי דיאמנט: למרות שהוא עבר תהליכי טיפול בכלא והוא מתאים אין פתרון.

ענבל זינו: אני יועצת תעסוקה במחוז ירושלים, אני חושבת שאני רואה הכי הרבה אסירים מהמגזר הערבי.

ענבל זינו: לפחות 50%  מהכלל ואם לא יותר.

ענבל זינו: אני לא אחזור ואציין את המצוקה שחזרה ועלתה כאן, אבל רציתי להתייחס למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ולתעסוקה.

ענבל זינו: אני בקשר מאוד מאוד הדוק איתם.

ענבל זינו: יש הקפאה של קורסים וזה נוראי.

ענבל זינו: ניסינו לערוך סדנאות אבל זה לא הסתדר.

ענבל זינו: היו מפגשים והיו מגעים אבל בפועל זה לא הולך.

ענבל זינו: בפועל יש לי רשימה של 100 מעסיקים אבל לא קורה דבר מעבר לכך.

ענבל זינו: אם האסיר הוא גם ממוצא ערבי והוא גם עבריין מין, אין לי מה לעשות איתו, ואני אומרת את זה באופן אמיתי.

ענבל זינו: 50% לא מכונים לשמוע על עברייני מין, ה- 50% האחרים לא ממש מתייחסים לאוכלוסייה הערבית כך שבפועל המצוקה היא יותר ממה שנשמעה כאן.

ענבל זינו: בפועל בנושא הזה אני עם  דבר בעייתי ביותר.

ענבל זינו: ערבי ועבריין מין זה קטלני ויש לא מעט כאלה.

מוחמד ברכה: דוקטור חיים מהל בבקשה.

חיים אמסלם: אני רוצה להגיד שמסביב לשולחן זה נשמע יופי של שיתוף פעולה, אבל בשטח זה אחרת.

חיים אמסלם: על קורס הריצוף במלכישוע שהיא דיברה עליו הייתי צריך כל הזמן להגיע למנהל הכללי של המשרד, את לא יודעת אבל אני יודע, כי להשיג את הכיתה, הדברים האלה לא קלים.

חיים אמסלם: אני רוצה להגיד שבין הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול לבין הרשות לשיקום האסיר יש בשנה האחרונה שיתוף פעולה ואנחנו מנסים לפתח דרכים.

חיים אמסלם: הולכים לכיוון של פיתוח פרויקט ייחודי למגזר הערבי שישלב הוסטל ושיקום של כל המשפחה מסביב ושל הקהילה.

חיים אמסלם: כולל חשיבה לסיוע גם לרכישת מקצוע לאישה וגם לילדים, מדובר על משהו יותר כוללני שלא נעשה עדיין בארץ.

חיים אמסלם: אני לא בטוח שזה יצא לפועל כי אין לנו כסף, הרעיון פנטסטי.

חיים אמסלם: יש כאן בעיה עקרונית במדינה.

חיים אמסלם: מדינת ישראל שמה בראש שירות בתי הסוהר תמיד איש בטחון, היא לא שמה איש טיפול.

חיים אמסלם: יש כאן אמירה, גם כל המדינות עושות את זה, יש כאן אמירה שאנחנו לא רוצים שיברחו שני אסירים בשנה.

חיים אמסלם: נושא הטיפול והשיקום הוא לא בראש סדרי העדיפויות ואני אומר את לצערי.

חיים אמסלם: אני בדרך כלל לא אוהב לדבר על כסף אבל בנושא הזה הסכומים היו צריכים להיות בסדר גודל אחר לגמרי כי החסכון הוא אדיר.

חיים אמסלם: לצערי אני לא רואה שהפתרון מגיע.

לימור אברג'יל: אני יועצת תעסוקה במחוז דרום ויותר בנגב הצפוני.

לימור אברג'יל: העניין שהמקבילה שלי ענבל זינו ציינה פה שזה לא נורא סקסי שווה אסירים בכלל ומיעוט ערבי בפרט במיוחד כזה יושב בקפל.

לימור אברג'יל: אני נתקלת בזה אומנם בבאר שבע וברהט שלא באים כאן לידי ביטוי כי אין כאן נציג שחולש על האוכלוסייה הזאת.

לימור אברג'יל: אזור הדרום לא ממש מקבל כאן ייצוג.

לימור אברג'יל: אני לא רוצה להיכנס לרזולוציות מספריות אבל כן האזור הזה אמור להיכנס.

לימור אברג'יל: יש כאן את ראש עיריית נצרת אבל לא נמצא כאן ראש עיריית רהט.

ראמז ג'ארייסי: אני מייצג את כולם.

מוחמד ברכה: הוא ראש וועד ראשי הרשויות הערביות כולם.

לימור אברג'יל: מצוין.

לימור אברג'יל: אני מתקנת את ההערה שלי.

ברק דרור ונדרמן: אדוני היושב ראש תודה על ההזמנה, אני בפעם הראשונה נמצא בוועדה הזאת.

ברק דרור ונדרמן: לדעתי הנתון די מדהים ש- 48% מהאסירים הם בני מיעוטים.

ברק דרור ונדרמן: אבל אני חושב שזה מראה של החברה ושל הפערים.

מוחמד ברכה: נשתמש במילה ערבים ולא מיעוטים, כי יש כל מיני מיעוטים במדינת ישראל, החרדים הם מיעוט ורוסים מיעוט ויש עוד.

ברק דרור ונדרמן: זו בעצם מראה שמראה לנו את הפערים בתעסוקה, בחינוך ובשילוב בכל הדברים.

ברק דרור ונדרמן: כמו שראמז ג'ארייסי אמר הטיפול צריך להיות קודם באפשרויות התעסוקה.

ברק דרור ונדרמן: צריך  ליצור מצב שימנע כניסה למעגל של כניסה ויציאה לבתי הכלא.

ברק דרור ונדרמן: יש עוד נתון שמעניין אותי לשמוע והוא כמה מהאסירים הערביים חוזרים לכלא לעומת אסירים יהודים.

ברק דרור ונדרמן: זה נראה לי נתון מעניין.

אבי דיאמנט: יותר.

אבי דיאמנט: שוב בגלל השאלה של המענים.

אבי דיאמנט: יש לך פחות מענים.

מוחמד ברכה: האחוז הכללי הוא 75% של משתמשי סמים, יכול להיות גם 80%.

מוחמד ברכה: האחוז הכללי מספיק חמור כדי לזעזע את אמות הסיפים.

ברק דרור ונדרמן: אנחנו מדברים על הבעיה של האסיר ושל משפחתו, בעצם הבעיה היא בעיה חברתית מאוד גדולה.

ברק דרור ונדרמן: כמו שזה כבר עלה כאן כל טיפול נכון באסיר הוא win win אבל בעצם זה רווח למדינה וכאן יש מקום למשרד האוצר ולאגף התקציבים באמת מקום להסביר.

ברק דרור ונדרמן: כל השקעה כאן תחסוך הרבה כסף לקופת המדינה.

ברק דרור ונדרמן: מאוד משמח לשמוע מה שעושים בהוסטלים ושבעצם באחוזים מאוד גבוהים מונעים את הישנות התופעה.

ברק דרור ונדרמן: לי זה נשמע חסכון נקי לקופת המדינה.

מוחמד ברכה: אשאל שאלה לא קונקרטית.

מוחמד ברכה: זה לא סוד שאני לא אוהב את הקמת המשרד שעליו אתה מופקד.

ברק דרור ונדרמן: גם אנחנו לא אוהבים אבל אנחנו מבינים כמה זה חשוב.

מוחמד ברכה: זה משרד שקיים ויש לו פונקציה ברורה.

מוחמד ברכה: מדובר על תקציב של 14 מיליון של הרשות לשיקום האסיר.

מוחמד ברכה: אומר דוקטור חיים איילון-אילוז שהם מגייסים עוד 6 מיליון והסכום מגיע ל- 20 מיליון.

חיים איילון-אילוז: לא. יש גרעון של 6 מיליון.

חיים איילון-אילוז: מנסים לגייס את הסכום.

מוחמד ברכה: אתם פועלים במסגרת של 20 מיליון ולא ניכנס איך אתם עושים את זה.

מוחמד ברכה: היות ואתה ציינת שזה חמור וכולנו אכן חושבים שזה חמור.

מוחמד ברכה: אחוז האסירים הערביים קרוב ל- 50%.

מוחמד ברכה: איך המשרד שלכם יכול לתרום כדי להשתתף בשיקום האסיר שאתם מופקדים עליו?

מוחמד ברכה: אני מתכוון לכסף ולא על הכוונות.

ברק דרור ונדרמן: אני אגיד שני דברים, ואתחיל בהערה כי התחלת איתה, אני כמו כל אחד הייתי שמח אם לא היה צריך להיות משרד לענייני מיעוטים.

ברק דרור ונדרמן: אבל מהרגע שקמנו, אני חצי שנה בתפקיד, ראיתי את הדברים שעשינו ואמרתי איזה מזל שיש והלוואי שנגיע ליום שלא נצטרך מישהו שיהיה מכוון כל היום לנושא הובלת שוויון ושילוב.

ברק דרור ונדרמן: בנוגע לשאלה שלך.

ברק דרור ונדרמן: התקציב של המשרד הוא תקציב די נמוך וקרוב לתקציב שציינת.

ברק דרור ונדרמן: בשנת 2009 הוא היה פחות ובשנת 2010 הוא דומה.

ברק דרור ונדרמן: היכולות שלנו הן לאו דווקא בתקציב הספציפי של המשרד שלנו, אנחנו העברנו כעת בממשלה תכנית חומש של 800 מיליון שקל.

ברק דרור ונדרמן: זה מתחבר לסיכום שלי - - -

ראמז ג'ארייסי: אבל אין בה נושאים שמתחברים לנושא הדיון.

ברק דרור ונדרמן: לא בטוח, יש קצת.

ברק דרור ונדרמן: כמו "בעיר ללא אלימות" ופיתוח מנועי צמיחה כלכליים שכן קשורים.

ברק דרור ונדרמן: אני רוצה להתייחס באופן הכי ספציפי.

ברק דרור ונדרמן: הייתי רוצה ואני גם צריך לחשוב כי הנושא הזה מקיף כל כך הרבה משרדי ממשלה.

ברק דרור ונדרמן: אם הייתה יכולה להיות תכנית אחת שמוצגת וכוללת את הצרכים כמו כמה הוסטלים דרושים, כמה רכזים דרושים, אם תהייה תכנית אחת גדולה אנחנו נעשה מאמץ כמו שעשינו בתכנית החומש להעביר לכל המשרדים.

ברק דרור ונדרמן: אני חושב שכל המשרדים שנמצאים כאן יש אינטרס להצליח בדבר הזה.

ברק דרור ונדרמן: עם כל אסיר שנצליח לשקם נחסוך לעצמנו הרבה עבודה בעתיד.

ברק דרור ונדרמן: אנחנו נערוך בדיקה, אני לא יודע מי יכתוב ואני מניח שיש כאן הרבה אנשים שיכולים לכתוב, נשמח לקבל ואני מבטיח שכשנקבל את התכנית הזאת נאסוף את הגורמים ונלך לממשלה, נלך לאגף התקציבים ולאוצר ונעשה את המקסימום שלא רק אנחנו נוכל לתרום כסף, אני יכול לומר שלא זה יעשה את השינוי.

ברק דרור ונדרמן: אבל לעשות תכנית גדולה שתעשה קפיצת מדרגה בנושא הזה.

דב בארי: אני חושב שאין ספק שהבעיות שהוצגו כאן הן בעיות אמיתיות וגם בנושא הכלכלי שהוצג כאן שיש חסכון בצד הטיפול שאולי עולה מעט כסף.

דב בארי: לצערי במרבית הדיונים שאני נמצא בהם בכנסת ויכול להיות שגם אצל אנשים אחרים שהיו כאן.

דב בארי: הנושא הזה חוזר על עצמו פעם אחר פעם.

דב בארי: נכון מאוד שיש הרבה תחומים ובטח בשירותי הרווחה בין אם מדובר בנוער בסיכון ובין אם מדובר על אסירים משוחררים, שאם נשים טיפה כסף נצליח לחסוך הרבה.

דב בארי: לא מזמן לפני כמעט שנה נכנס לרשות השיקום האסיר מנהל כללי חדש, חיים איילון-אילוז שעושה באמת את העבודה שמוטלת עליו ומעלה את הנושא על סדר היום.

דב בארי: זה מה שהוא צריך לעשות.

דב בארי: הנושא חשוב וצריך להציג למה הוא חשוב ומה עושה את זה נאמנה.

דב בארי: אם נהייה קצת יותר ממוקדים בבעיות התקציביות ובפתרונות, לדעתי יש כאן שתי דרכים לפתרון.

דב בארי: דבר ראשון צריך לזכור שהרשות בסופו של רשות סטטוטורית מתוקף חוק, היא פועלת באופן עצמאי מבחינה תקציבית ואיך היא מוצאת לנכון להקצות את התקציב שלה, בין אם זה הרבה ובין אם זה מעט - - -

מוחמד ברכה: בהתאם למה שהוגדר על ידי הממשלה והמדינה.

דב בארי: נגיע לזה, אבל יש לה את הגמישות התקציבית שלה והיא יכולה להחליט אם היא רוצה להקציב סכום מסוים לאסירים משוחררים שהם עברייני מין או לאוכלוסיות דתיות או לערבים  - - -

מוחמד ברכה: אתה מודע שתקציב הרשות לא עלה בשקל אחד במשך עשר שנים ועד היום.

מוחמד ברכה: 14 מיליון בשנת 2000 ו- 14 מיליון בשנת 2010.

דב בארי: אני אגיע לזה מיד.

דב בארי: זה נושא חשוב שצריך להבין.

דב בארי: אי אפשר להסיר את האחריות מהנושא הזה.

דב בארי: לעניין הגדלת העוגה התקציבית כפי שזה הוגדר כאן, אי אפשר להגדיל את העוגה כי היא עוגה אחת ואפשר לחתוך את העוגה בצורה אחרת.

דב בארי: מדינת ישראל וממשלת ישראל הולכת בימים הקרובים להחליט על המסגרת התקציבית.

דב בארי: כמו כל נושא בין אם זה הרשות לשיקום האסיר ובין אם זה בנושאי בטחון, בנושאי תיירות הנושאים האלה נסגרים במסגרת דיוני התקציב.

דב בארי: אין מאיפה להביא תקציב, אין יש מאין.

דב בארי: בסופו של דבר - - -

קריאה: שרוצים להגדיל את תקציב הבטחון הוא עושה כתבות על יציאה למלחמה.

קריאה: כאן אי אפשר לעשות שום דבר בעניין.

דב בארי: עמדת משרד האוצר בנושא תקציב הבטחון ידועה ולא צריך להוסיף על כך.

דב בארי: בנושא הספציפי של שיקום האסיר יש שר ממונה.

דב בארי: השר הממונה יודע לדרוש תוספות תקציביות והמשרד שלו קיבל תוספות תקציביות מכובדות בשנים האחרונות.

דב בארי: כל נושא תקציבי ייסגר במסגרת הדיונים על התקציב.

דב בארי: כשיגיע משרד הרווחה, שר הרווחה או שרים אחרים שמחליטים לקחת את הנושא תחת חסותם ויחליטו לקדם את הנושא ולשים אותו בראש סדרי העדיפויות שלהם, יהיה מענה.

דב בארי: יהיה מענה עד כמה שניתן.

דב בארי: אבל הדברים האלה נסגרים תמיד בסדרי העדיפויות של הממשלה כי היא מאשרת את התקציב, את העוגה וחלוקתה, זה לא אגף התקציבים במשרד האוצר אלא הממשלה.

דב בארי: תבוא הממשלה, יבוא שר הרווחה ויגיד ששמים את זה בראש סדרי העדיפויות שלהם נדע לתת מענה.

מוחמד ברכה: התשובות של האוצר הן התשובות הצפויות.

מוחמד ברכה: אין חדש ודבר לא מפתיע.

מוחמד ברכה: תמיד יש סדר העדיפויות וכדומה וכדומה.

מוחמד ברכה: לפני שבוע דנו בעניין בהעלאת שכר המינימום והממשלה התעקשה על מס הכנסה שלילי.

מוחמד ברכה: מס הכנסה שלילי צריך לבוא מקופת המדינה.

מוחמד ברכה: העלאת שכר המינימום צריכה לבוא מהמעסיקים.

מוחמד ברכה: הממשלה היא בעד שהמעסיקים שלא ישלמו ובעד שהמדינה תממן את מס ההכנסה השלילי.

מוחמד ברכה: כאן מדובר על סכומים אדירים.

מוחמד ברכה: אבל כשמדובר על עוד 5, או 10 מיליון שיחסכו בסופו של 100 מיליון יש בעיה.

מוחמד ברכה: זה דיון אידיאולוגי ולא רק תקציבי.

מוחמד ברכה: אנחנו נסכם את הישיבה.

מוחמד ברכה: ראשית, אני רוצה לברך את הרשות לשיקום האסיר שבמגבלות בלתי אפשריים מנסה לקדם מהלכים חשובים לשיקום האסירים במדינת ישראל, ובנוגע לוועדה בתחום שיקום אסירים שנאסרו על רקע סמים.

מוחמד ברכה: אנחנו מעריכים את העבודה וחושבים שיש מקום לפעול דווקא בימים אלה, כמו שאמר דב בארי כרגע, בימים שעובדים על התקציב החדש כדי להגדיל את התקציב שלא השתנה מזה עשר שנים.

מוחמד ברכה: זה מצב בלתי נתפס ובלתי אפשרי.

מוחמד ברכה: הוא מצביע בצעם על קהות חושים מוחלטת לאותה מגזר אנשים שבהעדר אפשרויות  לקליטה בחיים הנורמטיביים הבררה היחידה בשבילם היא לחזור למקום ממנו יצאו, כלומר בתי הכלא.

מוחמד ברכה: נכון אמר חיים מהל שלא נעים לדבר על מצוקה חברתית במונחים של חסכון, אבל זה חסכון.

מוחמד ברכה: כפי שהתוודעתי במהלך כהונתי בתפקיד כיושב ראש הוועדה, זה נושא שפרוס על הרבה משרדי ממשלה ולפעמים הפריסה הזאת יוצרת לא רק  סרבול אלא איבוד כתובות.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע לקבל את הצעתו של המנהל הכללי של המשרד לענייני מיעוטים.

ברק דרור ונדרמן: ערבים, דרוזים וצ'רקסים.

מוחמד ברכה: באימפריה הגדולה יש את כל המיעוטים.

מוחמד ברכה: אתם הרשות לשיקום האסיר בשיתוף המשרדים הרלוונטיים תעבדו תכנית עם הגדרה תקציבית.

מוחמד ברכה: נכנס דיון נוסף עם המשרדים השונים ואפשר לקיים אותו גם אצל ראש העיר נצרת.

מוחמד ברכה: התוודענו כאן, ולא בפעם הראשונה לבעיה ולהיקפה.

מוחמד ברכה: אנחנו צריכים לנסות לחבר ראיה כוללת לגבי הפתרון.

מוחמד ברכה: אני חושב שהפתרון לא כרוך בתקציבים מטורפים וגדולים.

מוחמד ברכה: אין ספק שזה מתבקש.

מוחמד ברכה: הדיון הזה מתחבר מטבע הדברים לדיון הבא כי אנחנו נדבר באותו נושא אבל בראיה רחבה וארצית יותר.

מוחמד ברכה: אבל בכל הקשור למגזר הערבי הוסטל אחד של 14 מיטות עם רשימת המתנה של לפחות 20, זה אומר שצריכים הוסטל נוסף.

מוחמד ברכה: בואו לא נקדים את המאוחר ונערוך דיון נוסף.

מוחמד ברכה: את זה נעשה.

מוחמד ברכה: אני מודה לכל הנוכחים ונפגש כשיהיו לנו פתרונות טובים יותר.

מוחמד ברכה: תודה רבה הישיבה נעולה.