ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 269, 2010-08-09 09:00

זבולון אורלב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא דיון ואישור - אי אישור תקנות השאלת ספרי לימוד תש"ע 2010 - על פי בקשת המשרד.

זבולון אורלב: כפי שהבטחתי זימנו ישיבה בלוח זמנים יחסית קצר.

זבולון אורלב: בבקשה, נא להציג את התקנות, את כוונתן, את רוחן ואת מהותן.

חיים הלפרין: התקנות שנגזרות מהחוק שכבר עבר בעצם באות לשקף את ההתנהלות של המצב הקיים שגם החוק וגם ההתארגנות שלנו במצב המיטבי.

חיים הלפרין: כלומר, העובדה שבפועל יש שני מצבים - בית ספר חדש ובית ספר שמקבל רענון, והתקנות מגדירות את הזכאות, את ההליך ואת הדרך שבה המשרד מעניק או נותן את הכסף הזה, או את הזכות או השובר לרכישה לבתי הספר, והתקנות בעצם מגדירות את ההליך הזה באופן מפורט כפי שהמשפטנים ידעו לנסח.

חיים הלפרין: אלה הדברים בגדול, כשבעצם הן מגדירות גם את הזכאות על סמך בסיס "מדד הטיפוח", וגם את ההליך של עד מתי בית הספר מגיש בקשה, עד מתי המשרד צריך לדון בה, ועד מתי צריך לקבל תוצאות, כשבעצם ראש חודש ספטמבר הוא התאריך שבו ההליך כולו צריך להיגמר.

זבולון אורלב: הכוונה היא שייכנס כבר ב-1 לספטמבר הקרוב.

חיים הלפרין: להערכתי לא, מהסיבה המהותית כי היום בית ספר גם אם הוא ירצה לפנות הוא לא יכול.

זבולון אורלב: למה?

חיים הלפרין: כזכור לך, בשביל לעשות את זה צריך להשאיר את הספרים בסוף יוני, אז אם הוא לא עשה את זה, הוא לא יכול לפנות אליהם ולהגיד אני רוצה להצטרף.

זבולון אורלב: מה היה דחוף – לחצתם לקיים את זה היום?

יבינה זכאי בראונר: כי החוק נכנס לתוקפו בע"א, והחוק הוא לא בר ביצוע בלי תקנות, היה חשוב לנו שכבר בע"א ביום כניסת תוקפו של החוק לתוקף יהיו תקנות.

מירב ישראלי: המשמעות היא שבשנה הנוכחית רק בתי ספר שכבר כלולים בתכנית ימשיכו והם יוכלו לקבל מכוח התקנות האלה סכום סיוע נוסף, כך אני מבינה.

מירב ישראלי: התקנות האלה אנחנו כן זקוקים להם לצורך סכום הסיוע הנוסף לבתי הספר הקיימים, למרות שהן עדיין לא יכולים, כאילו לפי המדרג של התאריכים הם לא יכולים להגיש בקשות, לכן התחלתי להגיד לכם קודם שיכול להיות שצריך לקבוע הוראת מעבר לבקשה לסכום סיוע נוסף כבר בשנה הזאת לגבי בתי הספר שכלולים בתכנית.

מירב ישראלי: תקנות השאלת ספרי לימוד, התש"ע-2010     	בתוקף סמכותי לפי סעיפים 2, 3. סעיף 5 – יורד כי העברנו את דמי השאילה לפי סעיף 6ד לחוק לימוד חובה.

מירב ישראלי: סעיף 5 יורד ו-6 לחוק השאלת ספרי לימוד, התשס"א-2000 באישור ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:     הגדרות –      "מדד הטיפוח" – מדד טיפוח בית ספרי שגיבש משרד החינוך, המתחשב בפרמטרים חברתיים-כלכליים  והמתפרסם מזמן לזמן בחוזרי המנהל הכללי;

זבולון אורלב: יש מילה אחרת לפרמטרים בעברית?

מירב ישראלי: כן, מדדים.

מירב ישראלי: אפשר להתייעץ עם משרד המשפטים בעניין הזה.

מירב ישראלי: "הממונה" – הצעתי שזה יהיה כמו שעשינו בתקנות המכינות הקדם צבאיות, שזה מי שהמנהל הכללי של המשרד יסמכו על הממונה על יישום חוק זה מבין עובדי משרדו.

דורית מורג: מקובל.

מירב ישראלי: "המנהל הכללי" – המנהל הכללי של משרד החינוך;     "סכום סיוע נוסף" –  בסכום סיוע הראשוני כבר דיברתי עם נציגי משרד החינוך על העניין הזה, ההגדרות פה הן לא מדוייקות.

מירב ישראלי: לא אלאה את הוועדה בנושאים ניסוחיים.

מירב ישראלי: "סכום סיוע נוסף" - הסכום המגיע מתקציב משרד החינוך לבית ספר הנמצא בתכנית 5 שנים לפחות, ומבקש סכום סיוע נוסף לצורך החלפת מהדורות ספרי לימוד, לצורך חידוש מלאי ספרי לימוד בשל בלאי הנובע מהשימוש בהם, או לבית ספר שפרש מהתכנית וחזר להיות כלול בתכנית, ובלבד שחלפו 5 שנים לפחות ממועד הפרישה ועד למועד החזרה.

מירב ישראלי: ההגדרה כרגע היא מטעה מכיוון שלא כל בית ספר שעומד בדברים האלה מגיע לו סכום סיוע נוסף, יש עוד תנאים נוספים, לכן ההגדרה היא לא מדויקת.

מירב ישראלי: למעשה, סכום סיוע נוסף צריך להיות זכאים לו לפי כל מיני דברים שמופיעים בתקנות, לכן אין לי בעיה לגבש את ההגדרה אחר כך ביחד עם נציגי המשרד ומשרד המשפטים לפני מה שנקבע בתקנות.

זבולון אורלב: באופן מהותי, הסייפא, או לבית ספר שפרש מהתכנית וחזר להיות כלול בתכנית ובלבד שחלפו חמש שנים לפחות מ"מועד הפרישה".

זבולון אורלב: למה ממועד הפרישה?

מירב ישראלי: ממועד הפרישה מהתוכנית.

חיים הלפרין: אנחנו רוצים למנוע מצב שבו לבית ספר יהיה כדאי לפרוש ולחזור לפרוש ולחזור, אנחנו רוצים לוודא שהמהלך יהיה שהוא יודע שאף פעם הוא לא יהיה יותר מאשר בית ספר שהוא במסלול הרגיל שהוא אחרי חמש יקבל את הסיוע הנוסף.

זבולון אורלב: לא, בית ספר רגיל זה חמש שנים מאז שהוא נכנס לתכנית, ופה זה חמש שנים מאז שהוא פרש מהתכנית, לא מאז שהוא נכנס לתכנית - אם אתה רוצה להשוות.

זבולון אורלב: אני מניח שמי שפורש זה לא בתי הספר החזקים ביותר.

חיים הלפרין: לא בהכרח, בדרך כלל מי שפורש כשמנהל מתחלף, הוא  לא עומד במעמסה.

זבולון אורלב: הם יכולים להיות גם בתי ספר חלשים עם אוכלוסיות חלשות, שאין לנו עניין שהם יפרשו, לפי הצדק צריך להיות שחלפו חמש שנים ממועד הכניסה.

מירב ישראלי: אבל הוא קיבל את הסיוע בזמן שהוא נכנס.

זבולון אורלב: הוא קיבל סיוע בזמן שהוא נכנס אחרי שלוש שנים הוא הפסיק, אחרי שנתיים הוא רוצה לחדש.

זבולון אורלב: הוא לא פחות גרוע מזה שהמשיך.

זבולון אורלב: אגב, אם אתה רוצה להעניש אותו, תעשה שש שנים.

חיים הלפרין: לא רוצה להעניש.

זבולון אורלב: הוא לא יקבל שום בונוס נוסף.

מירב ישראלי: "סכום סיוע ראשוני" – הסכום המגיע מתקציב משרד החינוך לבית ספר הכלל בתכנית בפעם הראשונה.

מירב ישראלי: שוב אני אומרת, לגבי 2 הגדרות האלה, אנחנו נעשה התאמה בהם.

זבולון אורלב: זה בכפיפות ובהתאמה לכל החוק שצריכים להיות עוד כמה תנאים.

זבולון אורלב: אנחנו מסמיכים את היועץ המשפטי עם הלשכה המשפטית לנסח את שני הדברים האלה כדי שלא יצטרכו לחזור לוועדה.

מירב ישראלי: "התכנית" – תכנית השאלת ספרי לימוד, כהגדרתה בחוק.

מירב ישראלי: בקשה להיכלל לראשונה בתכנית –      בית ספר רשאי להגיש בקשה להיכלל בתכנית בפעם הראשונה אם נתקיימו בו כל אלה:      (1) הסכמתם של למעלה מ-60% מהורי התלמידים להשתתף בתכנית כאמור בסעיף 2(א) לחוק,          ניתנה במפורש, בכתב:     (2)	מנהל בית הספר הגיש לממונה טופס בקשה לפי הנוסח שבתוספת הראשונה וצירף לה העתק מחוזר שפרסמה הנהלת בית הספר להורי התלמידים ובו הסבר על משמעויות ההשתתפות בתכנית.

זבולון אורלב: צריכים לחתום?

זבולון אורלב: כן.

חיים הלפרין: זה משמעות של הסכמה.

אלכס מילר: למה, זה כרוך באיזשהו תשלום של הורה?

זבולון אורלב: ודאי, הם מסכימים, במקום שהם יקנו באופן פרטי כל אחד את הספרים ויוציא אלף שקלים, הם מסכימים שהם ייכנסו לתכנית וישלמו את האגרה.

אלכס מילר: ואז כל הבית ספר יהיה מחוייב לשלם את האגרה.

זבולון אורלב: לא, רק אלה שחתמו.

זבולון אורלב: אתה לא יכול לכפות את זה על תלמיד שלא רוצה.

ראובן שטל: השאלה היא אחרת, תלמיד שההורים שלו לא היו ביום של החתימה.

מירב ישראלי: זה ללא חתימה, שולחים להם את החוזר הביתה.

זבולון אורלב: הוא שואל מה קורה אם הוא לא חתם

ראובן שטל: אם הוא נרשם בחופש לבית הספר - - -

מירב ישראלי: המנהל שולח לכל ההורים.

זבולון אורלב: הוא שואל אם אני מתכוון נכון, מה קורה אם הוא לא חתם ב-60% ורוצה להצטרף אחרי שבועיים?

חיים הלפרין: להיפך, 60% נועדו ליצור את המנוף שה-40% הצטרפו כי הייה להם כדאי.

זבולון אורלב: אי אפשר לכפות על מי שלא חתם, מי שחתם חתם.

אלכס מילר: מבחינת רשימת הספרים זה מחולק בעיקרון בסוף יולי.

אלכס מילר: מתי כל ההליך הזה מתחיל?

אלכס מילר: בדרך כלל להורים, הכוונה היא לבוא ולסגור את הסיפור הזה כמה שיותר מהר כי יש להם את החופשים שלהם ואת הכול.

אלכס מילר: מבחינת הסינכרון, הרי בסופו של דבר, אנחנו מחפשים רציונל בכך שאותם אנשים ייכנסו לתכנית אבל אף אחד לא יחתום אם זה יבוא ברגע האחרון כאשר רובם כבר רכשו את הספרים, אז איפה אנחנו מבחינת לוח זמנים?

חיים הלפרין: בדרך כלל מה שקורה מבחינת לוח זמנים, ברגע שההורים ובית הספר יחד מתארגנים לטובת הדבר הזה, אז בעצם לא מופצת רשימת ספרים להורים, אלא לאלה שלא בתכנית, כי כל היתר משאירים את הספרים בבתי הספר ומקבלים ספרים אחרים.

אלכס מילר: אתה עכשיו מביא לנו את זה?

אלכס מילר: אנחנו היום ב-8 לאוגוסט, רובם כבר רכשו ספרים, אף אחד לא מחכה הרי, מה קורה?

אלכס מילר: זאת אומרת, התכנית הזאת בתכ'לס לאותם אלה היא לא תיכנס.

מירב ישראלי: בשנת לימודים נוכחית, נכון, זה מה שאמרנו בהתחלה.

יבינה זכאי בראונר: כתבנו בהתחלה שרק הסיוע הנוסף.

זבולון אורלב: רק לתת תוקף לחוק, החוק אומר שייכנס ב-1 לספטמבר, הוא הביא תקנות, לכאורה החוק לא נכנס כדי שהחוק ייכנס לפחות לגבי הישנים.

אלכס מילר: ואז מבחינתכם מתי בעצם בית הספר אמור להיכנס?

חיים הלפרין: הנוהל היום הוא שבעצם המערכת עובדת, רק לא על פי החוק.

חיים הלפרין: כלומר, עד היום אנחנו עובדים על פי חוזר מנכ"ל.

אלכס מילר: אפשר לארגן את זה בצורה כזאת שההורים יידעו לפני שמחולקת רשימת הספרים?

חיים הלפרין: כל ההליך קורה, כל תהליך העבודה מול וועדי ההורים והשכנוע, כל זה קורה בטווח שבין פברואר למאי, במאי זה נגמר.

מירב ישראלי: (2) מנהל בית הספר הגיש לממונה טופס בקשה לפי הנוסח שבתוספת הראשונה וצירף לה העתק    מחוזר שפרסמה הנהלת בית הספר להורי התלמידים ובו הסבר על משמעויות ההשתתפות בתכנית.

מירב ישראלי: כאן פשוט גם לפי ההערה הסכמנו שכדי שמנהל בית הספר יידע מה פחות או יותר צריך להיות מה זה המשמעויות שלא כל בית ספר ייתן משהו אחר לגמרי, נכתוב כאן לרבות הוראות החוק והתקנות גובה דמי השאילה שבלאו הכי הוא חייב להגיד להם לפי החוק, והסדר השאילה בבית הספר – מתי הם צריכים להביא את הספרים, לקחת את הספרים וכל הדברים הללו.

מירב ישראלי: 3. בקשה לחזור ולהיכלל בתכנית -     	אנחנו נוסיף פה בכותרת השוליים וגם בהמשך התקנה בקשה לסכום סיוע נוסף – את הניסוח נעשה אחר כך.

מירב ישראלי: הכוונה היא שהתקנה מאפשרת להגיש בקשה גם לבית ספר שפרש וחזר וגם לבית ספר שכבר נמצא כבר חמש שנים.

מירב ישראלי: בית ספר שפרש מהתכנית רשאי להגיש בקשה לחזור ולהיכלל בה אם התקיימו בה כל אלה.

מירב ישראלי: חלפו 5 שנים לפחות ממועד הפרישה ועד מועד הבקשה להיכלל שוב בתכנית; בית הספר עומד בכל התנאים המפורטים בתקנה 2.      כאן יהיה תוספת לגבי כאלה שרוצים סכום סיוע נוסף, איך הם מגישים את הבקשה.

מירב ישראלי: אנחנו גם  נגבש אותו בהמשך.

מירב ישראלי: בית ספר רשאי להגיש בקשה לקבלת סכום סיוע נוסף אם נתקיימו בו כל אלה.

מירב ישראלי: בית הספר היה כלול בתכנית במשך חמש שנים ברציפות לפחות.

מירב ישראלי: ספרי הלימוד שבשימוש תלמידיו זקוקים להחלפה מפאת החלפת מהדורות או בלאי הנובע מהשימוש שזה לפי החוק.

מירב ישראלי: מנהל בית הספר הגיש לממונה בקשה בכתב ובו פירוט הסיבות לבקשה לסיוע נוסף, פירוט              רמת הבלאי, יש גם בטופס אחר כך של ספרי הלימוד שבשימוש התלמידים.

ראובן שטל: מחר למשל משנים תכנית לימוד בהיסטוריה, אז מין הסתם צריך להחליף את הספרים עכשיו.

ראובן שטל: מה קורה במקרה כזה?

חיים הלפרין: הסכום שאנחנו מאפשרים לבית ספר לגבות מכיל בתוכו אפשרות כל שנה לקנות  ספר חדש, לפחות ספר חדש, ספר חדש בכמות – 280 שקל גג מדברים על העובדה שבית ספר חוץ מלקנות פה ושם - - -

זבולון אורלב: חוץ מהבלאי גם חידוש מהדורות.

מירב ישראלי: תקנה 4 – החלטה בבקשות -      (א) בקשות כאמור בתקנות 2 ו-3 - לא צריך - כולל בקשות – זה מיותר, לקבלת סכום סיוע ראשוני – לא צריך את זה, זה כאמור בתקנה 2-3 – יוגשו לממונה, בכתב – לא צריך כי אמרנו את זה קודם, עד יום 30 במאי בכל שנה.

מירב ישראלי: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א) הממונה רשאי לאשר הגשת בקשה חריגה, בנסיבות מיוחדות ומטעמים מיוחדים שיירשמו, עד יום 30 ביוני בכל שנה.

מירב ישראלי: (ג) החלטת הממונה בבקשות תינתן, בכתב, עד יום 30 ביולי בכל שנה ותישלח למנהל בית הספר.

מירב ישראלי: יש הבדל בין בקשות לפי תקנה 2 לבקשות לפי תקנה 3. בקשות לפי תקנה 2 כפופות בעצם להחלטת המנהל הכללי, אם אתה זוכר לגבי מספר בתי הספר שכלולים בתכנית.

מירב ישראלי: לכן מה שאנחנו נעשה, אנחנו נפריד בין החלטה לפי תקנה 2 והחלטה לפי תקנה 3. החלטה לפי תקנה 2 תהיה המלצה של הממונה למנכ"ל, תקנה 3 יהיה החלטת הממונה, הסמכות שם היא של הממונה ולא של המנכ"ל.

מירב ישראלי: אנחנו מדברים על סכום סיוע נוסף, זה גם משהו שדיברנו עליו, בעצם ההחלטה תישלח למנהל, לגבי תקנה 2, תגידו לי אם אני מבינה נכון.

מירב ישראלי: תישלח לו ההמלצה הראשונית של הממונה או רק ההחלטה הסופית של המנכ"ל?

חיים הלפרין: המלצה ראשונית של הממונה.

מירב ישראלי: וגם ההחלטה של המנכ"ל שהיא מתפרסמת.

חיים הלפרין: המלצה של המנכ"ל באופן טבעי תהיה מסכמת בסך הכל לבתי הספר, היא לא תהיה פרטנית.

מירב ישראלי: תישלח לו המלצה של הממונה לפני החלטת המנכ"ל, והחלטת המנכ"ל בעצם מתפרסמת אחר כך ברשימה.

זבולון אורלב: לוח הזמנים נראה לי מאוד מאוחר.

מירב ישראלי: (ד) המנהל הכללי יפרסם עד יום 30 באוגוסט של כל שנה את רשימת בתי הספר הנוספים  הכלולים   בתכנית לשנת הלימודים הבאה, בחוזר המנהל הכללי.

מירב ישראלי: יש שאלה שאתה העלית.

מירב ישראלי: שאלה נוספת, אנחנו צריכים לזכור שברגע שיש מספר גדול של בתי ספר, המנכ"ל צריך להוציא אמות מידה לאיזה בתי ספר הוא מעדיף ולפרסם את רשימת בתי הספר.

מירב ישראלי: הלוח הזמנים הזה מכל בחינה לא עומד בזה.

זבולון אורלב: למה אתה לא לוקח 60 יום קודם לכל התהליך הזה?

חיים הלפרין: 60 יום ביחס למה?

זבולון אורלב: הכל.

מירב ישראלי: במקום 30 במאי, 30 במרץ.

חיים הלפרין: אנחנו תופסים את עצמנו כנותני שרות לבתי ספר.

חיים הלפרין: לדבר עם בית ספר במרץ על ספרי הלימוד בשנה הבאה, זה כמו לדבר איתו  על ארוחת צהריים במוצאי יום כיפור.

זבולון אורלב: לא, הוא לא צריך להחליט מה ספרי הלימוד.

זבולון אורלב: הוא הרי לא צריך להחליט מה ספרי הלימוד.

זבולון אורלב: הוא צריך להחליט שהוא רוצה להיכנס לפרוייקט או רוצה לחדש.

חיים הלפרין: מהנסיון שלנו, בית ספר וההורים לא במקום הזה לא במרץ ולפעמים גם לא באפריל.

חיים הלפרין: אחרי פסח מה שנקרא, מתחילים לחשוב על התארגנות לשנה הבאה.

זבולון אורלב: יש לי שאלה אליך, לפי מה שאתה אומר, הרי לא כל בתי הספר שיבקשו גם יקבלו כי יש מגבלה בתקציב.

זבולון אורלב: יבקשו 200 יקבלו 100.

זבולון אורלב: ה-100 שלא יקבלו רק ב-30 באוגוסט יודעים שהם לא נכנסים - - -

חיים הלפרין: לא, מבחינתנו הם יידעו כבר קודם.

מירב ישראלי: זה לא נכון.

זבולון אורלב: פה כתוב המנהל הכללי יפרסם עד 30 באוגוסט של כל שנה את רשימת בתי הספר הנוספים הכלולים בתכנית.

חיים הלפרין: לגבי ההליך אני רוצה להסביר, ושיהיה ברור למה אפשר כך, אני לא יודע, תציעו הצעה אחרת.

חיים הלפרין: היום ההליך הוא שבו בית ספר כשקונה, מקבל הצעת מחיר על הספרים שלו, ואז בסופו של הליך הוא יכול להחליט שהוא בכלל לא רוצה את זה.

חיים הלפרין: הוא אומר, מכיוון שאנחנו תופסים את עצמנו כנותני שרות, יכול בית ספר להגיד, תשמעו, הרשימה ששלחתי לכם במחיר שקיבלתי בחנות ליד - - -  והוא אומר הוא נותן לי אותה בעוד שקל פחות.

מירב ישראלי: הוא יחזור, אין בעיה.

חיים הלפרין: ההליך הזה בעצם מאפשר לבית ספר כמעט עד הרגע האחרון להגיד – אני מבצע את הרכישה במקום אחר.

זבולון אורלב: אתה רוצה להגיד לי שיש בית ספר במדינת ישראל שב-30 באוגוסט הוא בא ואמר לך - אני לא רוצה להיכנס לתכנית.

חיים הלפרין: לא ב-30 באוגוסט.

חיים הלפרין: ההליך הזה כמו שהוא מתבצע היום- אנחנו הבנו שהרשימה שם היא עם סיומו של ההליך לא תחילתו.

חיים הלפרין: כלומר, אחרי שלב הפנייה וההחלטה אז בסופו  של ההליך המנכ"ל מפרסם את הרשימה שבעצם כבר בוצעה.

זבולון אורלב: בית הספר צריך לקבל הודעה אם הוא נכנס או לא נכנס לפרוייקט, בהתאם לזה הוא צריך להיערך.

זבולון אורלב: קודם כל הוא צריך להיערך,  כדי זה מוכרח להיות לפני שהתלמידים יוצאים לחופשה כדי שישאירו את ספרי הלמוד.

חיים הלפרין: אז הוא מקבל הודעה ממה שנקרא פה הממונה לטובת העניין.

מירב ישראלי: לא מספיק, המנכ"ל עוד לא קבע שהוא נכנס לתכנית - זה לא פורמלי.

זבולון אורלב: קודם כל זה לא 30 ביולי, אלא צריך להיות 20 ביוני – כי יש גם חטיבות ביניים.

זבולון אורלב: אתה רוצה שישאירו את ספרי הלימוד - לא יכול להיות ב-20 ביוני, כי אם ב-20 ביוני הוא יגיד להם חבר'ה תבואו למחרת להשאיר את ספרי הלימוד, יגידו לו מחר אנחנו בחופש.

זבולון אורלב: כל לוח זמנים כאן הוא לא נכון.

זבולון אורלב: אתה צריך לומר כך, מה התאריך האחרון שבית הספר צריך לקבל את ההודעה המוסמכת אם הוא נכנס, או לא נכנס לפרוייקט על מנת שהתקיימו שני תנאים - א. שיינתן שהות מספיקה לתלמידים להשאיר את ספרי הלימוד.

זבולון אורלב: ב. שבמידה ובית הספר לא נכנס לפרוייקט, יש שהות מספקת לחלק להורים את ספרי הלימוד – כל זה לדעתי זה צריך להיות עד ה-1 ביוני – ה-20 יום או ה-30 יום האחרונים זה ההתארגנות של בתי הספר.

זבולון אורלב: עד 30 במאי צריכה להיות ההודעה שלכם, ההחלטה שלכם, אני לא רואה אפשרות אחרת.

חיים הלפרין: ברגע שאומרים לנו שההודעה צריכה להיות בעצם הרשימה שהמנכ"ל מפרסם - את התוצאה הסופית.

זבולון אורלב: אני מניח שמה שהמנכ"ל יפרסם זה הדבר הפורמלי.

זבולון אורלב: הדבר המהותי זה ההודעה של הממונה.

מירב ישראלי: ההודעה של הממונה היא רק המלצה, הוא שולח לו את זה אחרי שהוא מקבל, ואז הוא מעביר את זה למנכ"ל, זה מה שהחלטנו.

מירב ישראלי: אתם רוצים משהו אחר - - -

יבינה זכאי בראונר: בסדר, אבל המלצה שהיא כבר מושכלת.

מירב ישראלי: בסדר, אבל עדיין המנכ"ל צריך לבדוק את זה.

זבולון אורלב: כרגיל, אני נכנע לה, אני מקבל את מה שמירב אומרת.

זבולון אורלב: אני קראתי לא נכון, חשבתי החלטת הממונה – מה שכתוב בסעיף ג זה החלטת הממונה שמביאים לידיעת בית הספר.

מירב ישראלי: אמרנו שבתקנה 2 זה כפוף למנכ"ל.

זבולון אורלב: אני כרגע לא עוסק במלים החלטת הממונה או פרסום המנכ"ל.

זבולון אורלב: בית הספר, תסכים איתי, הוא צריך לקבל את ההודעה לא יאוחר מ-30 יום לפני או 20 יום לפני תום שנת הלימודים.

זבולון אורלב: זה מקובל עליך?

זבולון אורלב: עכשיו תבנה את לוח הזמנים.

זבולון אורלב: עכשיו תלך אחורה, ולדעתי תלך בספירה של ימים לפני סיום שנת הלימודים.

זבולון אורלב: ההודעה הרשמית לבית הספר - - -

חיים הלפרין: צריכה להיות עד אמצע יוני בערך.

זבולון אורלב: ב-20 ביוני גומרים ללמוד.

חיים הלפרין: לא, צריכה להיות קודם, אנחנו מדברים על דד-ליין.

מירב ישראלי: תניח שזה מה שיהיה.

מירב ישראלי: תניח.

מירב ישראלי: אם אתה קובע מועדים - - -

זבולון אורלב: אתה לוקח את המקרה הגרוע לא במקרה הטוב.

זבולון אורלב: אתה צריך לקחת את המקרה הגרוע לא המקרה הטוב.

זבולון אורלב: 20 יום לפני סיום שנת הלימודים בית הספר צריך לקבל את ההודעה אם הוא בפרויקט או לא בפרויקט.

זבולון אורלב: לצורך העניין זה לא ה-1 ביוני אלא 20 יום לפני תום שנת הלימודים.

חיים הלפרין: בסדר, אין לי בעיה.

זבולון אורלב: אנחנו לא כותבים תאריכים לועזיים בחוקים ובתקנות.

חיים הלפרין: אני בעד.

זבולון אורלב: בוא נבנה את לוח הזמנים מ-20 יום לפני פתיחת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: לפי דעתי, אתה צריך לצופף - - - למה אתה נותן לחריגה עוד חודש ימים?

חיים הלפרין: בשביל לתת מענה לבתי הספר שהם צולעים, שוכחים, גמרו לריב, כל הואריאציות שאפשר.

זבולון אורלב: אל תקבע מועד.

זבולון אורלב: אם הממונה הורשה לאשר בקשה חריגה אז למה ב-30 ביוני, אולי 31 ביוני?

חיים הלפרין: אני בעד.

זבולון אורלב: אם זה מטעמים חריגים הוקם בית ספר חדש, אישרו את סמל בית הספר – אם זו בקשה חריגה ומנסיבות מיוחדות או מטעמים מיוחדים למה לך לקבוע?

חיים הלפרין: אני לא התנדבתי לזה.

מירב ישראלי: אם אתה קובע לוח זמנים של הודעות של המשרד, אז חייב להיות איזשהו מועד שהמשרד יקבל את כל הבקשות.

זבולון אורלב: אם זה במועד שהוא לא יכול לקבל, יגיד אני לא מקבל.

מירב ישראלי: הבעיה היא שאם אתה לא קובע את זה בתקנות, בית ספר יכול להגיד אתה חייב לדון בבקשה שלי.

זבולון אורלב: הוא ידון ויגיד, בנסיבות מיוחדות מטעמים מיוחדים לא מצאתי.

יבינה זכאי בראונר: אבל הקושי הוא שההחלטות הרבה פעמים מתקבלות אחרי שאתה רואה את כל התמונה, אתה בודק את כל הבקשות, רואה שהתקציב מכסה לך את הכל או חלילה לא, ואז אתה צריך לכתוב איזשהם אמות מידה את מי כן את מי לא.

יבינה זכאי בראונר: זאת אומרת, יש קושי לקבל החלטה בכל מקרה לגופו אם התקציב הוא מוגבל.

יבינה זכאי בראונר: אם התקציב הוא לא מוגבל, אז אפשר כל השנה.

זבולון אורלב: אז בגלל המיוחדים האלה הוא לא יכול לקבל את ההחלטה עד 30 ביוני?

זבולון אורלב: הוא מעכב את עצמו - - - זה דבר מוזר.

זבולון אורלב: עזבו את החריגים - - -

מירב ישראלי: אולי נוריד את החריגים.

זבולון אורלב: החריגים האלה מעקבים אותכם בכל לוח זמן בחודש ימים.

חיים הלפרין: בגלל התאריך שלו.

חיים הלפרין: אם אין את הסעיף אז אין חריגים.

חיים הלפרין: אם אתם מאפשרים לו את התאריך אני שמח.

מירב ישראלי: אז להוריד עד 30 ביוני, או את מה שהיה צריך להיות לו.

זבולון אורלב: עכשיו תתחיל לבנות את לוח הזמנים, אל תיתן לוח זמנים לחריגים.

זבולון אורלב: 20 יום לפני סגירת שנת הלימודים, דהיינו, ב-1 ביוני - - -

מירב ישראלי: שזה שני סוגים של תשובה, או החלטת הממונה בסיוע נוסף, או החלטת המנכ"ל בראשוני.

זבולון אורלב: נכון, בשני ההחלטות צריכים לקבל תשובה.

זבולון אורלב: כמה זמן קודם אתה רוצה שהוא יגיש את הבקשה, חודש ימים קודם?

חיים הלפרין: אני חושב שמספיק חודש ימים.

זבולון אורלב: חודש ימים, כלומר, 50 יום לפני סיום שנת הלימודים, יש שני תאריכים – 50 יום לפני סיום שנת הלימודים בית ספר צריך להגיש את הבקשה בין לזה ובין לזה, ו-20 יום לפני סיום שנת הלימודים הוא מקבל תשובה ויש סעיף של חריגים.

מירב ישראלי: זה הגיוני מבחינת הצורך של המנכ"ל לבדוק את הכל, להוציא אמות מידה, להחליט, זה הגיוני 30 יום?

חיים הלפרין: הרכיב של אמות מידה הוא במצבי מצוקה.

מירב ישראלי: יכול להיות מצב כזה, אבל אני לא בטוחה ש-30 יום זה מספיק.

חיים הלפרין: ברגע שאנחנו מסכימים פה שבעצם ההודעה של המנכ"ל היא  לא אומרת שבפועל חייב בית הספר הזה להיות בפנים.

חיים הלפרין: אני אסביר.

חיים הלפרין: זה אומר שעדיין בית הספר כשיגיע השלב הוא יגיע אני לא רוצה.

חיים הלפרין: כלומר, גם הרשימה של המנכ"ל היא לא רשימה חצובה בסלע.

זבולון אורלב: בית ספר יכול גם ב-1 בספטמבר להגיד אני לא רוצה.

חיים הלפרין: נכון, בדיוק, אז אם זה כך אז אין לנו בעיה.

מירב ישראלי: בסדר, המנכ"ל - כל התהליך במשרד החינוך, אם אני מכירה את הדברים נכון, 30 יום לא יספיק לכם, לא יספיק לכם -  חבל, ואז לא תקיימו את התקנות וזה לא יהיה בסדר.

חיים הלפרין: חלק גדול מההתעסקות שלנו אחרי גמר הלימודים היא בהליך של הובלת הספרים לבתי הספר וכל הרכיב הזה.

חיים הלפרין: בעצם כל העבודה החינוכית, הייעוצית נגמרת בסוף שנת לימודים כשבתי הספר אומרים אני רוצה.

חיים הלפרין: בשלב הזה אין שום בעיה לסגור את הרשימה, ולהגיד זה בעצם פוטנציאל בתי הספר.

מירב ישראלי: כיוון שהכנסנו כאן פרוצדורה נוספת, אני מבינה שאפשר לעשות את הדברים, היא דורשת פרסום, אלה דברים לדעתי, אתם לא תעמדו ב-30 יום.

מירב ישראלי: הם מקבלים את הבקשות, הם ממיינים את הבקשות, הם בודקים כמה זה, הם בודקים – הוא שולח לבתי ספר הוא בסיוע הנוסף, אחרי זה, הוא צריך להעביר למנכ"ל, המנכ"ל יעביר את זה ללשכה המשפטית, יגבשו אמות מידה, כי צריך לפרסם אמות מידה.

חיים הלפרין: רק במצבי מצוקה.

ראובן שטל: אבל אמרנו שאנחנו עובדים על הכי גרוע.

מירב ישראלי: כמה זה 70 יום לפני סיום שנת הלימודים?

זבולון אורלב: 1 במאי.

מירב ישראלי: אני חושבת שצריך עוד קצת.

זבולון אורלב: אגב, זה בחופשת פסח.

יהודית גידלי: למה לא ביציאה לחופשת הפסח?

חיים הלפרין: אין כל כך לצערנו בתי ספר שעומדים בתור ומתדפקים על הדלת כל שנה, זה מאמץ גדול לשכנע אותם להצטרף.

זבולון אורלב: התקנות צריכות להיות למקרה הטוב לא למקרה הטוב.

זבולון אורלב: המקרה הטוב – שיש עליך לחץ גדול, ולא למקרה הגרוע שהם דורשים.

מירב ישראלי: ואתה רשאי לאשר בקשות חריגות.

מירב ישראלי: במקרה שאתה רואה שבית ספר לא עמד בזה מסיבות - - -

חיים הלפרין: אתם שואלים אותי מעשית, בתי הספר לא בשלים להגיש את הבקשות האלה, אלא אם כן, אתה יודע, זה "שלח לחמך על פני המים".

זבולון אורלב: הואיל וזה תקנות ולא חקיקה ראשית, נלך לפי לוח הזמנים שלהם, נצבור נסיון, נראה שזה לא עובד, השר יבקש שינוי בתקנות, אם המשרד עומד על כך שלוח הזמנים הזה הוא יכול לעבוד, אני מוכן לקבל.

זבולון אורלב: 70 יום מגישים את הבקשה, 20 יום בית הספר מקבל את ההודעה, כלומר, המנהל הכללי מפרסם עד 20 יום לפני סיום שנת הלימודים.

יעקב פרידברג: אתה טועה 50 ולא 70.

זבולון אורלב: טעיתי 20 יום פלוס 30 יום.

מירב ישראלי: אני מסכמת שנדע מה החלטנו – בקשות כאמור בסעיף 2, 3 יוגשו לממונה עד 50 יום לפני שנת הלימודים, לפני סיום שנת הלימודים.

מירב ישראלי: החלטת הממונה – אני מחלקת פה את החלטת הממונה והחלטת המנכ"ל, זה יינתן עד 20 יום, והחלטת מנכ"ל, זה יהיה עד 20 יום.

זבולון אורלב: אמות מידה לקביעת סכומי הסיוע.

זבולון אורלב: אמות מידה זה אחרי כל הפרסומים?

מירב ישראלי: לא, זה צריך להיות לפני כדי להחליט.

מירב ישראלי: סכום הסיוע הראשוני שיינתן מתקציב משרד החינוך לבית ספר שאושרה בקשתו להיכלל                 בתכנית לראשונה יחושב לפי מספר התלמידים שהוריהם הביעו הסכמה להשתתף בתכנית,                    במכפלת הסכום המגיע ממשרד החינוך לכל תלמיד בבית הספר, בהלימה למיקומו של בית הספר                 במדד הטיפוח כמפורט בתוספת השנייה.

ראובן שטל: מה קורה אם נרשמים 10% תלמידים?

זבולון אורלב: יפה, לכן צריכים להוסיף פה לפי מספר התלמידים שהוריהם הביעו הסכמה להשתתף בתכנית, כאמור או לפי לוח הזמנים האמורים שם ושם.

זבולון אורלב: שלא יקרה שב-30 באוגוסט - - -

חיים הלפרין: אין לנו שום בעיה במקרה הזה, כי הרבה פעמים יש לא מקרים כאלה קיצוניים, אלא מקרים שפשוט בית ספר צומח.

מירב ישראלי: למעשה יש מצב שיהיו בתי ספר שייכללו בתכנית, אבל לא יקבלו בכלל.

מירב ישראלי: זה למעשה הסכום שלפיו עושים את המכפלה.

זבולון אורלב: זה הסכום שמשרד החינוך משתתף בסיוע הראשוני.

זבולון אורלב: אני מבין שזה הפוך, טעוני הטיפוח הקשים ביותר מדד טיפוח 0 עד 1 זה ילדים שלמעשה לא זקוקים כלל לטיפוח.

מירב ישראלי: 7(ב) סכום הסיוע הנוסף שיינתן מתקציב משרד החינוך לבית הספר שאושרה בקשתו להיכלל בתכנית פעם נוספת או בקשתו לסכום סיוע נוסף יעמוד על שליש מסכום הסיוע הראשוני שהיה אמור להיות משולם לבית הספר, אילו היה מצטרף לתכנית לראשונה.

מירב ישראל: חייבים לקרוא את זה ביחד עם מה שהוא אצלכם 7(ב) – על אף האמור בתקנת משנה (א), שזה הנושא של התנאים לסיוע נוסף, הממונה רשאי לדחות בקשה למתן סכום סיוע נוסף או להחליט על מתן סכום חלקי בלבד של סיוע נוסף, בהתאם למעמדו המשפטי של בית הספר, מיקומו במדד הטיפוח, מספר התלמידים בו, מספר השנים שבית הספר נכלל בתכנית, רמת הבלאי של הספרים, וכיוצא באלה.

מירב ישראל: היה לנו דיון ארוך בינינו על הנושא הזה.

מירב ישראל: קודם כל זה אמות מידה, זה לא צריך להופיע פה זה צריך להופיע באמות המידה.

מירב ישראל: לכן אנחנו מעבירים את זה לתקנה 5, ולפי מה שהיתה שיחה עם חיים הלפרין, הכוונה היא לא להפחית סיוע נוסף, אלא הסיוע הנוסף יעמוד על שליש כי מתחת לזה אין לזה שום משמעות כנראה, אבל אם יהיו בעצם יותר מדי בתי ספר, צריך יהיה להחליט לגבי התקציב, אז ההחלטה כמו לגבי בתי הספר שנכנסים לתכנית תהיה לפי הפרמטרים האלה.

זבולון אורלב: אנחנו מסכימים ש-7ב ייכנס לתוך 5, כיוון שזה בעצם אמות מידה, זה לא לצורך הפחת הסכום, אלא לצורך החלטה מי זכאי ומי לא זכאי במידה ויש עודף בקשות על התקציב.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: מעמדו המשפטי של בית ספר, הכוונה, רשמי או לא רשמי.

זבולון אורלב: שהמשמעות שתינתן עדיפות לרשמי.

זבולון אורלב: בוודאי.

ראובן שטל: כתוב פה רמת הבלאי של הספרים.

ראובן שטל: איך יודעי מהו רמת הבלאי?

ראובן שטל: יש ספרים שתלמיד שומר עליהם יפה, שלמים, ויש תלמיד שהופך אותו - - -

מירב ישראלי: יש בטופס בתוספת הראשונה הוא צריך לכתוב על רמת הבלאי.

זבולון אורלב: יש כמה דברים שאין להם הגדרה, כשרואים אותם מבינים.

מירב ישראלי: (ג) הסיוע יינתן באמצעות שובר לרכישת ספרי לימוד.

מירב ישראלי: לא בסכום, אלא בית ספר מקבל את האפשרות לרכוש את ספרי הלימוד, הוא לא מקבל סכום כסף.

מירב ישראלי: זה כבר נאמר בחקיקת החוק כדי שלא ימוצא לדברים אחרים.

זבולון אורלב: אם זה בחוק שזה באמצעות שובר, אז למה צריך לומר חוק?

מירב ישראלי: כשחוקקנו את החוק, הם הסבירו שכך זה ניתן.

יבינה זכאי בראונר: כדי פשוט למנוע שימוש בכספים לטובת דברים אחרים.

מירב ישראלי: אני לא בטוחה, אגב, שזה לעמוד בסעיף אמות המידה, אולי זה אופן מתן הסיוע, זה תתייעצו עם משרד המשפטים.

זבולון אורלב: שיהיה כתוב - שובר המיועד אך ורק לרכישת ספרי לימוד.

ראובן שטל: ספרי לימוד נחשב גם מקראות למיניהם, למשל ספר שנזקקים לו בלימודי ספרות, נחשב לספר לימוד לכל דבר?

חיים הלפרין: כל ספר מאושר יכול להיכנס.

מירב ישראלי: לגבי הזכות, עשיתי תיקונים ניסוחיים אני אקריא, והם מקובלים על המשרד.

מירב ישראלי: 6(א) זכאי לסכום הסיוע הראשוני, בית ספר אשר לא נכלל בעבר בתכנית וביקש להיכלל בתכנית לפי תקנה (2) ונכלל ברשימת בתי הספר שפרסם המנהל הכללי לפי תקנה (ד), אז גם לא צריך את (ב).

מירב ישראלי: 7(א) זכאי לסכום הסיוע הנוסף בית ספר שהגיש בקשה לחזור ולהיכלל בתכנית לפי תקנה 3(א) או בקשה לסכום סיוע נוסף לפי תקנה 3(ב) שהממונה החליט לקבלה.

מירב ישראלי: מה שאמרתי קודם, התחילה היא תוך  30 ימים מיום הפרסום.

זבולון אורלב: עד שהם יגמרו זה יקח להם עוד 10 ימים במשרד המשפטים.

מירב ישראלי: כפי שאמרנו, למעשה, הרי לפי לוחות הזמנים שיש בתקנות האלה, עולה שבעצם בשנת הלימודים הקרובה, מי שייכלל בתוכנית זה רק הישנים, אין חדשים בשנת הלימודים הקרובה.

מירב ישראלי: אבל עוד לא חולקו סכומי הסיוע הנוסף, לכן אנחנו צריכים לקבוע לוח זמנים חלופי הוראת מעבר לשנת הלימודים הנוכחית לחלוקת הסיוע הנוסף עד שנת התקציב הבאה.

זבולון אורלב: עד מתי זה ריאלי שאתה תאשר את הסיוע הנוסף לשנת הלימודים הנוכחית?

חיים הלפרין: להערכתי סוף ספטמבר.

ראובן שטל: סוף ספטמבר זה חגים.

מירב ישראלי: התקנות יפורסמו בעוד 10 ימים וייכנסו לתוקף - - -

זבולון אורלב: 60 יום מאז פתיחת שנת הלימודים.

מירב ישראלי: שהם יכולים להגיש בקשות.

מירב ישראלי: תוך כמה זמן הם יכולים להגיש בקשות, ואז תוך כמה זמן אתה - - -

זבולון אורלב: 30 יום מיום פרסום התקנות ניתן להגיש בקשות, ו-60 יום מיום פרסום התקנות יצטרכו לתת תשובות.

מירב ישראלי: אתה לא רוצה לתת להם יותר זמן, אין סיבה להגביל את זה.

ראובן שטל: פרסום התקנות הוא בעוד 10 ימים ה-30 יום הראשונים ממש נופלים על חגי תשרי, ערב ראש השנה זה 8 ימים.

מירב ישראלי: אולי 30 יום מכניסת התקנות לתוקף.

מירב ישראלי: מאז הפרסום יש עוד 30 יום עד התחילה.

זבולון אורלב: זה יותר מדי.

מירב ישראלי: 45 יום מיום הפרסום ועוד 30 יום להחלטה, אנחנו אומרים שזה רק לגבי סיוע נוסף לבתי ספר שנכללים בתכנית לפי הוראת מעבר.

זבולון אורלב: רק בשנת הלימודים תשע"א.

מירב ישראלי: לגבי הטופס.

מירב ישראלי: אנחנו פשוט צריכים להבהיר בו בהתאם לתיקון שעשינו לגבי הבקשות שהוא חל גם לגבי סיוע נוסף של בתי ספר שנכללים בתכנית, אנחנו נעשה את התיאומים.

מירב ישראלי: רק שאלה, למה זה רלבנטי בפרטי הבקשה מי הגוף היוזם?

מירב ישראלי: למה אתם צריכים את זה בתקנות, אם זה הנהלה, ועד ההורים, אחר?

מירב ישראלי: לא כל כך הבנתי את הצורך בזה בתקנות.

חיים הלפרין: זה מקל עלינו אבל זה לא הכרחי, זה פשוט יותר נוח לדעת מי הגוף היוזם כי אז אתה יודע איפה הבעיה, אבל זה לא הכרחי.

זבולון אורלב: אם יש בעיות, ואם יודעים שוועד ההורים יוזם, אז הם מבקשים פגישה עם ועד ההורים.

חיים הלפרין: זה לא קריטי, זה פשוט נוח לנו לדעת מי היוזם.

זבולון אורלב: שם בית הספר, רשמי, לא רשמי, מעמדו, מה הסטטוס שלו?

דורית מורג: לפי סמל מוסד אנחנו יודעים הכל.

דורית מורג: שיפרט, זה רעיון טוב.

זבולון אורלב: מה כותבים סטטוס?

זבולון אורלב: מעמד בית הספר?

יעקב פרידברג: סוג בית הספר.

זבולון אורלב: או הבעלות.

זבולון אורלב: לא מהבעלות לא נדע, צריכים סוג בית הספר אבל גם הבעלות, חשוב לנו לדעת אם זה רשות מקומית או עמותה פרטית.

זבולון אורלב: אנחנו  הולכים  גם על יסודי בעוד שנה בתשע"ב.

מירב ישראלי: סוג המוסד ובעל המוסד.

מירב ישראלי: אז יש לנו שם, בעל, סמל, שם מפקח, מען בית ספר, מספר טלפון, כתובת דואר אלקטרוני, פרטי הבקשה הגוף היוזם.

זבולון אורלב: מספר התלמידים יש לך?

חיים הלפרין: יש לנו.

מירב ישראלי: מספר התלמידים הכללי או אלה שביקשו להיכלל?

זבולון אורלב: לא, אלה שביקשו להיכלל.

חיים הלפרין: הוא כותב את זה, בהסכמת ההורים הוא כותב את זה.

חיים הלפרין: אנחנו לא מניחים שבאופן מוחלט כל ההורים הסכימו.

זבולון אורלב: איך אתה יודע שזה 60 הורים, אם אתה לא יודע מה המספר הכולל של - - -

חיים הלפרין: לא, הוא צריך לכתוב לי.

מירב ישראלי: אנחנו נבהיר את זה.

מירב ישראלי: אם נכלל בתכנית, מהות הבקשה - מה הוא מבקש, פרט את רמת הבלאי, הסכמת הורים – ישנה הסכמה של 60% מההורים איקס תלמידים.

מירב ישראלי: (ד) הסכמת ההורים – ישנה הסכמה של 60% בית ספר איקס תלמידים כללי, הורים של איקס תלמידים הסכימו – להשתתף בתכנית, אני מצהיר בזאת כי כך וכך אחוזים מהורי התלמידים בבית הספר הביעו הסכמה מפורשת בכתב להשתתף בתכנית, הנני מצהיר כי כתבי ההסכמה שמורים במשרדי וגורמי הפיקוח במשרד החינוך רשאים בכל עת לעיין בה במשרדי.

מירב ישראלי: (ה) הערות או בקשות מיוחדות, והעתק מעותק החוזר כפי שאמרנו קודם.

מירב ישראלי: התוספת השנייה כפי שאמרנו קודם זה "מדד טיפוח".

אנסטסיה מיכאלי: אני מברכת על הדיון הזה במיוחד בחופש הגדול ובזמן הפגרה של חברי הכנסת.

אנסטסיה מיכאלי: תודה ליושב ראש הוועדה שהוא ממשיך לקדם את הנושא.

אנסטסיה מיכאלי: יש לי שאלה דווקא לחיים הלפרין ולכל עובדי המשרד.

אנסטסיה מיכאלי: אני יודעת שאתם עושים מעשים רבים מצד אחד, ומצד שני, יש כמה שאלות שהגיעו מהשטח.

זבולון אורלב: זה קשור לתקנות?

זבולון אורלב: אני מציע שקודם נאשר את התקנות.

רות דיין מדר: האם לא נכון, לא צריך לשים את שם הרשות?

מירב ישראלי: אין כתובת רגילה?

מירב ישראלי: לא שמנו לב.

רות דיין מדר: אם נרצה לקבל מידע כדי לדעת - - - רשות מסויימת, אולי אפשר לסייע.

מירב ישראלי: מען – רשות החינוך המקומית.

רות דיין מדר: כן, ואז פשוט נוכל לקבל מידע.

זבולון אורלב: בסדר, בטופס גם נוסיף את הרשות המקומית.

זבולון אורלב: משרד החינוך מסכים לכל השינויים שהוסכמו.

זבולון אורלב: אני מצביע.

זבולון אורלב: מי בעד התקנות כפי שנוסחו וכפי שתוקנו וכפי שעדיין ינוסחו לפי הסכמות שהושגו?

זבולון אורלב: מי נגד?

זבולון אורלב: הצבעה     בעד תקנות השאלת ספרי לימוד, התש"ע-2010 – רוב נגד – אין נמנעים – אין תקנות השאלת ספרי לימוד התש"ע-2010, נתקבלו

זבולון אורלב: אני קובע שהתקנות אושרו פה אחד.

אנסטסיה מיכאלי: בהמשך לשאלתי, יש הרבה מאוד אמהות שעל פי הפרסום הבינו שהפרוייקט כבר קיים, והשאלה פשוטה איך אני כאמא פועלת, מה אני עושה.

אנסטסיה מיכאלי: בעצם מהו המהלך שלכם?

אנסטסיה מיכאלי: הרי התקציב שכבר – עד כמה שהבנתי ממשרד החינוך מעבירים לשנת הלימודים הזו, תקציב שהוא 5.5 מליון שקלים, אבל להרבה מאוד אמהות אין שום מודעות, להרבה מאוד הורים אין שום מודעות שהפרוייקט הוא קיים.

אנסטסיה מיכאלי: האם יש לכם הסברה ארצית בנושא?

חיים הלפרין: ההליך כפי שכבר אמרנו בשלב החקיקה, ההליך בעצם היום מתקיים על בסיס חוזר מנכ"ל.

חיים הלפרין: אנחנו במהלך שנת הלימודים הפצנו את המידע הזה גם לכל מנהלי בתי הספר, גם לכל ועדי ההורים באמצעות אתי בנימין ועוד ועדי הורים שאנחנו בקשר איתם, דרך רשויות מקומיות, דרך נהלי אגפי חינוך.

חיים הלפרין: בכל הזרועות האפשריות שקשורים לעניין הזה, הפצנו את המידע.

חיים הלפרין: אני אומר שוב, גם למנהלי אגפי חינוך, גם לועדי ההורים ולגם למנהלי בתי הספר.

חיים הלפרין: אם בסופו של דבר יש אמא שלא מודעת, אז זה בגלל שוועד ההורים החליט שהוא לא רוצה להיכנס לפרוייקט - אבל בגדול, מבחינת הזרועות שעסוקות בעניין הזה, כולן יודעות ומודעות שבסופו של דבר צריך לזכור שהבחירה היא בידיים של ועד מנהלי בתי הספר בכל מקום ומקום.

אנסטסיה מיכאלי: הבנתי, אבל יש איזשהו מכתב, הוראה ממשרד חינוך רשמי שאתם מעבירים הוראה לשלוח אותו מכתב להורים ולתלמידים?

חיים הלפרין: אין הוראה כזאת, כיוון שההליך הזה עד שהחוק חוקק היה הליך וולנטרי, אם מנהל בית הספר יחד עם ועד ההורים, או בלי ועד ההורים החליט שזה בסדרי העדיפויות שלו למרות שזה מאוד חשוב והוא לא מקיים אותו אז הוא לא קיים אותו.

חיים הלפרין: באמצעות החוק אם מנהל בית הספר יגיד אני לא רוצה, ועד ההורים יכול לכפות עליו כי הוא בעצם  חייב לשמור על החוק.

אנסטסיה מיכאלי: כמה בתי ספר כבר על פי הערכתך הצטרפו השנה לפרוייקט הזה?

חיים הלפרין: אנחנו יודעים על למעלה מ-60 בתי ספר שנמצאים כבר בהליך, כלומר, שהם יקבלו תשובות על הספרים שהם הזמינו מה המחיר שהם יכולים לקבל שזה בעצם סוף התהליך מבחינתם.

אנסטסיה מיכאלי: יש עוד ידיעה מהשטח -  60 זה לא הכול.

אנסטסיה מיכאלי: יש לי בקשה מיושב ראש  הוועדה – אני אספר לך את ההערה של אמא אחת, שאמרה עוד פעם השתלטות המהדורות.

אנסטסיה מיכאלי: אותה מהדורה שלפני שנה שהיא ציפתה שאותו ספר יתאים לילד השני שלומד - זה לא מתאים לה.

אנסטסיה מיכאלי: ועוד פעם עמוד 7 השתנה עם עמוד 5, אותו סיפור השנה הזאת.

אנסטסיה מיכאלי: פנתה אליי האמא ואמרה שהמהדורה עוד פעם השתנתה, ושספר שהיא קנתה וכבר ידעה שהפרויקט קיים, וידעה בערך על מה מדובר, ושבכנסת אנחנו מדברים על זה, עדיין מאז השנה ההיא לא השתנה שום דבר, ועל פי החוק יש שינויים במהדורות ובחוברות.

אנסטסיה מיכאלי: מה עושה משרד החינוך, הפרוייקט של השאלת ספרי לימוד זה פרוייקט שאמנם מתוקצב, יש לי הרגשה שבאמת יש כאן סיפור של שחיתות.

אנסטסיה מיכאלי: אני לא אגיד את זה בקול רם, אבל עובדה - - -

חיים הלפרין: בעיניי אלה דברים שלא היו מעולם.

אנסטסיה מיכאלי: משנת 1999 המצב עדיין ממשיך להתקיים.

אנסטסיה מיכאלי: מ-2004 כשהדוח של מבקר המדינה היה, עדיין לא השתנה שום דבר, כל שנה מהדורות מתחלפות.

אנסטסיה מיכאלי: מה אתה אישית עושה על מנת שהמהדורות לא התחלפו, למה יש עדיין מורים שמספרים לי עדיין במעלית שיש אינטרס כלכלי להרבה מאוד מו"לים להמשיך לשלוח מורים לחופש באילת?

אנסטסיה מיכאלי: למה יש מורים שמקבלים מתנות והטבות כל מיני, פרטיות?

אנסטסיה מיכאלי: מה אתם עושים למען זה, למען האמהות?

אנסטסיה מיכאלי: חיים, אני מכירה אותך, ראיתי את החיוך שלך, באמת, אתה עושה עבודה נהדרת.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה לדעת  מה עשית השנה?

חיים הלפרין: חברת הכנסת מיכאלי, אלף, המושג שחיתות צורם לי, אני חייב לומר, אני לא מכיר.

חיים הלפרין: אני לפחות לא מזדהה לא עם הצליל ולא עם התוכן - דבר ראשון.

אנסטסיה מיכאלי: כנראה שאתה רוצה לסגור עיניים, או שיש לך אינטרס אישי, אני לא יודעת, אני באמת לא יודעת, אין לי תקווה לזה.

אנסטסיה מיכאלי: הפרוייקט ייכנס, בשנה הבאה עוד פעם אותו דבר, ועוד פעם משרד החינוך התבקש לשלם עוד פעם כסף.

אנסטסיה מיכאלי: יש לי תחושה ש- - - סגר איתכם עיסקה, דיל, ואני רוצה שזה יירשם בפרוטוקול.

אנסטסיה מיכאלי: את הסיפור הזה אני אוציא לתקשורת אם זה יהיה עוד פעם בשנה הבאה.

חיים הלפרין: אני מוחה על הדברים, אני לא עוצם עיניים ולא כלום.

חיים הלפרין: אני חושב שאנחנו משרד החינוך עושים את מלאכתנו, ותלונות של אמא שפגשה אותך במעלית לא עושים עליי רושם, אני מצטער.

אנסטסיה מיכאלי: אתה יודע כמה אמהות כאלה אני מקבלת?

אנסטסיה מיכאלי: אני מקבלת בערך 100 מכתבים ביום.

חיים הלפרין: חברת הכנסת מיכאלי, מה שאני חושב שנכון לעשות במקרים כאלה, שתלונה תהיה ספציפית על בית ספר ספציפי ואנחנו נטפל בה.

חיים הלפרין: היה דיון אצל המנכ"ל לא קשור בכלל לדיון הזה שהתנהל עכשיו בוועדה.

חיים הלפרין: המנכ"ל הבהיר באופן חד משמעי שהוא דורש גם ממנהלי המחוזות וגם מהפיקוח לוודא, וכולל בדיקות שהוא רוצה שיעשו, לוודא שבתי הספר עובדים עם ספרי מאושרים ולא מתנהלים על בסיס ספרים לא מאושרים.

חיים הלפרין: מבחינת ההנהלה הנוכחית של המשרד, זה חשוב לה, היא עוסקת באכיפה של זה.

חיים הלפרין: זה מה שאני יכול לומר, ובעיניי נכון לומר בדיון הזה.

חיים הלפרין: הדברים שאמרת, בעיניי, אני מצטער לא במגרש שלי, ואני לא מתכוון להתעסק בזה

אנסטסיה מיכאלי: יש הוכחות, הן קיימות ואני אעלה אותם לדיון הבא ולדיון מתוקשר יותר.

זבולון אורלב: אם יש הוכחות אנחנו נלך למשטרה ונגיש גם תלונה.

אנסטסיה מיכאלי: יש 5.5 מליון שקלים, יש 60 בתי ספר, עד כמה שידוע לי, הפרוייקט לבתי הספר בערך עולה  40 אלף שקלים עד כמה שידוע לנו, זאת אומרת, זה סכום שהוגדר לכל בית ספר, זה הסכום הממוצע.

אנסטסיה מיכאלי: המחירים בבתי הספר מחירים של הספרים לא נבדקו, הוועדה לא התגייסה.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו דיברנו על זה, כל אחד יודע על הנושא הזה, ואני רוצה לדעת למה.

אנסטסיה מיכאלי: למשל, אותו ספר יעלה 60 שקלים, למה בשנה הבאה אותו תקציב 5.5.

אנסטסיה מיכאלי: מליון שקלים לא יפחית עלויות של ספרים, שלא יכלול בתוכו הפחתת עלויות של ספרים.

חיים הלפרין: אין קשר בין שני הדברים.

אנסטסיה מיכאלי: כמעט.

אנסטסיה מיכאלי: כי אותו כסף יילך לכמות של 100 ספרים.

אנסטסיה מיכאלי: בפעם הבאה, אפשר לקנות באותו כסף לא 100 ספרים, אלא 300 ספרים, יש הבדל משמעותי.

אנסטסיה מיכאלי: אני אומרת שהסיפור של שחיתות זה כמעט אותו דבר, על גבול מסויים באותו כיוון.

חיים הלפרין: התקציב של 5.5 מליון שקלים נועד לאפשר ליותר בתי ספר גם להיכנס לפרוייקט, ובעיקר גם לאפשר את תהליך החידוש שעוזר לבתי הספר להמשיך בפרוייקט הזה במהלך השנה.

חיים הלפרין: התקציב הזה מאפשר לבתי הספר לקנות על פי הזכאות שלו כמה שיותר ספרים, כי אנחנו במקביל עושים מכרז בין ספקי הספרים, ומי שמגיש את ההצעה הזולה יותר הוא מקבל אותו.

אנסטסיה מיכאלי: מוזר, מט"ר תמיד בסיפור, זה מוזר לי.

אנסטסיה מיכאלי: מט"ר שהוא סוגר כל מיני מו"לים מסביב, שעובדים רק איתו.

זבולון אורלב: זה לא דיון על רגל אחת, יש כאן טענות קשות לשחיתות.

זבולון אורלב: יש שתי אפשרויות – או שיש הוכחות ואז אני מציע כוועדה בוא ניגש למשטרה ניגש יחד איתך ונגיש תלונה.

זבולון אורלב: כשמגישים תלונה אנחנו צריכים לא רק לדבר באופן כללי, אלא צריכים לדבר באופן ספציפי לגבי מקומות, לגבי תאריכים, לגבי עובדות שידועות לנו.

זבולון אורלב: או שאם יש לנו חשדות כללים, אנחנו יכולים לבקש ממבקר הבדיקה לעשות דוח מעקב, מאז 2004 עברו כבר 6 שנים, ואפשר לבקש בדיקת מעקב, תשקלי את זה, אני מציע שנחזור לדבר הזה, ואז נחליט מה אנחנו עושים עם זה.

זבולון אורלב: יש תחושה לא טובה בעניין הזה, לדעתי, לא קשורה לפיקוח שלכם, אלא בכלל אנשים שעושים קומבינות.

זבולון אורלב: אני יודע שאתם לא בדיוק משטרה, אם יש למשרד עובדות ידועות בדבר שחיתות אני בטוח שאתם  לא תעלימו ולא תהיו אדישים, אלא חובה להתלונן עליהם, מדובר פה במאות מליוני שקלים - שוק הספרים נאמד קרוב לחצי או מיליארד.

אנסטסיה מיכאלי: מיליארד שקלים על פי הדוח של המ.מ.מ.

אנסטסיה מיכאלי: שהוגש בפברואר 2010.

זבולון אורלב: כן, אם ניקח מליון וחצי תלמידים ובממוצע זה 700 שקלים, אז זה 970 מליון שקלים וזה קרוב למיליארד שקלים, נכון.

אנסטסיה מיכאלי: הסכום של 5.5 הרי יהיו שאריות.

אנסטסיה מיכאלי: השאלה היא לאן הכסף יילך.

זבולון אורלב: או שכן או שלא, או שלא היו שאריות.

אנסטסיה מיכאלי: יהיו שאריות כי  חלק מבתי הספר באזור כן נכנס לפרוייקט.

זבולון אורלב: רבותיי, אישרנו את התקנות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.