ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 313, 2010-08-02 10:00

אופיר אקוניס: אנחנו מתכנסים בפגרת הקיץ לדיון ראשון ולתחילת ההצבעות על הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס 33) (מעבר מזיכיונות לרישיונות) (שידורי הטלוויזיה).

אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד לכם שיכולנו לא להתכנס כאן, כיוון שהיינו קרובים מאוד לסיים את החקיקה בתחילת המושב לאחר 16 דיונים ו-50 שעות בהצעת חוק התקשורת (תיקוני החקיקה) שפוצלה בשנה שעברה מחוק ההסדרים ושהגיש אז משרד האוצר.

אופיר אקוניס: החלטנו לפצל את החוק לאחר שכמעט והושלמו בו הדיונים, אך לצערי שר האוצר בעצת כמה מפקידיו החליט למשוך את ההצעה.

אופיר אקוניס: אני חושב שבעניין הזה משרד האוצר ושר האוצר טעו טעות חמורה.

אופיר אקוניס: מיד לאחר מכן הגשתי הצעת חוק פרטית שהייתה זהה להצעת החוק של משרד האוצר דאז.

אופיר אקוניס: בינתיים משרד התקשורת הניח הצעה משלו.

אופיר אקוניס: זה חוק חדש שעבר בקריאה ראשונה במליאת הכנסת.

אופיר אקוניס: אני חושב שהמעבר משיטת הזיכיונות לשיטת הרישיונות הוא בעל חשיבות.

אופיר אקוניס: אנחנו השתמשנו יותר מפעם אחת בדיונים על הארכת הזיכיון לחברת ישראל 10 במילים "פלורליזם בתקשורת הישראלית".

אופיר אקוניס: אני חושב שהמעבר מזיכיונות לרישיונות יגביר את הפלורליזם.

אופיר אקוניס: השיח בתקשורת ובטלוויזיה הוא מצומצם.

אופיר אקוניס: מאז אתמול בצהריים לא שמעתי מגוון דעות בהחלטה על הילדים של העובדים הזרים.

אופיר אקוניס: שמעתי עמדה אחת כל הזמן.

אופיר אקוניס: מאתמול בצהריים יש רק עמדה אחת.

אופיר אקוניס: העמדה הזאת היא 99% מזמן השידור בתקשורת.

אופיר אקוניס: אף אחד לא יודע אם זה מה שהציבור חושב.

אופיר אקוניס: הייצוג של הציבור לא קיים.

אופיר אקוניס: אני מקווה שבשיטה החדשה של הרישיונות השיח הזה ייפתח, ייפסק הפינג- פונג בין השמאל לשמאל הקיצוני ויישמעו עוד דעות.

אופיר אקוניס: בעם הזה יש דעות רבות.

נחמן שי: אנחנו היינו שם לפני 20 שנה.

נחמן שי: פתחנו את שוק התקשורת לשחקנים חדשים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, השיח השתנה?

נחמן שי: בטח שהשתנה.

נחמן שי: יש דיון ציבורי.

אופיר אקוניס: אתה טועה.

נחמן שי: אתם נולדים עם זה.

אופיר אקוניס: יכול להיות שאתה צודק ושזה עובר אצלנו בתורשה.

אופיר אקוניס: ביממה האחרונה קיבלת דוגמה לדבר הזה.

אופיר אקוניס: גם אתה לא חלק מהשיח הזה.

אופיר אקוניס: אני לא יודע את עמדתך האישית, אבל היא לא באה לידי ביטוי.

אופיר אקוניס: זה עניין אחר.

אופיר אקוניס: לא נעסוק בזה פה.

אופיר אקוניס: אני רק רוצה להראות לך איך העמדה הציבורית לא באה לידי ביטוי בשיח התקשורתי.

אופיר אקוניס: זה דבר מצער שצריך לשנות.

אופיר אקוניס: את הדיון סיימנו.

אופיר אקוניס: אני חושב שכדאי להתחיל בהליכי החקיקה.

אופיר אקוניס: ההצעה הזאת, בניגוד להצעה הקודמת, היא הצעה של משרד התקשורת.

משה כחלון: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, על הכינוס בפגרת הקיץ.

משה כחלון: אני שמח שהוועדה בכנסת הבינה את החשיבות של החוק הזה.

משה כחלון: אתה תיארת את מה שקרה בעבר.

משה כחלון: כרגע, לדעתי, צריך להסתכל קדימה.

משה כחלון: אין הרבה מה לעשות.

משה כחלון: המחלוקות הן מחלוקות טכניות יותר מאשר מהותיות.

משה כחלון: החליט מי שהחליט למשוך את החוק.

משה כחלון: משרד התקשורת לקח על עצמו להוביל את זה.

משה כחלון: אנחנו מאמינים שצריך לעבור למשטר של רישיונות.

משה כחלון: הדבר המרכזי הוא שזה יגביר את התחרות.

משה כחלון: הדרך שמשרד התקשורת פועל בה כדי לטפל בכשלים היא באמצעות פתיחה לתחרות.

משה כחלון: פתיחה לתחרות זה המזור והתרופה הטובה ביותר לכשלים האלה.

משה כחלון: אנחנו רואים במשטר של רישיונות פתיחה לתחרות שתועיל לכולם.

משה כחלון: יושב-ראש הוועדה דיבר על כך שהיו יותר מ-50 שעות של דיונים.

משה כחלון: רוב הדברים לובנו.

משה כחלון: אני מציע לא  לנסות לשפר עמדות, לא לנסות לעכב.

משה כחלון: אנחנו עם השנים הכרנו את הטריקים והכרנו את התרגילים.

משה כחלון: חברים, זה יפגע בכולם.

משה כחלון: אין כוונה למשרד התקשורת לפגוע באף אחד.

משה כחלון: כמובן שחקיקה לא יכולה להיות כירורגית, היא תמיד תפגע פה ושם.

משה כחלון: אלה החיים.

משה כחלון: אין מה לעשות.

משה כחלון: התכלית היא ראויה וחשובה.

משה כחלון: אני מבקש לא לנסות לרכב על החקיקה הזאת.

משה כחלון: עכשיו החוק בשליטת משרד התקשורת.

משה כחלון: אם אני אראה שיש פה כל מיני תרגילים וטריקים למשוך, לגייס או לעשות כל מיני פטנטים מהסוג הזה, התוצאה לא תהיה טובה לאף אחד.

אופיר אקוניס: השר אמר את דברו.

אופיר אקוניס: אנחנו לא נקיים דיון כללי מחודש, אלא נאפשר להעיר הערות שנוגעות לסעיפים.

אופיר אקוניס: בסופו של דבר חברי הכנסת יצביעו.

משה כחלון: רק לי יש סמכות למשוך את החוק.

משה כחלון: בכל היתר תעשו מה שאתם רוצים.

נחמן שי: אני מאוד מצטער על המהלך של משיכת החוק במתכונת הקודמת שלו.

נחמן שי: קיבלנו חיה חד-רגלית.

נחמן שי: בעיני, האינטרס העליון הוא איך לתת לציבור את הטלוויזיה הטובה ביותר ובעלות הנמוכה ביותר.

נחמן שי: יכול להיות שהטלוויזיה תהיה טובה אבל יקרה, בעיקר בפלטפורמות הרב ערוציות שגובות סכום גבוה מידי מבתי האב בישראל.

נחמן שי: אני עוקב אחרי העבודה שלך, כבוד השר.

נחמן שי: אני מכבד אותה ואני רואה שאתה מאוד נחוש במה שאתה עושה.

נחמן שי: אתה חייב לחשוב אם אתה רוצה להוזיל בערוץ אחד את מחירי הטלפון הסלולארי ובערוץ אחר את מחירי החבילות הביתיות.

נחמן שי: יש כל מיני תרשימים.

נחמן שי: יגידו שאנחנו המדינה הכי זולה בעולם.

נחמן שי: אני לא מקבל את זה.

נחמן שי: לבית אב לשלם בין 200 ל-300 שקלים עבור חבילת טלוויזיה, שאת רוב הערוצים בה לא רואים, זה דבר יקר מאוד.

נחמן שי: באותה רוח שדיברת עכשיו בפתח דבריך, שאני מקבל אותה ומכבד אותה, אני חושב שצריך ללכת, לא להישבר בקטע הזה.

נחמן שי: אם במהלך שבו מסתערים לא מצליחים עושים היערכות מחדש וחוזרים בדרך אחרת.

נחמן שי: אסור לוותר, כי בסופו של דבר ברפורמה הזאת מי שלא יוצא נשכר זה משפחת כהן, משפחת אברמוביץ ועוד משפחות בישראל.

נחמן שי: הן לא מקבלות מהרפורמה הזאת.

נחמן שי: אולי כתוצאה מזה שנוביל את השינוי של מעבר מזיכיונות לרישיונות יצטמצמו המחויבויות של הזכיינים בערוץ 2. לקראת ערוץ 10 הלכנו.

נחמן שי: בסוף התוצאה היא שאנחנו, צרכני הטלוויזיה, נקבל פחות טלוויזיה.

נחמן שי: זה לא נכון בעיני.

נחמן שי: יש לנו אינטרס מאוד ברור איך אנחנו נותנים לציבור את השירות הטוב ביותר, בעלות הנמוכה ביותר.

נחמן שי: ויתרנו על הכבלים והלווין.

נחמן שי: השיקול שינחה אותי בדיונים זה  איך להבטיח את הטלוויזיה הטובה ביותר ובעלויות הנמוכות ביותר.

נחמן שי: אני לא רוצה להעניש את בעלי הזיכיונות.

נחמן שי: הם השקיעו הרבה בעבר, הם ישקיעו בעתיד.

נחמן שי: צריך לוודא שהם יספקו את השירות הטוב יותר לבתי האב בישראל.

נחמן שי: רצוי כמובן שזה יהיה בהפקות מקוריות.

נחמן שי: זה לא קודש הקודשים.

נחמן שי: יכול להיות שזה יהיה גם רכש.

נחמן שי: זאת צריכה להיות המגמה שלנו בדיונים האלה.

נחמן שי: אני  מוחה על מה שאמרת, אופיר.

נחמן שי: אני חושב שהשוק הזה מתפקד בצורה פלורליסטית ורחבה.

אופיר אקוניס: צא החוצה ותשאל את הציבור אם השוק הוא פלורליסטי.

אופיר אקוניס: אני רוצה ללכת איתך לקניון, לשוק, לפינת רחוב, לשכונות היוקרה ולשכונות המצוקה.

נחמן שי: אולי אתה לא זוכר, אבל היו שנים שהיה מונופול.

נחמן שי: המונופול נשבר.

נחמן שי: יש כמה וכמה גורמים משדרים.

נחמן שי: יהיו לנו בעתיד יותר.

נחמן שי: יהיו גם אם לא נרצה.

נחמן שי: באמצעות הטכנולוגיה החדשה נכנסים בלאו הכי שחקנים חדשים.

נחמן שי: צריך להקטין את הריכוזיות ולהגביר את התחרות בשוק הזה.

נחמן שי: זאת מצווה שמוטלת על ועדות אחרות ובמקום הזה עלינו.

נחמן שי: זה מה שאני מתכוון לעשות.

אופיר אקוניס: לגבי הערתך על המשיכה של החבילה הצרה על ידי משרד האוצר ביומיים שבו ישבה הממשלה לדיוני התקציב שלה, אז בחוק הזה לא מופיע העניין של הרחבת ה-DTT והחבילה הצרה.

אופיר אקוניס: ככל שמעמיקים בזה יותר וככל שאני מדבר עם יותר אנשים, ההרחבה של ה- DTT היא הצעד הצרכני הטוב ביותר שקיים.

אופיר אקוניס: אני ראיתי פרסומת של חברה שמציעה את ה-DTT ב-289 שקלים.

אופיר אקוניס: תחשוב על גברת כהן מחדרה ומר אברמוביץ מגבעתיים.

אופיר אקוניס: הם קונים חד פעמי את הממיר הזה.

אופיר אקוניס: הגברת נויפלד סיפרה לנו שהממשלה הקימה ועדה מיוחדת.

אופיר אקוניס: אני לא רוצה להגיד מה יהיו התוצאות של הוועדה הזאת, אבל אחת התוצאות צריכה להיות הרחבה של מערך ה-DTT.

אופיר אקוניס: זאת התשובה הצרכנית ביותר לחבילה הצרה.

אופיר אקוניס: תרחיב את ה-DTT  לעוד כמה ערוצים במחיר חד פעמי ולא תשלם חודש בחודשו את המחיר של חבילה צרה.

אופיר אקוניס: תעשה את החישוב ותראה מה יותר צרכני ומה יותר חברתי.

אופיר אקוניס: זה לא קיים בחוק הזה.

שאול מגנזי: אני רוצה להתייחס למה שאמר שר התקשורת.

שאול מגנזי: אנחנו לא מנסים לפגוע במצגת הזאת בשום דבר.

שאול מגנזי: אנחנו לא רוצים לפגוע בשום תהליך שהיה פה.

שאול מגנזי: לקחנו חלק בעשרות השעות שהתנהלו בדיונים האלה.

שאול מגנזי: הבענו את דעתנו.

שאול מגנזי: לדאבוני הרב, ברוב המקרים הוועדה המשיכה הלאה במתכונת החוק כפי שהוצעה.

שאול מגנזי: אנחנו לתומנו חשבנו שאם החוק הזה חזר דרך משרד התקשורת הוא יקבל שינוי בנקודות שעלו כאן.

שאול מגנזי: אני חושב שבדיונים הייתה הסכמה על חלק מהנקודות.

שאול מגנזי: כשדנים בכל נקודה בפני עצמה לא רואים את התמונה השלמה.

שאול מגנזי: במצגת של 5 שקפים אני אנסה להראות את התמונה, איזה בעיות היא עושה ומה הסיכוי שהרפורמה הזאת תקרום עוד וגידים.

שאול מגנזי: כל הכוונה כשעושים את הרפורמה זה שהיא תקרה, לא שהיא תישאר על הנייר, או שנחזור לדיונים בוועדה הזאת בעוד כמה חודשים.

שאול מגנזי: בדיונים כאן עלתה איזו שהיא תמונה שזכייני ערוץ 2 וגם רשת לוקחות מחויבויות שהן לא עומדות בהן.

שאול מגנזי: זאת הייתה התחושה שעלתה כאן בוועדה.

שאול מגנזי: אנחנו בשנתיים האחרונות הפסדנו 100 מיליון שקלים בשוק הזה.

שאול מגנזי: מדובר בשוק מאוד תחרותי.

שאול מגנזי: המחויבויות שלנו להוצאה לשידורים היו כ-900 מיליון.

שאול מגנזי: הוצאנו מיליארד 100.

שאול מגנזי: ב-4 שנים הוצאנו 200 מיליון שקל יותר.

שאול מגנזי: כל הסכום הזה הלך לתעשייה, פרנס אלפי משפחות, אלפי יוצרים, הזין את היצירה בצורה מאוד משמעותית והריץ אותה קדימה.

שאול מגנזי: אנחנו מחויבים לכל המחויבויות שלנו.

שאול מגנזי: אנחנו נעמוד בכל המחויבויות שלקחנו על עצמנו.

שאול מגנזי: אנחנו לא רואים ודאות רגולטורית וכלכלית בתהליך הזה של החקיקה.

שאול מגנזי: אין ביטחון ששוק הפרסום ידע לפרנס יותר מ-2 ערוצים.

שאול מגנזי: אפילו אם אנחנו רוצים לאפשר לתחרות לקרות ואנחנו בעד העניין ובעד הרפורמה יש כאן התעלמות מכמה דברים.

שאול מגנזי: ראשית מתעלמים מהמותג 2 ומאפיק 22.

שאול מגנזי: באותה נשימה אומרים שמי שיזכה במותג ובאפיק יקבל את חברת החדשות, שהיא לכל דבר ועניין חברה בבעלות זכייני ערוץ 2 שהשקיעו בה ממון רב.

שאול מגנזי: הדבר הזה לא יכול לעבור.

שאול מגנזי: הוא לא הגיוני, הוא לא סביר והוא לא קרה מעולם.

שאול מגנזי: אנחנו חושבים שהוא לא צריך לקרות גם כאן.

שאול מגנזי: כבר היום בתהליך כל מי שרוצה לקחת רישיון לא יודע באיזה אפיק הוא.

שאול מגנזי: לפי ההצעה הקיימת כאן ידונו בדבר הזה בבוא העת.

שאול מגנזי: הדבר הזה זה לא הגיוני.

שאול מגנזי: אדם יכול להפסיד את אפיק 22 ולהגיע לאפיקי המאות.

אופיר אקוניס: לפי ההצעה אף אחד מהערוצים לא יודע איפה הוא יהיה.

אופיר אקוניס: הדבר נתון להחלטה של הרשות השנייה.

אופיר אקוניס: זאת שאלה שנדון בה בכובד ראש.

שאול מגנזי: בדבר הזה אפשר לדון עכשיו.

שאול מגנזי: אפשר לקבוע איך הוא יהיה.

אופיר אקוניס: אני מסכים לרעיון.

אופיר אקוניס: אני לא אומר שנקבע את המספרים פה.

שאול מגנזי: משמעות החוק כמו שהוא מונח היום זה קנס של 150 מיליון שקל על כל ההשקעות שביצענו, על כל היקפי הכספים שהוצאנו.

שאול מגנזי: אנחנו מרשים לעצמנו לפרסם את המספרים האלה גם כאן.

שאול מגנזי: גם בעניין המועד יש בעיה.

שאול מגנזי: החוק כמו שמנוסח קובע מעבר לזכייני ערוץ 2 ב-2 נקודות זמן.

שאול מגנזי: אם פנית עד 1 בינואר 2011 וביקשת רישיון, תוכל לעבור ב-1 בינואר 2012.

שאול מגנזי: אנחנו נמצאים באוגוסט.

שאול מגנזי: אנחנו צריכים בעוד 3 חודשים להגיד אם אנחנו רוצים לעבור.

שאול מגנזי: אם לא, נתראה בנובמבר 2015.

שאול מגנזי: כל השוק יכול לעבור לרישיונות מתי שהוא רוצה, אבל אנחנו יכולים רק ב-1 בינואר 2012 או ב-2015.

שאול מגנזי: אין שום היגיון.

שאול מגנזי: הדבר הזה נדון בוועדה.

שאול מגנזי: היו פה לא מעט שאלות למה לא יהיו תחנות בכל שנה.

שאול מגנזי: זה יותר הגיוני, זה עושה שכל.

שאול מגנזי: על הזמן הזה גם ניתן לפרוס את כל הכספים.

שאול מגנזי: אנחנו עד מועד הרישיון נעמוד בכל ההתחייבויות.

שאול מגנזי: אנחנו לא רוצים פריסה מעבר לתאריך הזה.

שאול מגנזי: אנחנו מבקשים בקטע הזה לגלות גמישות ולהוסיף את התאריכים האלה.

שאול מגנזי: אנחנו לא רואים שזה עושה נזק למישהו.

שאול מגנזי: יש את הסוגיה של השחקנים החדשים והאם התחרות היא הוגנת.

שאול מגנזי: מי שישדר בערוץ 2 או באפיק 22, שהוא מותג, יזכה להגנת ינוקא.

שאול מגנזי: הוא יעשה בדיוק מה שעשה ערוץ 10 כשהוא הוקם.

שאול מגנזי: הוא ייקח שחקנים מהגורמים הקיימים.

שאול מגנזי: זה לא איזה משהו חדש לגמרי.

שאול מגנזי: אולי מי שמשקיע את הכסף הוא חדש, אבל כל מי שינהל את זה איננו חדש.

שאול מגנזי: אין שום סיבה שמי שייכנס לאפיק 22 יזכה להגנת ינוקא ובסוגה הוא יעשה רק חצי במשך שנתיים.

שאול מגנזי: מי שהיה באפיק 22 ילך לאפיקים אחרים ויצטרך לבנות מותג חדש.

שאול מגנזי: הוא לא יזכה להגנת ינוקא.

שאול מגנזי: זה עניין לא הגיוני.

שאול מגנזי: אנחנו גם צריכים לממן את המתחרים שלנו.

שאול מגנזי: על זה לא שמעתי.

שאול מגנזי: אנחנו מוכנים לקבל את ההיגיון במימון, אבל כל מי שייכנס יצטרך לשלם אחורה את מה שאושר אחורה, את הכסף שנלקח מהתמלוגים של זכייני 10 ו-2.

שאול מגנזי: אחר כך אם תישאר יתרה כולם יתחלקו בה.

שאול מגנזי: זה נשמע יותר הגיוני מאשר שאנחנו נממן אותו.

שאול מגנזי: ביטול התמלוגים ודמי הזיכיון זה דבר שאיננו.

שאול מגנזי: אומרים לנו שכשהחוק יהיה הוא ייכתב בתקנות.

שאול מגנזי: כדאי לחזור על הדבר הזה, כי הוא מרכיב חשוב באותו שוק תחרותי שאנחנו מדברים עליו.

שאול מגנזי: מישהו חכם אמר את הביטוי "סוף מעשה במחשבה תחילה".

שאול מגנזי: יכול להיות שאולי צריך לחשוב עוד קצת ולראות איך מכניסים תיקונים בכל הדבר הזה בלי לעשות קלקולים ובלי לעכב שום דבר.

שאול מגנזי: אנחנו מברכים על הכינוס הזה בפגרה.

שאול מגנזי: הוא חשוב לכולנו.

שאול מגנזי: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אחרי כל סעיף נשמע הערות.

אופיר אקוניס: אם יהיו הערות אנחנו נשמע אותן.

אופיר אקוניס: גם שר התקשורת לא אמר שלא יהיה דיון.

רני בלייר: היוצרים רוצים לברך על עבודת ועדת הכלכלה, על עבודת משרד התקשורת ועל המאמצים להגן על איכות המסך בשנה האחרונה.

רני בלייר: כולנו מבינים עתה את חשיבות השידור האיכותי בטלוויזיה המסחרית.

רני בלייר: מעל לכל אנחנו מבינים את חשיבות העמידה בחוקים שנקבעו להכנת והבנת איכות המסך.

רני בלייר: אנחנו לא רוצים להתעסק במעבר ל-2015 ובמעבר ל-2012.

רני בלייר: אני מאמין שהמדינה יודעת מה היא עושה בנושא הזה.

רני בלייר: אם היא תצטרך את דעתנו היא תקבל אותה.

רני בלייר: אנחנו רוצים לדבר על הכאוס האמיתי שעתיד לנחות על היוצרים ב-2015 כשהשוק כאילו יסתדר, כשכולם יקבלו את הרישיונות שלהם ולכולם יהיה אופק כלכלי.

רני בלייר: האופק הכלכלי שמקבלים הזכיינים הוא מקסים ונפלא, רק אין בו אופק לאיכות המסך ואופק לתקציב התעשייה שבה אנחנו חיים.

רני בלייר: בוועדת מרדכי הידועה נקבעו סטנדרטים שהתבססו על לפחות 5 בעלי רישיון שיהיו מסחריים  בטלוויזיה.

רני בלייר: נקבעו סטנדרטים ברישיונות כך שכל זכיין בעל רישיון ישלם להפקה המקורית 50 מיליון שקל או 17% מהכנסות הערוץ.

רני בלייר: הבעיה היא שב-2015 יהיו 2 ערוצים מסחריים - בלי ערוץ 10 -  ואנחנו נישאר עם 70% פחות מסך.

רני בלייר: כרגע השוק עומד על משהו בסביבות 280 מיליון שקל.

נחמן שי: למה 2?

רני בלייר: החוק לא לוקח בחשבון את האפשרות שלא יצטרפו עוד זכיינים.

רני בלייר: הוא משאיר את התעשייה עם 17% הכנסות.

רני בלייר: במקום 380 מיליון, כולל ערוץ 10, זה מגיע ל-140 מיליון.

רני בלייר: זה אומר ששני שליש מהתעשייה הולכת הביתה, או ששני שליש מאיכות המסך לא נראה ב-15 השנים הקרובות.

אופיר אקוניס: זאת אומרת שהמצב עכשיו מצוין ואתה מתריע מפני התדרדרות.

רני בלייר: המצב לא מצוין.

רני בלייר: על המצב הזה אנחנו מוכנים לשמור ולהגן.

רני בלייר: אנחנו מוכנים לשמור ולהגן על 300  מיליון תקציב שבא מהערוצים המסחריים.

יוסי ורשבסקי: מנכ"ל רשות השידור אמר שהוא הולך להכניס 300 מיליון שקל.

רני בלייר: אנחנו נפגוש את מנכ"ל רשות השידור.

רני בלייר: אני בתפקידי כיושב-ראש הבמאים ראיתי  3 מנכ"לים ברשות השידור.

רני בלייר: בעלי הרישיונות הולכים לקבל אופק כלכלי של 15 שנה, כאשר תקציב סוגה העילית שכולל בתוכו קולנוע, מחויבויות לקולנוע, סדרות דרמה שמייצגות את המציאות הישראלית וסרטי תעודה הולכים לרדת לתקציבים של 140 מיליון מ-380.

רני בלייר: חבר'ה, זה לא מצחיק.

רני בלייר: אנחנו דורשים 30% מההכנסות.

רני בלייר: אם ייכנס עוד ערוץ האחוזים ירדו בהדרגה.

רני בלייר: צריך לייצב את השוק הזה.

רני בלייר: זה אופק מול אופק.

רני בלייר: זה אופק ערכי  מול אופק כלכלי.

משה כחלון: גם אופק ערכי הוא אופק כלכלי.

כרמל שאמה-הכהן: בכל דבריך שמעתי רק כסף, לא שמעתי ערכים.

אופיר אקוניס: אני מקווה שגם בעניין הזה של היצירה והסרטים הישראלים האופק שיינתן יפתח את השיח.

אופיר אקוניס: אני ראיתי סרט מצוין בשם "פעם הייתי".

אופיר אקוניס: הוא לא הראה את ישראל כמדינה כובשת.

רני בלייר: כל מה שאנחנו מבקשים זה מנגנון הדרגתי.

אופיר אקוניס: תנו לעוד מחשבות להיכנס, לא רק התחום הזה.

רני בלייר: אני מוכן לזמן דיון רציני בתפישת העולם של יצירת הקולנוע הישראלי ולהוכיח שאין בה פוליטיקה.

נחמן שי: אני לא רוצה שתתנצל על זה.

נחמן שי: זה לא המקום שבו תתחיל להסביר איך אתה עושה סרטים.

נחמן שי: אתה תעשה סרטים על מה שאתה רוצה לעשות סרטים.

נחמן שי: המדינה לא תתערב לך בתכנים של הסרטים.

אופיר אקוניס: היא רק תשלם.

משה דנון: חובתה של המדינה לממן סרטים.

אופיר אקוניס: לממן סרטים זה לא רק לממן סרטים נגדה.

משה דנון: זה לא לממן סרטים נגדה.

משה דנון: זאת מדינה דמוקרטית שמממנת סרטים דמוקרטיים שמביעים דעה.

משה דנון: יש פלורליזם לכל רוחב הקשת.

אופיר אקוניס: תראה לי.

משה דנון: האם הוועדה הזאת הפכה להיות ועדת תוכן?

אופיר אקוניס: התפקיד של הממשלה הוא רק לתת כסף.

נחמן שי: התפקיד של הממשלה הוא לתמוך בתעשיית הקולנוע במדינת ישראל.

נחמן שי: היא עושה את זה יפה.

משה דנון: הדיון על התוכן מסיט אותנו מהמצוקה שרני דיבר עליה.

משה דנון: אנחנו יורדים ב-60%,70% הכנסות.

משה דנון: איכות המסך יורדת ב-60%,70%.

משה דנון: צריך לתת את הדעת על הדבר הזה, מעבר לעניין של איזו קשת ואיזה יצירות יוצרים.

אופיר אקוניס: אתם רוצים את הכסף, אבל לא רוצים את חופש המחשבה.

אופיר אקוניס: תן לירמי לעשות סרטים.

משה דנון: חופש המחשבה זה מה שמניע אותנו.

נחמן שי: היינו כבר שנים בטראומה הזאת שהליכוד מקופח והליכוד לא יכול.

נחמן שי: פעם אחת, אדוני היושב-ראש, אתה מדבר על כך שהטלוויזיה לא מבטאת את דעותיך, עכשיו עברת לעולם הסרטים.

נחמן שי: מחר תיכנס לעולם הבידור.

נחמן שי: מחרתיים תיכנס לעולם התיאטראות.

נחמן שי: המדינה תומכת בתרבות.

נחמן שי: הלוואי שתתמוך יותר בתרבות ובקולנוע.

נחמן שי: הקולנוע הגיע להישגים יוצאים מן הכלל.

נחמן שי: אף אחד לא יכתיב להם תכנים.

אופיר אקוניס: בכולם.

אופיר אקוניס: לא בצד אחד ובצד הקיצוני של הצד הזה.

משה דנון: על מה אתה מדבר?

משה דנון: אתה יודע כמה יוצרים יש בשמאל ובימין?

משה דנון: אתה רוצה שנספור את זה?

משה דנון: נמלא רשימות?

משה דנון: זה מסיט את הדיון מהדבר המרכזי שאליו התכנסנו.

אופיר אקוניס: אני מוכן להיות מאותגר בכל דבר, מ"אוונטי פופולו" ועד "בופור".

אופיר אקוניס: נראה מה המדינה קיבלה מזה.

אופיר אקוניס: היא שילמה  כסף, העבירה תקציבים ששילם כל הציבור, אבל רק חלק קטן, שזה פרומיל של פרומיל מהציבור, קיבל את התמורה.

אופיר אקוניס: זאת המציאות.

אופיר אקוניס: אתם יכולים לצעוק כמה שאתם רוצים.

משה דנון: אני לא מבין איך מאשימים אותנו בדבר הזה.

משה דנון: אני לא מבין מה הולך פה.

כרמל שאמה-הכהן: אני זוכר את הגיבוי של איגוד היוצרים והבמאים  לבמאי הסרט "עג'מי".

כרמל שאמה-הכהן: האדם לקח כסף מהמדינה, הגיע לתחרות בינלאומית והשמיץ את מדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: זה דבר שאסור לתת לו יד.

כרמל שאמה-הכהן: אדם שלוקח כסף ציבורי, עושה סרט טוב.

כרמל שאמה-הכהן: .

נחמן שי: אל תערבבו.

נחמן שי: היה קוריוז.

כרמל שאמה-הכהן: הוא עמד על הבמה הכי בכירה בעולם הקולנוע והשמיץ את מדינת ישראל.

משה דנון: הוא לא השמיץ את מדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: הוא רק אמר שהוא לא מייצג אותה.

משה דנון: צריך להבין מה הוא אמר.

אופיר אקוניס: הוא אמר דברים שהוא לא היה חייב להגיד.

משה דנון: אני מציע לכולנו לבדוק למה הוא אמר את זה.

אופיר אקוניס: מדינה מתוקנת ונורמאלית לא מסבסדת אומנות שתוקפת אותה.

נחמן שי: על מה אתה מדבר?

משה דנון: בוונצואלה ובקובה עושים מה שאומרים להם לעשות.

אופיר אקוניס: אל תפתחו את השיח הזה לכיוון לא נכון.

אופיר אקוניס: אף אחד לא אמר שתעשו מה שמבקשים מכם לעשות.

נחמן שי: אופיר, אתה עושה תרגיל יפה.

נחמן שי: במקום לדבר על הבעיות הרגולטוריות, אתה מדבר על תכנים.

אופיר אקוניס: אנחנו נזעזע את השיח כי קיבלנו רוב בדעת הקהל.

אופיר אקוניס: מיעוט של מיעוט של מיעוט רוצה את הכסף ולתקוף.

אופיר אקוניס: לא יהיה יותר הדבר הזה.

אופיר אקוניס: מה שמדהים הוא שמציגים שהצד השני הוא טוב ואנחנו הרעים.

נחמן שי: זה רעיון מאוד יפה שאתה רוצה להעביר ביקורת על תכנים.

אופיר אקוניס: לא אמרתי את זה.

נחמן שי: אני לא תומך בבמאי שהתייצב בלוס אנג'לס והשמיץ את מדינת ישראל.

נחמן שי: מי שירצה להעסיק אותו בעתיד ישאל את עצמו אם הוא רוצה להעסיק אותו.

נחמן שי: זה לא דבר שהממשלה, המדינה ואנחנו בכנסת צריכים להתעסק בו.

אופיר אקוניס: המדינה רק צריכה לתת את הכסף.

משה דנון: אני לא מאמין שדבר כזה נאמר בכנסת.

אופיר אקוניס: תקבלו כסף ותפתחו את השיח.

נחמן שי: אתה לא עושה להם טובה.

נחמן שי: מדינת ישראל לא עושה 	טובה.

כרמל שאמה-הכהן: אחד שעומד על במה בינלאומית ומשמיץ את מדינת ישראל הוא טרוריסט.

כרמל שאמה-הכהן: הוא פגע בדימוי הבינלאומי.

משה דנון: אני מבין שההצהרה שנחתום על הצהרת נאמנות למדינת ישראל עדיין בתוקף.

נחמן שי: לתמוך באומנות זה לא פרוגרטיבה של הממשלה, זאת חובה של הממשלה.

אסף אמיר: איפה בטלוויזיה אתה רואה משהו שמאלני?

אסף אמיר: ב"חטופים"?

אסף אמיר: ב"רביעיית רן"?

משה דנון: מדינת ישראל במסגרת חוק תומכת דרך קרנות ביוצרים בישראל, היא לא בודקת אותם.

משה דנון: יש דתיים, חילוניים, ערבים ויהודים.

ירמי קדוש: אין מזרחיים.

משה דנון: אני מזרחי.

משה דנון: הפקת היצירה הישראלית בטלוויזיה הצטמצמה ב-60%,70%.

משה דנון: קהילה שלמה הולכת הביתה, אם זה דתיים, חילוניים, ערבים ויהודים.

נחמן שי: הדיון הזה נועד לקדם הצעת חוק מסוימת.

אופיר אקוניס: עוברים מזיכיונות לרישיונות כדי לפתוח את השיח הצר במדינת ישראל.

אופיר אקוניס: השיח הברנז'אי הוא לא השיח של החברה הישראלית.

אופיר אקוניס: השיח הברנז'אי ברוטשילד פינת שינקין הוא לא השיח הציבורי.

נחמן שי: המטרה של החוק היא להכניס גורמים נוספים שישתלבו בשוק התקשורת.

נחמן שי: יש כבר היום יותר גורמים משדרים.

נחמן שי: השיח הציבורי נעשה מגוון, מעניין ופתוח.

נחמן שי: לבוא בשנת 2010 ולהגיד שאין ייצוג לדעות, לעמדות ושהתקשורת היא אנטי הליכוד.

נחמן שי: .

אופיר אקוניס: המילה "ליכוד" לא נשמעה.

אופיר אקוניס: לא אמרתי ימין, ליכוד, מחנה לאומי.

אופיר אקוניס: מעניין שכולם הבינו.

נחמן שי: האנשים שיושבים פה יודעים היטב מה הם צריכים לעשות .

נחמן שי: הם צריכים לפתוח את הבמות ולאפשר לדעות להגיע.

נחמן שי: את זה הם עושים.

נחמן שי: הם לא מתערבים בתכנים.

נחמן שי: הם גם לא יתערבו בתכנים.

נחמן שי: לקום פה ולהאשים את התעשייה הכי מצליחה בתחום התרבות במדינת ישראל, שזאת תעשיית הקולנוע שפותחת בפנינו ארצות וקהלים, ולהגיד שהיא אנטי ישראלית כי איזה מישהו אמר משפט מטומטם בלוס אנג'לס.

נחמן שי: .

אופיר אקוניס: אתה יודע כמה נזק גרם הדבר הזה?

נחמן שי: גרם נזק בשלולית הישראלית הקטנה.

אופיר אקוניס: אחר כך הוא גם יקרא לחרם תרבותי על ישראל.

אופיר אקוניס: הוא יקבל את הכסף , ידבר נגד מדינת ישראל ויקרא לחרם תרבותי.

משה דנון: בארץ מייצרים 25 סרטים בממוצע כל שנה.

משה דנון: חלק גדול מהם נעשים על ידי אנשים שגרים מעבר לקו הירוק ומעבר לקו הסגול.

משה דנון: חלקם בוגרי בית ספר "מעלה" כאן בירושלים.

נחמן שי: גם הזכיינים וגם ערוץ 2 לא יושבים בבוקר ושואלים אם השמאל הופיע או הימין הופיע.

נחמן שי: הם משדרים שידורים שמדברים לכלל עם ישראל.

נחמן שי: הם עושים עבודה טובה מאוד בתחום הזה.

נחמן שי: מזמן לא שמענו את הטענות האלו.

רני בלייר: אנחנו חוזרים לנקודה הכי חשובה שבה עמדנו, שזה מנגנון הדרגתי של תקציבי הסוגה העילית, הדרמות וסרטי התעודה.

רני בלייר: כל עוד אין ערוצים נוספים צריך לקבוע 30% מהכנסת הערוץ, כשמשם לדרג את זה כלפי מטה.

אמיר רוזנברג: לפי גישתך, אדוני היושב-ראש, חשוב מאוד להאזין לטענה שאומרת שאת הרגולציה מפחיתים ב-70%.

אמיר רוזנברג: הכוונה היא לא רק להגיד שיש הפחתה בכסף, אלא שיש הפחתה במגוון שלם של נושאים כמו הפקות בפריפריה ודברים שנוגעים לתוכן ולתרבות.

אמיר רוזנברג: אם יהיו בחוק הזה רק 2 בעלי רישיון, אז הנזק ייגרם לאותם ערכים שאתה כרגע ניסית להגן עליהם.

אמיר רוזנברג: אם הכנסת "תפקיר" את השוק למצב שבו יהיו רק 2 בעלי רישיונות, שזה מצב אפשרי, אז לא רק אנשים ייפגעו והיצירה בצומת שינקין ורוטשילד תיפגע, אלא תיפגע בעיקר אותה רגולציה שמתייחסת לאותם מיעוטי יכולת ולסוג ההפקות שהן הפקות תרבות שעליהן אנחנו רוצים לשמור.

אמיר רוזנברג: מהבחינה הזאת אין קונפליקט בין הדבר המרכזי שלשמו התכנסנו ובין מה שהיוצרים ביקשו להביע.

תיקי וידס: אם הנושא הוא הרחבת ה-DTT אני רוצה לייצג את העניין שלי.

תיקי וידס: אני לא יודעת אם כולם מכירים את ערוץ ההידברות, אבל זה ערוץ 97 בכבלים, ביס ובהוט.

תיקי וידס: זה המקום להגיד תודה למועצה שנותנת מקום לערוצים כאלה.

תיקי וידס: מדובר בערוץ יהדות.

תיקי וידס: אנחנו כולנו הצאצאים של אברהם אבינו.

תיקי וידס: אולי הערוץ שלנו קטן וזניח ומנסה לעמוד על הרגליים, אבל הנושא שלנו הוא במהותנו.

תיקי וידס: אם מרחיבים פלטפורמה ומדברים על לתת חינם ערוצים, אז אני חושבת שאין שום סיבה לא להכניס את ערוץ היהדות לדבר הזה.

אופיר אקוניס: הממשלה לא מציעה להרחיב.

אופיר אקוניס: הממשלה הקימה ועדה.

אופיר אקוניס: מי עומד בראש הוועדה?

נגה רובינשטיין: הוועדה עוד לא הוקמה.

נגה רובינשטיין: החלטת הממשלה הייתה לפני שבוע וחצי.

אופיר אקוניס: הממשלה צריכה לאשר את הקמת הוועדה?

נגה רובינשטיין: לא.

אופיר אקוניס: מי קובע את ההרכב שלה?

אופיר אקוניס: מי מופיע בפני הוועדה?

אופיר אקוניס: האם הגברת וידס, מר קדושי או מר דנון יוכלו להופיע בפני הוועדה?

נגה רובינשטיין: הוועדה תקום ותחליט את מי היא שומעת ואת מי היא לא שומעת.

אופיר אקוניס: היא תשמע את כולם.

אופיר אקוניס: אולי לגברת וידס מערוץ ההידברות יהיו טענות כבדות משקל.

תיקי וידס: הילדים שלנו יודעים על אבירי השולחן העגול יותר מאשר על ארץ יהודה שהייתה פה לפני 2000 שנה.

תיקי וידס: אין שום סיבה לא לעשות סדרות היסטוריות ודברים כאלה בגלל שהתקציבים הולכים לדברים אחרים.

ירמי קדושי: החוק הזה של הרישיונות זה חוק מאוד חשוב, הוא צו השעה.

ירמי קדושי: יש היום הרבה יוצרים וקהל גדול  שמנודה מהתקשורת הישראלית והוא לא חלק מהמשחק.

ירמי קדושי: אני מברך את שר התקשורת שהעלה את החוק הזה מחדש.

ירמי קדושי: אני חושב שצריך להריץ אותו כמה שיותר מהר על-מנת שיעבור.

ירמי קדושי: מר בלייר אמר שצריך להעלות את הפקות המקור ולהעלות את ההתחייבויות.זה מה שיגרום לעוד אנשים לא להיכנס להימור, כי לא תהיה להם האפשרות להיכנס.

ירמי קדושי: כמו שיש היום מרכזי מזון ואף אחד לא מכריח את מרכז המזון למכור ולקנות מוצרים, כך צריכות להיות  פה תחנות טלוויזיה כדי שלקהל יהיה את החופש לבחור מה הוא רוצה ומה הוא לא רוצה.

ירמי קדושי: תחנות הטלוויזיה והערוצים צריכים להיפתח בצורה די חופשית.

ירמי קדושי: זה כמו לשלם למונית ולכל דבר שהוא.

ירמי קדושי: הרגולטור צריך לבוא ולהגיד מה אל תעשה, לא מה שתעשה.

ירמי קדושי: הרגולטור צריך לתת חוקים מה אסור לעשות בתחנות שידור, ובאיזה עבירות אפשר לסגור ולהחשיך את המסך.

ירמי קדושי: תהיה אז אפשרות  להחשיך מסך כי יהיו הרבה ערוצים.

ירמי קדושי: אם אנחנו יוצאים מראש בהצהרה שלא יהיו הרבה ערוצים, לא יהיה גיוון תרבותי.

ירמי קדושי: אני יכול להעיד מהרחוב, מהאנשים ומהלך הרוחות בשכונות, בעיירות פיתוח ובהרבה מקומות שמה שאמרת, אדוני היושב-ראש, מאוד מוצדק.

ירמי קדושי: קורה בחדשות שיש צד אחד שמיוצג.

ירמי קדושי: זה קורה בשיח התרבותי בטלוויזיה.

ירמי קדושי: אני שומע שדרנים, כתבים ותכניות בידור של טוק-שואו בטלוויזיה שמייצגים צד אחד וצוחקים על צד אחר בפוליטיקה, בתרבות.

ירמי קדושי: יש פה קבוצה לא מגוונת ששולטת בתרבות הישראלית.

ירמי קדושי: צריך להכניס אנשים אחרים על-מנת שיהיה מגוון של דעות.

ירמי קדושי: יש קהל מאוד מגוון במדינת ישראל.

ירמי קדושי: אנחנו עם של קיבוץ גלויות.

ירמי קדושי: אנשים עלו מכל מיני מקומות.

ירמי קדושי: יש כאן גיוון תרבויות.

ירמי קדושי: יש כאן אנשים שאוהבים כל מיני דברים אחרים.

ירמי קדושי: לא כל אחד אוהב את מה שהשכן שלו אוהב.

ירמי קדושי: לא הגיוני שהמדינה הזאת תנוהל חד-כיוונית על ידי קבוצה קטנה שהשתלטה על העניין.

ירמי קדושי: מר בלייר אומר לתת כוח ליוצרים.

ירמי קדושי: על איזה יוצרים הוא מדבר?

נגה רובינשטיין: הוא דיבר על היצירה.

ירמי קדושי: אני חושב שזו לא היצירה אלא היוצרים.

ירמי קדושי: הכסף הזה מגיע רק אליהם.

ירמי קדושי: תעשו חקירה ותראו לאיפה הכסף הזה הולך.

ירמי קדושי: הוא לא הלך לשכונות, לעיירות הפיתוח, ליוצרים לא מאוגדים, אלא לאנשים מסוימים.

ירמי קדושי: רוב הסרטים בישראל מייצגים דעה מסוימת.

ירמי קדושי: יש הרבה סרטים שמאלניים.

ירמי קדושי: מעדיפים לתת כסף לערבים שהולכים  נגד ישראל מאשר למזרחיים שרוצים להראות את המצוקה.

ירמי קדושי: כאשר אנחנו באנו ואמרנו שיש מצוקה בקרית מלאכי, אמרו לנו להראות את המצוקה בעזה, איך הילדים שם סובלים ואיך החיילים גורמים להם בלגן.

ירמי קדושי: הם מעדיפים לתת את זה מאשר לתת את הבעיות הכלכליות והחברתיות שיש במדינה.

ירמי קדושי: מי מתעסק היום בטלוויזיה בקטע החברתי?

ירמי קדושי: אני לא רואה שום תכנית חברתית בטלוויזיה.

ירמי קדושי: רוב התכניות מדברות על אג'נדה מסוימת של אותם אנשים.

ירמי קדושי: אני לא אומר שלאותם אנשים אין זכות ביטוי, אבל גם אנשים אחרים רוצים להיות בתמונה.

ירמי קדושי: מר מגנזי אמר שלא יהיה פרסום ושלא יהיו תחנות.

ירמי קדושי: אני לא רואה את זה כך.

ירמי קדושי: אם נפתח את שוק הפרסום כמו באינטרנט הוא יהיה מאוד מגוון, מאוד פתוח, יוכלו להיכנס עוד אנשים לעוגת הפרסום כך שהיא תגדל.

ירמי קדושי: מרכזי המזון בישראל נשלטו פעם על ידי הקואופ ועל ידי הריבוע הכחול.

ירמי קדושי: היום יש שוק חופשי, כלכלה חופשית, אנשים קונים איפה שהם רוצים.

ירמי קדושי: יש מלא חברות וגיוון של מוצרים.

ירמי קדושי: כך צריכה להיות הטלוויזיה בישראל.

רני בלייר: אני מייצג 500 במאים ו-4000 אנשי תעשייה.

רני בלייר: אפשר לבדוק מאיזה עדה הם, מאיזו פריפריה הם הגיעו.

רני בלייר: אחר כך שיגיד אם אנחנו אליטה שלוקחת את הכסף.

ירמי קדוש: אני מדבר על התוכן.

רני בלייר: תבדוק את התוכן ותראה כמה מזרחיות יש.

אופיר אקוניס: אנחנו נתחיל בהקראת הצעת החוק של משרד התקשורת.

טל רוזנפלד: חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33) (מעבר מזיכיונות לרישיונות בשידורי טלוויזיה), התש"ע-2010 פרק א': מעבר מזיכיונות לרישיונות בשידורי טלוויזיה עד יום י"ח בחשון התשע"ו (31 באוקטובר 2015) – תיקוני חקיקה.

טל רוזנפלד: סימן א': תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 1. בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1 -  (1) ההגדרה "בעל זיכיון" – תימחק; (2) אחרי ההגדרה "השר" יבוא: "זיכיון לשידורי טלוויזיה" – זיכיון שניתן לפי חוק זה לקיום שידורי טלוויזיה;" (3) אחרי ההגדרה "זיכיון לשידורי רדיו" יבוא:"זיכיון לשידורים" – זיכיון לשידורי רדיו או זיכיון לשידורי טלוויזיה;" (4) אחרי ההגדרה "יחידת שידור" יבוא: "מועד המעבר" – יום ו' בטבת התשע"ב (1 בינואר 2012); "מורשה לשידורים" – בעל רישיון לשידורים או בעל זיכיון לשידורים;" (5) אחרי ההגדרה "קרוב" יבוא: "רישיון לשידורי טלוויזיה = רישיון שניתן לפי חוק זה לקיום שידורי טלוויזיה;" (6) אחרי ההגדרה "רישיון לשידורי רדיו"יבוא: "רישיון לשידורים" – רישיון לשידורי רדיו או רישיון לשידורי טלוויזיה;" (7) אחרי ההגדרה "תיקון מס' 32" יבוא: "תיקון מס' 33" – חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 33), התש"ע-2010;"

נגה רובינשטיין: יש כאן הגדרות שמעדכנות מי הוא בעל רישיון, מי הוא בעל זיכיון.

נגה רובינשטיין: אלו התאמות טכניות שנדרשות לשם הסעיפים המהותיים אחר כך.

אופיר אקוניס: מה לגבי מועד המעבר?

נגה רובינשטיין: מועד המעבר הוא 1 בינואר 2012.

נגה רובינשטיין: ממנו והלאה אפשר להגיש בקשה לקבלת רישיון.

אופיר אקוניס: מר מגנזי, הערת משהו במצגת שלך על הדבר הזה.

שאול מגנזי: כשידברו על המעבר של זכייני ערוץ 2 זה יהיה רלוונטי.

שאול מגנזי: שם מוזכר העניין שאפשר לעבור רק ב-2 נקודות זמן.

אופיר אקוניס: למה המועד נקבע ל-1 בינואר 2012?

נגה רובינשטיין: לקראת אותו מועד התדרים האנלוגיים אמורים להתפנות כך שתהיה עוד אפשרות טכנולוגית או טכנית לגורמים משדרים  נוספים לשדר באוויר.

נגה רובינשטיין: מדובר בהערכה כלכלית שבאותו מועד, על בסיס הרחבה של שוק הפרסום, תהיה אפשרות כלכלית לגורמים נוספים להיכנס לתחום הזה.

אופיר אקוניס: מדובר ברעיון שלכם לאישור הפרסום בכבלים ובלווין?

נגה רובינשטיין: זה לא קשור, על אף שבפני הוועדה גם הדבר הזה הובא בחשבון.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שעל אחת וכמה כאשר אין כרגע פרסום בכבלים ובלווין.

נגה רובינשטיין: גם כאשר הובאה בפני ועדת מרדכי ההצעה לאפשר פרסום מיידי בכבלים ובלווין, עדיין הוועדה סברה שיש ייתכנות כלכלית לגורמים נוספים לשדר שידורים בטלוויזיה הפתוחה.

אופיר אקוניס: למה לא נגיד 1 בינואר 2013?

משה כחלון: מבחינה טכנית מדינת ישראל יודעת לספק רישיונות ב-1 בינואר 2012.

משה כחלון: זה לא קשור לפרסומות, לא קשור לערוץ 2. היום היא לא יכולה.

משה כחלון: יש לה 2 רצועות.

משה כחלון: ב-2012 יהיו לה יותר.

נגה רובינשטיין: בגלל התדרים האנלוגיים שניתנים.

מנשה סמירה: בהנחה שהחוק יתקבל ונעמוד בלוח הזמנים, יהיה צורך כשנה וחצי להרחבת המערך כדי לקלוט בעלי רישיונות נוספים.

מנשה סמירה: זה יכול להיות פער של חודש, חודשיים ושלושה.

מנשה סמירה: זה ישליך על הרחבת המערך הדיגיטלי, כי צריך יהיה להכשיר מקום.

מנשה סמירה: אם לא יהיו עיכובים זה בסדר גמור.

מנשה סמירה: צריך לפנות מקום לבעלי רישיונות נוספים, לערוצים נוספים שיעלו במערך הדיגיטלי.

מנשה סמירה: צריך להיערך.

מנשה סמירה: אם יהיו 3 זה בסדר, אבל אם יהיו 4,5 חייבים להיערך.

משה כחלון: כמה זמן צריך?

מנשה סמירה: שנה וחצי מרגע קבלת ההחלטה.

אתי בנדלר: נניח שהוועדה מצביעה היום והחוק יתקבל בסוף אוקטובר.

משה כחלון: כבר היום אתם לא ערוך.

משה כחלון: אם בעוד דקה מתקבל החוק אתה לא ערוך.

נגה רובינשטיין: הבעיה היא לא פינוי התדרים האנלוגיים, אלא רק הרחבה של ה-DTT.

נגה רובינשטיין: את זה אפשר לעשות כבר היום.

נגה רובינשטיין: החוק לא מונע הרחבה.

מנשה סמירה: יש מקום היום לעוד ערוץ.

נגה רובינשטיין: הבעיה היא בעיה טכנית של משדר DTT נוסף, לא עניין של פינוי אנלוגי.

מנשה סמירה: זה גם האפיקים החדשים והרחבת המשדרים.

מנשה סמירה: זו מערכת שלמה.

נגה רובינשטיין: נכון שהפינוי האנלוגי לא קשור לזה?

מנשה סמירה: קשור אם הוא יידחה.

נגה רובינשטיין: הפינוי האנלוגי לא אמור להידחות.

נגה רובינשטיין: החוק לא נוגע בזה.

אופיר אקוניס: אולי כדאי להשאיר את התהליך לסוף החקיקה.

מנשה סמירה: זה טכני מאוד.

מנשה סמירה: זה רק עניין של ספירה של חודשים.

מנשה סמירה: זה תלוי במועד קבלת ההחלטה.

דורון אביטל: יכול להיות שצריך לתת סמכות לשר לדחות את המועד ב-3 חודשים.

מנשה סמירה: אפשרות שנייה היא להרחיב עכשיו את המערכת.

מנשה סמירה: הרחבת המערכת לא צריכה חוק.

קובי שמש: אפשר לעבוד במקביל ולעמוד בלוחות זמנים.

מנשה סמירה: אם מתחילים היום.

מנשה סמירה: אני לא חייב חקיקה בשביל להתחיל.

אתי בנדלר: יכולה להתקבל החלטה על ידי השרים המוסמכים להנחות את הרשות השנייה להיערך להרחבת מערך השידורים הספרתיים.

אתי בנדלר: בהצעת החוק שאנחנו דנים בה האוצר מציע הצעה לגבי מי שיממן את ההרחבה.

אתי בנדלר: האוצר לא מעוניין שהרחבת המערך של ה-DTT תהיה מהכספים שנמצאים היום בקופת הרשות השנייה, אלא שהזכיינים הנוכחיים, בעלי הרישיונות, רשות השידור, ערוץ הכנסת ובעל הרישיון לשידורים ייעודיים בשפה הערבית יממנו את הקמת המערך.

אתי בנדלר: יש לכך התנגדות מאוד משמעותית, כולל מטעם הכנסת בכובע שלה כמי שמשלמת עבור הפצת שידורי הכנסת.

אתי בנדלר: סברנו שהתפישה הזאת איננה נכונה.

אתי בנדלר: האוצר קיבל אותה בחלקה לגבי רשות השידור.

אתי בנדלר: האוצר כנראה לא מעוניין כרגע להנחות את הרשות השנייה להתחיל בעיבוי המערך הזה, כי הוא מקווה שיהיו כיסים אחרים שיממנו את זה.

אתי בנדלר: אני אשמח לשמוע מנציג האוצר שאני טועה.

קובי שמש: יש 2 תהליכים שצריך לרוץ איתם במקביל.

קובי שמש: כבר עכשיו אפשר להרחיב את המערכת הדיגיטלית בצורה כזאת שנוכל לעמוד ביעד של 1.1.2012.

משה כחלון: אנחנו נסכם את זה במסגרת הדיונים הפנימיים.

אופיר אקוניס: אני מציע לאשר את הסעיף, למעט ההגדרה שמדברת על מועד המעבר.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 1, למעט ההגדרה של מועד המעבר?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 5. 2. בסעיף 5(ב)(10) לחוק העיקרי, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשים לשידורים".

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 6. 3. בסעיף 6 לחוק העיקרי, במקום "בעלי זיכיונות" יבוא ,מורשים לשידורים".

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 9. 4. בסעיף 9(א) לחוק העיקרי – (1) בפסקה (3), בכל מקום, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (2) בספקה (7), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים".

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 14.

טל רוזנפלד: 5. בסעיף 14(ב) לחוק העיקרי, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים".

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 23.

טל רוזנפלד: 6. בסעיף 23 לחוק העיקרי – (1) בפסקה (2), במקום "בעלי הזיכיונות" יבוא "מורשם לשידורים", ובמקום "בעלי זיכיון" יבוא "מורשים לשידורים"; (2) בפסקה (5), במקום "בעלי זיכיונות" יבוא "המורשים לשידורים"ץ     	תיקון סעיף 24.

טל רוזנפלד: 7. בסעיף 24(א) לחוק העיקרי – (1) בפסקה (5), במקום "שבעל זיכיון" יבוא "שמורשה לשידורים"; (2) בפסקה (7), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (3) בפסקה (8) (ד), במקום "בעל זיכיון" יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה"; (4) בפסקה (10), במקום "בעל זיכיון" יבא "מורשה לשידורים"; (5) בפסקה (11), בסופה יבוא "או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה".

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 28.

טל רוזנפלד: 8. בסעיף 28(א) לחוק העיקרי – (1) בפסקה (2), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (2) בפסקה (3), במקום "שבעלי הזיכיון" יבוא "שהמורשים לשידורים" ואחרי "לתנאי הזיכיון" יבוא "לשידורים או לתנאי הרישיון לשידורים"; (3) בפסקה (5), במקום "בעלי הזיכיון" יבוא  "המורשים לשידורים"; (4) בפסקה (6), במקום "לבעלי הזיכיון" יבוא "למורשים לשידורים".

טל רוזנפלד: 9. תיקון כותרת סימן א' לפרק ג'.

טל רוזנפלד: בכותרת סימן א' לפרק ג' לחוק העיקרי, אחרי "הזיכיון לשידורים" יבוא "הזיכיון להפעלת תחנת שידור", ובמקום "לשידורי רדיו" יבוא "לשידורים".

טל רוזנפלד: 10.

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 32.

טל רוזנפלד: בסעיף 32(ב) לחוק העיקרי, במקום "בעל זיכיון וכן" יבוא "מורשה לשידורים וכן".

טל רוזנפלד: 11.

טל רוזנפלד: תיקון סעיף 33.

טל רוזנפלד: בסעיף 33 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום "זיכיונות לשידורים" יבוא "זיכיונות לשידורי רדיו" ואחרי "ורישיונות לשידורי רדיו" יבוא "וכן עד למועד המעבר – גם זיכיונות לשידורי טלוויזיה"; (2) בסעיף קטן (ב)(3), אחרי "בעל הזיכיון" יבוא "או בעל הרישיון כאמור"; (3) בסעיף קטן (ד), במקום "בעל זיכיון"" יבוא "בעל זיכיון לשידורים או בעל רישיון לשידורי רדיו".

יוסי ורשבסקי: אני רוצה לחזור לעניין של מועד המעבר.

יוסי ורשבסקי: מבחינתנו הדבר הזה אקוטי.

יוסי ורשבסקי: על זה אנחנו מדברים כל הזמן.

יוסי ורשבסקי: נראה לי שזאת בעיה טכנית ושזה פחות מסובך מאשר לעבור לירושלים.

יוסי ורשבסקי: אני מציע להצביע על זה.

יוסי ורשבסקי: על זה מהות העסק.

יוסי ורשבסקי: אנחנו דיברנו פה  אין ספור פגישות.

יוסי ורשבסקי: הבעיה הטכנית של שנה וחצי עולה פעם ראשונה.

יוסי ורשבסקי: לא שמענו על זה.

יוסי ורשבסקי: אין בעיה שאי אפשר לפתור בדברים האלה.

משה כחלון: אני הסכמתי שזה לא יוצבע.

משה כחלון: אני מכיר בחשיבות ומבין את המשמעויות אם זה לא יהיה ב-2012.

משה כחלון: אנחנו לא הצבענו נגד.

משה כחלון: הוועדה לא הצביעה נגד.

משה כחלון: יש כמה דברים קטנים לבדוק.

משה כחלון: אין לי ספק שהעניין הזה יסודר גם אם זה יצריך מאמץ גדול מאוד מהאוצר ומאיתנו.

אופיר אקוניס: אני תומך תמיכה מלאה בעמדתו של שר התקשורת.

אופיר אקוניס: עד 27 בינואר 2012 אתם בזיכיון.

נגה רובינשטיין: בין 2012 ל-2014 אפשר להאריך.

אופיר אקוניס: משרד התקשורת יביא במהרה את המלצתו לגבי התאריך.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיפים 2-11?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: הוספת סעיפים 33א ו-33ב.

טל רוזנפלד: 12.

טל רוזנפלד: אחרי סעיף 33 לחוק העיקרי יבוא 33א "רישיון לשידורי טלוויזיה ותנאיו (א) המועצה רשאית להעניק רישיון לשידורי טלוויזיה למבקש רישיון כאמור (בסעיף זה – המבקש) בהתקיים כל אלה: (1) במבקש מתקיימים התנאים המפורטים בסעיף 41(א)(2) עד (4);

נגה רובינשטיין: סעיף 41(א)(2) עד(4) מדבר על כך שהוא לא הורשע בעבירה שלדעת היועץ המשפטי לממשלה יש עימה קלון, ואם הוא תאגיד, מנהלו או אדם שהוא בעל עניין בתאגיד לא הורשע כאמור; הוא אינו סוכן פרסום או סוכן של מבצע כהגדרתו בחוק זכויות מבצעים התשמ"ד-1984; הוא אינו תאגיד שאחת ממטרותיו או מפעולותיו העיקריות הינה רכישת אמצעי פרסום, לרבות זמן שידור תשדירי פרסומת למחזיקים באמצעי שליטה בו.

טל רוזנפלד: (2) המבקש הוא תאגיד הרשום בישראל אשר היכולת לכוון את פעולתו וחמישים ואחד אחוזים לפחות מכל אמצעי השליטה בו, הם בידי תושבי ישראל שהם אזרחים ישראליים כמשמעותם בחוק האזרחות, התשי"ב-1952, או שהם בעלי רישיון לישיבת קבע לפי סעיף 2(א)(4) לחוק הכניסה לישראל, התשי"ב-1952, או בידי תאגידים רשומים בישראל שמתקיימים בהם התנאים האמורים; (3) המבקש הפקיד בידי הרשות בטוחות כמפורט להלן, בהתאם לכללים שקבעה המועצה לפי סעיף 33ב(א)(2): (א) ערבות בנקאית אוטונומית להבטחת מילוי ההוראות לפי חוק זה, כללי המועצה ותנאי הרישיון; (ב) ערבות בנקאית אוטונומית או פיקדון להבטחת ההוצאות שעל בעל הרישיון להוציא לשם הפקת תכניות סוגה עילית וסרטים ישראליים, לפי הוראות התופסת השנייה; (4) המבקש מקיים כל תנאי נוסף שהוא נדרש לקיים ושנקבע לפי סעיף קטן (ג), ככל שנקבע תנאי כאמור.

נגה רובינשטיין: מה שנמצא כאן הוא בעצם הבסיס שנמצא בסעיף 41(א).

נגה רובינשטיין: יש כאן אפשרות, בנוסף למי שהוא אזרח ישראל, גם למי שהוא בעל רישיון לישיבת קבע לפי סעיף 2(א)(4)  לחוק הכניסה לישראל.

נגה רובינשטיין: גם מי שיש לו סטטוס של תושב קבע  יוכל להיות מי שנחשב כישראלי לצורך האחזקה של 51% לבעל רישיון לשידורי טלוויזיה.

אתי בנדלר: לאיזה צורך זה הוסף?

אתי בנדלר: איך התעוררה המחשבה לגבי בעל רישיון לישיבת קבע?

אתי בנדלר: עד כה תמיד היה תנאי של אזרחות ותושבות.

דנה נויפלד: הסעיף מאז ומעולם קבע תושבות ואזרחות כתנאי לאחזקה ברישיון.

דנה נויפלד: מצאנו שהדרישה הזאת מתקיימת.

דנה נויפלד: אין שום סיבה לאבחנה בין אזרח לבין מי שהוא תושב קבע.

אתי בנדלר: מה הם התנאים לקבל תושבות קבע לעומת התנאים לקבלת אזרחות?

אתי בנדלר: מי איננו עונה על התנאי האחד ועונה על התנאי השני?

דנה נויפלד: כאשר ישראל החילה את שיפוטה במזרח ירושלים לא נתנו לתושבי מזרח ירושלים אזרחות.

דנה נויפלד: ההחלה הייתה דרך חוק הכניסה לישראל.

דנה נויפלד: הם נחשבים לתושבי קבע.

דנה נויפלד: יש הבדלים בין מי שהוא אזרח למי שהוא תושב קבע.

דנה נויפלד: אנחנו לא רואים את ההבדלים האלה כהבדלים שהם רלוונטיים להסדרה בחוק הזה.

אופיר אקוניס: למה לא כתבתם שהוא זכאי על פי חוק השבות?

אופיר אקוניס: למה משרד המשפטים הישראלי לא הציע שהוא יהיה זכאי לאזרחות על פי חוק השבות?

אופיר אקוניס: זה הרבה יותר טוב מאשר הניסוח של ישיבת קבע.

אופיר אקוניס: אני חושב שהוא צריך להיות זכאי על פי חוק השבות.

דנה נויפלד: הרציונאל של אותו סעיף שקובע את האחזקה של 51% מאמצעי השליטה בידי ישראלי שהוא תושב או אזרח נועד "לתפוס" ברשת מי שנמצא שהוא אזרח ונמצא בישראל, זאת אומרת גם אזרח וגם תושב של ישראל.

דנה נויפלד: ההגדרה של תושב קבע זה מי שנמצא כאן ממילא ואינו יכול להיכנס לתוך ההגדרה של אזרח.

דנה נויפלד: אותם רציונאליים חלים עליו כשם שהם חלים על אזרח.

דנה נויפלד: זאת כל המשמעות של החידוד.

דנה נויפלד: הרציונאל ממשיך להתקיים.

דנה נויפלד: אין טעם לאבחנה לצורך החוק הזה ולצורך ההסדרה הכלכלית בין אזרח לתושב קבע.

נגה רובינשטיין: הכוונה לייצר כאן ערוץ שמישהו בעל שליטה בו ומחזיק בשיעור 51% הוא  מישהו שמתגורר כאן לא כעובר אורח.

נגה רובינשטיין: זה מישהו שבחר לחיות כאן את חייו ולקשור את גורלו במקום הזה בין בדרך של אזרחות ובין בדרך של תושבות קבע.

נגה רובינשטיין: ההוראה היום מאפשרת גם למי שהוא אזרח וגם למי שהוא תושב קבע לשמש כגורם ישראלי בעל שליטה בערוץ שהוא ערוץ broadcast בישראל.

משה כחלון: האם היה שינוי בין החוק של האוצר לחוק הזה?

נגה רובינשטיין: היה שינוי במובן הזה שהוספה האפשרות של תושב קבע.

משה כחלון: למה משרד המשפטים לא העיר אז?

דנה נויפלד: זה היה  משהו שעלה אגב נושא אחר שהפנה את הזרקור לכיוון הסעיף הזה.

דנה נויפלד: זה בשגגה לא נכנס בנוסח הראשוני.

אופיר אקוניס: אני רוצה לחשוב על הסעיף הזה.

אופיר אקוניס: איך מר לאודר מוגדר?

אופיר אקוניס: הוא זכאי לתושבות על פי חוק השבות.

דורון אביטל: מר לאודר הוא לא זה שנדרש לקיים את דרישת הישראליות, אלא מר מימן שהוא גם אזרח וגם תושב.

נגה רובינשטיין: השאלה מה התכלית של ההוראה הזאת.

נגה רובינשטיין: התכלית של ההוראה הזאת היא שמישהו בעל שליטה בערוץ שמשדר שידורים מסחריים יהיה אדם שבחר לגור כאן לא באופן זמני אלא קשר את גורלו למדינה.

נגה רובינשטיין: ההצעה של משרד המשפטים מקיימת את התכלית הזאת.

אופיר אקוניס: מה אם הוא זכאי להיות פה על פי חוק השבות והוא תורם תרומה אדירה למדינה על ידי זה שהוא תורם לקרנות מסוימות או נותן לעמותות מסוימות מאות אלפי דולרים בשנה?

אופיר אקוניס: האם מותר או אסור לו?

נגה רובינשטיין: אין כאן שאלה שקשורה ללאום.

דנה נויפלד: השאלה לאיזה מן הדרישות אדוני מכוון את דבריו.

דנה נויפלד: שאלת הישראליות היא שאלה אחרת לגמרי.

דנה נויפלד: אנחנו ניסינו לבוא ולחדד את מה שקיים ממילא.

אופיר אקוניס: הוספתם את בעלי הרישיון לישיבת קבע.

דנה נויפלד: זה אותו רציונאל שאומר ש-51% מאמצעי השליטה בערוץ החדש יוחזקו בידי ישראלי.

דנה נויפלד: זאת הייתה התכלית.

דנה נויפלד: זה היה קיים בנוסח עד היום.

דנה נויפלד: זה גם ימשיך לחול.

דנה נויפלד: האם אתה מבקש שמי שיחזיק בערוץ הזה לא יהיה חייב להיות ישראלי, לא חייב יהיה שמרכז חייו יהיו בישראל?

דנה נויפלד: יש הצדקה לזה שמי שמחזיק ב-51% מאותו ערוץ יהיה חלק מהחברה הישראלית עליה הוא משפיע.

דנה נויפלד: אנחנו רוצים שאת הדרישה הזאת נמשיך לקיים.

דנה נויפלד: הרציונאל של תושב קבע מקיים את אותה תכלית.

דורון אביטל: אנחנו בדקנו ונמשיך לבדוק 2 דברים מצטברים.

דורון אביטל: יש מקומות אחרים בחקיקה הישראלית שלא דורשים תנאים מצטברים.

דורון אביטל: אנחנו דרשנו תושבות לא כסטטוס אלא כדי לדעת בפועל כמה ימים בשנה אדם נמצא בישראל.

דורון אביטל: דרשנו כדרישה מצטברת אזרחות.

דורון אביטל: מה שאומרים פה זה שלא נהיה חייבים  לדרוש אזרחות, אלא נוכל להסתפק במשהו אחר שנקרא רישיון לישיבת קבע.

נגה רובינשטיין: גם אזרחות וגם תושבות אלו שאלות של סטטוס.

נגה רובינשטיין: הסטטוס המינימאלי שנדרש כאן זה סטטוס של תושבות.

יגאל הררי: אני לא מבין מה המניע לא לתת למי שמגיע לכאן לפי חוק השבות.

אופיר אקוניס: אני מבקש מגברת נויפלד לבדוק את העניין של זכאות לפי חוק השבות.

נגה רובינשטיין: זאת לא שאלה.

נגה רובינשטיין: זאת החלטת מדיניות.

דנה נויפלד: המניע היחיד זה ש-51% יוחזקו על ידי תושב, אזרח או בעל רישיון לתושבות קבע.

דנה נויפלד: אין מניעה לשום דבר אחר חוץ מזה.

דנה נויפלד: אני לא מבינה את הערתו של אדוני.

אופיר אקוניס: אנחנו נצביע על הכל חוץ הסעיף הזה.

אמיר רוזנברג: סעיף קטן (3) מנוסח באופן כזה שהוא מצמצם את סמכות מועצת הרשות השנייה.

אמיר רוזנברג: בפעם הקודמת תיקנו כך שהסעיף הזה יהיה לרבות תקנות הערבות וכל הסמכויות שיש למועצת הרשות השנייה.

אמיר רוזנברג: התיקון הזה לא מופיע כאן.

נגה רובינשטיין: המילה "לרבות" צריכה להתווסף.

טל רוזנפלד: (3) המבקש הפקיד בידי הרשות בטוחות, לרבות כמפורט להלן, בהתאם לכלים שקבעה המועצה לפי סעיף 33ב(א)(2): (א) ערבות בנקאית אוטונומית להבטחת מילוי ההוראות לפי חוק זה, כללי המועצה ותנאי הרישיון; (ב) ערבות בנקאית אוטונומית או פיקדון להבטחת ההוצאות שעל בעל הרישיון להוציא לשם הפקת תכניות סוגה עילית וסרטים ישראליים, לפי הוראות התוספת השנייה;

אתי בנדלר: מצביעים על סעיף 33א(א), למעט פסקה (2) שלו.

אתי בנדלר: בפסקה (3)  הוספה המילה "לרבות".

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – פה אחד     הסעיף אושר, למעט סעיף (2).

טל רוזנפלד: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), המועצה לא תיתקן למבקש, רישיון לשידורי טלוויזיה, בהתקיים אחד מהמפורטים להלן או בהתקיים האמור בסעיפים 41(ב2) או 56: (1) המבקש היה בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, במהלך שלוש השנים שקדמו למועד הגשת הבקשה לרישיון לשידורי טלוויזיה, כולן או חלקן, והמועצה מצאה כי המבקש לא קיים בתקופת הזיכיון או הרישיון אחר ההוראות לפי חוק זה, כללי המועצה או תנאי הזיכיון או הרישיון, לפי העניין ; לעניין זה לא תובא בחשבון הפרה שלדעת המועצה היא הפרה זניחה.

טל רוזנפלד: (2) בין המבקש לבין משדר מפר היו יחסים כמפורט להלן, במועד ההפרה או לאחריה, וטרם חלפו שלוש שנים ממועד סיום היחסים כאמור; (א) המבקש היה בעל עניין במשדר המפר; (ב) המשדר המפר היה בעל עניין במבקש; (ג) בעל עניין במבקש היה בעל עניין במשדר המפר; לעניין פסקה זו, יראו גם במועד פקיעתו או ביטולו של הזיכיון או הרישיון של המשדר המפר כמועד סיום היחסים בינו לבין המבקש; (3) במבקש מתקיים האמור בפסקה (3) של סעיף 42(א); (4) לדעת המועצה מתן הרישיון למבקש עלול להיות נוגד את טובת הציבור או להוות סיכון לביטחון המדינה; (5) במבקש מתקיימים תנאי או הגבלה שאסור שיתקיימו בו ושנקבעו לפי סעיף קטן (ג), ככל שנקבעו תנאי או הגבלה כאמור.

אתי בנדלר: בוורסיה הקודמת הוכנס תיקון שאומר שהפרה זניחה לא תעכב את מתן הרישיון.

אתי בנדלר: התיקון כפי שהוצבע בוועדה הוטמע כאן.

אופיר אקוניס: היה ויכוח על העניין של הזניחה.

נגה רובינשטיין: היה ויכוח אם להכניס את העניין של הזניחה, כיוון שהצעת החוק הממשלתית המקורית אמרה שכל הפרה, גם אם היא לא זניחה, לא תאפשר קבלת רישיון.

נגה רובינשטיין: זה היה עיקרון יסוד במעבר לשיטה של רישיונות וביכולת הפיקוח.

נגה רובינשטיין: לבקשת הוועדה הוספו בוורסיה הזאת המילים "הפרה זניחה".

טל רוזנפלד: (ג) המועצה רשאית לקבוע, בכללים, תנאים והגבלות למתן רישיון לשידורי טלוויזיה, בנוסף לאלה המנויים בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), במטרה להבטיח כי המבקש יקיים את שידורי הטלוויזיה בתאם להוראות לפי חוק זה, לכללי המועצה ולרישיון; כן רשאית המועצה לקבוע ברישיון לשידורי טלוויזיה תנאים, הוראות והגבלות בכל עניין הנובע מהוראות חוק זה.

טל רוזנפלד: (ד) בעל רישיון ימלא אחר כל תנאי הרישיון לשידורי טלוויזיה כפי שנקבעו ברישיונו.

טל רוזנפלד: (ה) בסעיף זה – "משדר מפר" – תאגיד שאילו היה מבקש רישיון לשידורי טלוויזיה לפי סעיף זה לא היה מקבל רישיון כאמור מהטעם האמור בסעיף קטן (ב)(1); "מועד ההפרה" – המועד שבו המשדר המפר הפר את ההוראות לפי חוק זה, כללי המועצה או תנאי הזיכיון או הרישיון, לפי העניין, כאמור בסעיף קטן (ב)(1), ואם ביצע כמה הפרות כאמור – המועד המוקדם מביניהם.

נגה רובינשטיין: הרעיון הבסיסי שנמצא בסעיף (ב) ובסעיף (ג) ו-(ד) זה שגורם שהוא מפר או חברה שהיא בעלת זיקה לאותו גורם מפר לא יוכלו לקבל רישיון.

אופיר אקוניס: מה זו חברה שהיא בעלת זיקה לגורם המפר?

נגה רובינשטיין: הרעיון הוא שהגורם שניגש לקבל את הרישיון והגורמים שקשורים אליו הם גורמים שלא הפרו הפרות בזיכיון או ברישיון, למעט הפרות שהן הפרות זניחות.

דורון אביטל: סעיפים (ג) ו-(ד) לא קשורים לנושא של משדר מפר או לא משדר מפר.

דורון אביטל: הם קובעים עיקרון שהוצבע ומקובל לגבי כך שהמועצה מוסמכת לקבוע תנאים ברישיון ובעל רישיון צריך למלא אחר התנאים האלה.

דורון אביטל: זה לא קשור לכל ההסדר שאדוני החליט שלא להצביע עליו.

דנה נויפלד: מה שמטריד אותך לא מתקשר לנוסח הזה, כי הנוסח הזה מדבר על בעלי רישיונות באשר הם בעלי רישיונות.

דנה נויפלד: הוא לא מדבר על סגירת המעברים למיניהם.

דנה נויפלד: על העיקרון הזה אדוני יכול להצביע עכשיו.

נגה רובינשטיין: (ב) מתייחס למעבר בין רישיון לרישיון, לא בין זיכיון לרישיון.

דנה נויפלד: הסעיף הזה חל על עולם הרישיונות העתידי והמעבר בין רישיון לרישיון.

דנה נויפלד: הוא לא חל על המעבר בין הזיכיון לרישיון.

דנה נויפלד: אין מניעה להצביע על זה כבר עכשיו.

אתי בנדלר: השאלה אם יש מקום לקבוע דין שונה.

נגה רובינשטיין: כל 15 שנה יש נקודת בדיקה.

דורון אביטל: כמו למשל קבוצה שנשלל רישיונה ואחר כך פונה בבקשה לקבל רישיון חדש, או שחלקים מאותה קבוצה שותפים לאותו גורם שפונה לקבל רישיון חדש.

אופיר אקוניס: אתם מחוקקים את זה עם איזו שהיא ראייה ל-2027.

אופיר אקוניס: מתי מתבצעת נקודת הבחינה הזאת?

נגה רובינשטיין: נקודת הבחינה יכולה להיות ב-3 סיטואציות.

נגה רובינשטיין: סיטואציה אחת במעבר מזיכיון לרישיון, סיטואציה שנייה במעבר מרישיון לרישיון, סיטואציה שלישית שבא גורם חדש לקבל רישיון שהיה בעבר בעל זיכיון והפסיק את שידוריו.

נגה רובינשטיין: סעיף (ב) שהקראנו מתייחס למעבר מרישיון לרישיון, או ממעבר של אדם בעל זיכיון שנוצרת הפסקה בפעילות שלו ואז הוא פונה לקבלת רישיון.

דנה נויפלד: יש סעיפים ספציפיים שעניינם מעבר של בעלי הזיכיון לבעלי רישיונות.

דנה נויפלד: זה מופיע בסעיף 52.

דנה נויפלד: החוק אמור להתקיים עוד שנים ארוכות.

מנשה סמירה: זה מתקיים בכל עת שמוגשת בקשה.

דנה נויפלד: משנת 2012 ואילך.

אמיר רוזנברג: ההבהרה שנאמרה פה בעל-פה לא ברורה מתוך הסעיף.

אמיר רוזנברג: צריך להיות ברור שהסעיף הזה איננו מתייחס לבעלי הזיכיון.

אמיר רוזנברג: כל המנגנון שהוא הפר הפרה זניחה חסר כאן.

דנה נויפלד: יש סעיפים שמדברים על מה קורה בבדיקות כאשר נמצא שיש חוסר.

דנה נויפלד: שם יש את ההשלמה לעניין הערבות.

אמיר רוזנברג: יש את הסעיף שבו בעל זיכיון רוצה לקבל רישיון ויש לו הפרה זניחה.

אמיר רוזנברג: יצרתם מנגנון שאומר לו שייתן ערבות בנקאית וישלים את זה תוך שנה.

אמיר רוזנברג: פה יש הפרה זניחה.

אמיר רוזנברג: הוא יקבל רישיון, אבל לא יהיו לו את המנגנונים המגינים האלה שאומרים לו שבגובה ההפרה הזניחה שלו ייעשה את אותו מנגנון.

אמיר רוזנברג: אין שום סיבה שזה לא יהיה כאן.

אמיר רוזנברג: זה לא קשור לבדיקה.

נגה רובינשטיין: הם שניהם נמצאים במנגנון הבדיקה.

אמיר רוזנברג: זה אותו מנגנון בדיוק.

דנה נויפלד: מדברים על סיטואציה מאוד ספציפית שבה בעל רישיון אחד יכול להפוך להיות בעל רישיון אחר.

דנה נויפלד: זה מישהו שכבר הפסיק לשדר.

אמיר רוזנברג: תורידי את המילים "בעל זיכיון".

נגה רובינשטיין: הסיטואציה  מדברת על זה שבעל זיכיון או בעל רישיון הפסיק לשדר.

נגה רובינשטיין: אם הוא הפסיק לשדר, איך בעוד 3 שנים הוא יתקן את ההפרה שלו?

דורון אביטל: בסעיפים שיש המשכיות יש היגיון לבוא ולהגיד שהוא יוכל להמשיך ולהשלים את המשך ההפרות בהמשך תקופת הרישיון.

דורון אביטל: כאן אין המשכיות.

אמיר רוזנברג: נניח שנקבע שזניחה זה 50 מיליון שקל.

אמיר רוזנברג: הוא יגיד לעצמו שהוא יחכה שנה, שנתיים, שלוש.

נגה רובינשטיין: הפרה של 50 מיליון זו לא הפרה זניחה.

אמיר רוזנברג: אם ההפרה לא הייתה זניחה הוא בכלל לא היה יכול לקבל רישיון.

אמיר רוזנברג: אין הגיון לא להכניס את הדבר הזה.

נגה רובינשטיין: כאשר אין רצף קשה לבקש השלמה.

נגה רובינשטיין: אם אדם סיים את שידוריו בשנת  2012, מתחיל לשדר בשנת 2015 ונמצאה שהייתה לו איזו שהיא הפרה זניחה בשנת 2008, קשה לבקש ממנו במהלך שנת 2015, 2016  לתקן את ההפרה הזניחה.

נגה רובינשטיין: זה משהו שהוא לא ראלי.

נגה רובינשטיין: תחליט הוועדה מה שתחליט.

נגה רובינשטיין: 50 מיליון שקל זאת לא הפרה זניחה.

אמיר רוזנברג: מהרגע שקבעתם שחשוב לכם שיבוא אדם "נקי" חשוב להתמודד עם העניין של זניחה או לא זניחה.

נגה רובינשטיין: הוועדה החליטה בפעם הקודמת שאדם שהפר הפרה זניחה לא דבק בו איזה שהוא פגם שיכול למנוע ממנו לקבל רישיון בהמשך, לכן נעשתה אבחנה בין זניחה ללא זניחה.

אמיר רוזנברג: בעוד חודש יבוא הערוץ השני ויגיד שהמשפט שאמרת חל עליו.

נגה רובינשטיין: בהיבט המשפטי אין מניעה להוסיף מנגנון כזה.

נגה רובינשטיין: זה עניין שכרוך בקבלת  החלטה על ידי הוועדה.

נגה רובינשטיין: השאלה היא אם במקום שבו מתקיימת הפסקה בין השידורים  יהיה את אותו מנגנון של קיום מחויבות.

נגה רובינשטיין: אפשר להוסיף את זה.

נגה רובינשטיין: יכול להיות שצריך לקבוע פרק זמן שונה מפרק זמן של 3 שנים.

נגה רובינשטיין: אולי אפשר לדבר על פרק זמן של שנה.

דורון אביטל: אפשר להותיר את זה לשיקול דעת המועצה.

אתי בנדלר: כיצד המועצה תפעיל את שיקול דעתה?

דורון אביטל: בהתאם לנסיבות.

אתי בנדלר: אפשר להשאיר את ה-3 שנים, ובלבד שאם מדובר במי שהיה בעל זיכיון או בעל רישיון והוא מבקש את הרישיון החדש לתקופה של עד שנה, ההפרות הזניחות שלו יתווספו למחויבות שלו.

אתי בנדלר: זה יתווסף לסעיף (ב).

אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים על הסעיף עם התיקון של היועצת המשפטית לוועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – פה אחד     אושר

טל רוזנפלד: 33ב.

טל רוזנפלד: כללים למתן רישיון לשידורי טלוויזיה (א) המועצה תקבע בכללים הוראות בענייניה אלה: (1) המועד שממנו ניתן להגיש בקשה לקבלת רישיון לשידורי טלוויזיה לפי הוראות סעיף 33א, במטרה לאפשר את תחילת השידורים בידי בעל הרישיון החל במועד המעבר; (2) הוראות לעניין הבטוחות שעל המבקש להפקיד לפי סעיף 33א(א)(3), לרבות סכומיהן, מועדי הפקדתן ודרכי מימושן.

טל רוזנפלד: (ב) המועצה רשאית לקבוע בכללים הוראות נוספות לעניין מתן רישיון לשידורי טלוויזיה, בין השאר, בעניינים אלה: (1) דרכי הגשת בקשה למתן רישיון והטיפול בה; (2) מידע שעל המבקש לגלות למועצה לרבות מידע לגבי בעל עניין במבקש ולגבי כל גורם אחר שיש לו, במישרין או בעקיפין, אמצעי שליטה במבקש; (3) מסמכים שעל המבקש להמציא למועצה לצורך קבלת הרישיון.

טל רוזנפלד: "

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 33ב?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה     בעד – פה אחד     אושר

טל רוזנפלד: 13. תיקון סעיף 34.

טל רוזנפלד: בסעיף 34 לחוק העיקרי – (1) בכותרת השוליים, במקום "ורישיון לשידורי רדיו" יבוא "ורישיון לשידורים והליך בדיקה"; (2) אחרי סעיף קטן (ב1) יבוא: (ב2) על אף הוראות סעיף קטן (ב1), תקופת תוקפו של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 שניתן לזוכה במכרז אחרי יום תחילתו של תיקון מס' 33 ולפני מועד המעבר, תהיה עד יום י"ח בחשוון התשע"ו (31 באוקטובר 2015); על זיכיון כאמור לא יחולו הוראות סעיף קטן (ב1) סיפה.

טל רוזנפלד: "; (3) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא" "(ד) על אף הוראות סעיף קטן (ג)(1), תקופת תוקפו של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי שניתן לזוכה במכרז אחרי יום תחילתו של תיקון מס' 33 ולפני מועד המעבר, תהיה עד יום י"ח בחשוון התשע"ו (31 באוקטובר 2015);על זיכיון כאמור לא יחולו הוראות סעיף קטן (ג)(2).

טל רוזנפלד: (ה) (1) תקופת תוקפו של רישיון לשידורי טלוויזיה תהיה 15 שנים מהמועד שבו החל בעל הרישיון בשידוריו, ובלבד שהמועד האמור לא יקדם למועד המעבר.

טל רוזנפלד: (2) בלי לגרוע מסמכויות המועצה לפי חוק זה, אחת לארבע שנים החל במועד תחילת תוקפו של הרישיון לשידורי טלוויזיה, תקיים המועצה הליך בדיקה שבו תבחן כיצד מילא בעל הרישיון בתקופה האמורה אחר ההוראות לפי חוק זה, כל לי המועצה ותנאי הרישיון, שעניינם תוכן השידורים ובכלל זה מימון הפקה ורכישה של תכניות (בסעיף קטן זה – הוראות הדין); הליך הבדיקה לפי פסקה זו יחל בתום כל ארבע שנים כאמור ויסתיים לא יאוחר משנה מתום ארבע השנים האמורות.

טל רוזנפלד: (3) מצאה המועצה בהליך הבדיקה לפי פסקה (2) כי בעל הרישיון הפר את הוראות הדין, אך חומרת ההפרה אינה מצדיקה, לדעת המועצה, ביטול הרישיון בהתאם לסמכותה לפי סעיף 37, תורה לו, בתוך 45 ימים ממועד סיום הבדיקה, ולאחר שנתנה לו הזדמנות להשמיע את טענותיו, כיצד לתקן את ההפרה במהלך תקופה שתקבע ושלא תעלה על שנה ממועד מתן ההוראה כאמור.

טל רוזנפלד: (4) המועצה תפרסם את ממצאי הליך הבדיקה באתר האינטרנט של הרשות, ותודיע על הפרסום כאמור בשני עיתונים יומיים הנדפסים בישראל; המועצה תעביר לידיעת הוועדה את ממצאי הליך הבדיקה ואת ההוראות שנתנה לבעל הרישיון לפי פסקה (3), ככל שנתנה.

טל רוזנפלד: "

אופיר אקוניס: מאיפה בא המספר 15?

נגה רובינשטיין: המטרה של קביעת התקופה של 15 שנים היא מתן איזו  שהיא ודאות, יציבות ואופק לגורם משדר מצד אחד, ומצד שני שתקופת הרישיון לא תהיה אינסופית במובן זה שבעל רישיון ידע שהוא משדר לנצח בלי שום אפשרות הפסקה של רישיונו.

נגה רובינשטיין: התקופה נקבעה במסגרת ועדת מרדכי.

נגה רובינשטיין: אלו המלצות שהובאו לממשלה.

נגה רובינשטיין: על יסוד זה התקבלה החלטת הממשלה לתקופת רישיון בת 15 שנה.

נגה רובינשטיין: צריך לומר שתקופות הרישיון האלו יכולות להתחדש.

נגה רובינשטיין: עם תום 15 שנה נקבע מנגנון בדיקה.

נגה רובינשטיין: מנגנון הבדיקה שנקבע במהלך הדיונים האחרונים של ועדת הכלכלה היה 4 שנים מראש.

נגה רובינשטיין: זה מה שנמצא במסגרת ההצעה שנמצאת בפניכם.

אופיר אקוניס: מה זה 4 שנים מראש?

דנה נויפלד: ההצעה הייתה 5 שנים.

נגה רובינשטיין: זה קוצר ל-4 שנים.

אופיר אקוניס: האם המועצה תהיה רשאית להפסיק את הרישיון?

נגה רובינשטיין: המועצה רשאית להפסיק את הרישיון.

אופיר אקוניס: כמעט דמיוני שזה יקרה.

דורון אביטל: דווקא בעולם של רישיונות זה יהיה פחות דמיוני.

דורון אביטל: נניח יש מצב ש-6 פונים והשוק לא יכול להחזיק 6. אם לא ישללו את הרישיון לאלה שמפרים זה יפיל את כל השוק.

אופיר אקוניס: השיקול שלך לא יהיה כלכלי אלא שיקול של תכנים.

אופיר אקוניס: לא תשקול את השיקול הכלכלי ש-6 לא יכולים וצריך להוריד ל-4.

אופיר אקוניס: יכול להיות שאם אף אחד לא יפר יישארו 6.

דורון אביטל: בניגוד להיום שצריך תהליך מכרזי שאורך הרבה זמן, כאן הרישיון זה הליך שלא לוקח זמן.

דורון אביטל: אפשר להעלות ולהחליף מישהו שנשלל רישיונו.

אתי בנדלר: איגוד היוצרים ביקש הבהרה לגבי היחס בין הבדיקה השנתית המחויבת על ידי מועצת הרשות השנייה למועצה ה-4 שנתית.

אתי בנדלר: בסעיף (ה)(1) מדובר על כך שתקופת הרישיון תהיה 15 שנים מהמועד שבו החל בעל הרישיון בשידוריו.

אתי בנדלר: בפסקה (2) מדובר על 4 שנים החל ממועד תחילת תוקפו של הרישיון לשידורי טלוויזיה.

אתי בנדלר: השאלה היא אם יש חפיפה בין מועד תחילת השידורים למועד תחילת הרישיון.

אתי בנדלר: אני חושבת שצריכים לאחד את המונחים כדי שיהיה ברור למה הכוונה.

נגה רובינשטיין: אפשר לבצע האחדה של הנוסח.

אתי בנדלר: הכוונה היא מועד תחילת השידורים, שזה גם מועד תחילת הרישיון.

משה כחלון: אדם יכול לקבל היום רישיון ולהתחיל לשדר בעוד חצי שנה.

מנשה סמירה: אתה מתחיל את הספירה ממועד העלייה לאוויר.

נגה רובינשטיין: אנחנו נעשה האחדה ממועד תחילת שידוריו.

נגה רובינשטיין: יכול להיות שאדם יקבל רישיון, כמו שהיה בערוץ החדשות, ולא יעלה לאוויר.

נגה רובינשטיין: זה היה המקרה היחידי בישראל בתחום השידורים שביטלו רישיון.

אתי בנדלר: אולי אנחנו צריכים לכתוב ממועד תחילת השידורים שנקבע ברישיון, לא מהמועד בפועל.

דורון אביטל: אם קוראים את סעיף (1) בכפיפה עם סעיף (2) ניתנת התשובה.

דורון אביטל: כתוב בסעיף (1) שתחילת תוקפו של הרישיון תהיה 15 שנה מהמועד בו החל בעל הרישיון בשידוריו.

אתי בנדלר: זה רע מאוד, כי נניח שקבעתם שהשידורים יתחילו ב-1 בינואר ובפועל הם עלו לאוויר רק בחודש דצמבר.

אתי בנדלר: הרישיון יידחה ל-15 שנים מדצמבר?

מנשה סמירה: במועד שנקבע ברישיון לתחילת השידורים.

אתי בנדלר: אני מציעה שזה יהיה ממועד תחילת השידורים כפי שנקבע ברישיון.

אתי בנדלר: פסקה (4) הוספה בהתאם לדרישה של ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: כאן לא כתבו את ועדת הכלכלה, אלא רק כתבו ועדה.

אתי בנדלר: אני מבקשת שיירשם ועדת הכלכלה של הכנסת.

אופיר אקוניס: הסעיף מדבר על פרסום ב-2 עיתונים יומיים.

אופיר אקוניס: בחוק ההסדרים הממשלה מבטלת כמה מהפרסומים בעיתונות הכתובה לטובת האינטרנט.

אתי בנדלר: במסגרת החלטות הממשלה לחוק ההסדרים, יש החלטה עקרונית שאומרת שהחובה בחלק מהחיקוקים שמחייבים פרסום בעיתונות תבוטל ויסתפקו בפרסום באינטרנט.

אתי בנדלר: הביטול לא יהיה ביטול גורף, אלא יבדקו את כל החיקוקים שבהם קיימת החובה הזאת.

דנה נויפלד: התוספת הזאת היא תוספת של הוועדה.

דנה נויפלד: השאלה אם לא כדאי להוריד את זה.

אופיר אקוניס: ודאי שכדאי להוריד את זה.

אתי בנדלר: מה שעמד אז לעיני הוועדה הוא שכל אלה שיש להם עניין במעקב אחר החלטות המועצה בקשר להפרות של בעלי הרישיונות יהיו חשופים לכך וידעו על כך.

אתי בנדלר: השאלה אם פרסום באינטרנט מספיק לצורך העניין הזה.

דנה נויפלד: התכנית הזאת מוצגת גם באמצעות האינטרנט.

אופיר אקוניס: 2 העיתונים היומיים המתפרסמים בישראל יימחקו.

אמיר רוזנברג: הסעיף הזה הוא סעיף חשוב מאוד, אבל יש בו חוסר בהירות מסוימת.

אמיר רוזנברג: אנחנו יודעים שהרשות השנייה מוציאה מידי שנה דוח שבו היא מציינת את ההפרות של בעלי הרישיון.

אמיר רוזנברג: לגבי מי שלא מקיים יש לה מנגנונים שהיא רשאית.

אמיר רוזנברג: היא רשאית לבטל את רישיונו על פי אותו סעיף.

אמיר רוזנברג: אם מישהו לא מקיים את המחויבויות במשך שנתיים היא רשאית כבר לפני הבדיקה לבטל.

אמיר רוזנברג: זה בלי קשר לסעיף הזה.

אמיר רוזנברג: באו ועשו את הסעיף הזה.

אמיר רוזנברג: עכשיו שואלים למה.

אמיר רוזנברג: בסעיף הזה אמרו שאחת ל-4 שנים תתבצע בדיקה.

אמיר רוזנברג: עכשיו שואלים מה יבדקו.

אמיר רוזנברג: הם כבר בדקו כל שנה ועשו דוח.

אמיר רוזנברג: הם לא יפתחו מחדש את כל הדוחות שהם עשו בכל השנים.

אמיר רוזנברג: הסעיף הזה צריך להתייחס למי שלא מילא אחר הדוחות של הרשות.

אמיר רוזנברג: במצב כזה נותנים לו שנה ומבטלים לו את הרישיון.

אמיר רוזנברג: זה מה שצריך להיות פה.

אמיר רוזנברג: הנוסח בסעיף הזה מטיל על הרשות משהו שהיא לא יכולה לעמוד בו.

מנשה סמירה: הכוונה בבדיקה ה-4 שנתית היא לראות הפרות סדרתיות, לראות אי תיקון.

מנשה סמירה: לפעמים צריך אחרי שנה לתת זמן לתקן.

מנשה סמירה: אתה צודק שהבדיקה יותר מעמיקה.

מנשה סמירה: לשאלה אם המנגנון של השלילה יהיה אוטומטי אני חושב שצריך להשאיר שיקול דעת למועצה ולרשות.

מנשה סמירה: האוטומטי קיים בתום 15 שנה.

מנשה סמירה: יש אפשרות למועצה לשלול אחרי 4 שנים.

משה כחלון: איך אתה מתייחס לאדם שהפר בשנה הראשונה, בשנה השנייה אבל תיקן בשלישית וברביעית?

אמיר רוזנברג: כשאנחנו אומרים לרשות לעשות בדיקה פעם ב-4 שנים זה אומר שאנחנו מבקשים ממנה לפתוח את כל הדוחות שלה מחדש.

אמיר רוזנברג: המחוקק צריך להגדיר מה הוא רוצה.

אמיר רוזנברג: אני קורא ורואה את אותם המשפטים שאומרים לו לבדוק כל שנה.

אמיר רוזנברג: אני רוצה  שהרשות תבדוק כל 4 שנים את העמידה של בעל הרישיון בדוחות שהוציאה הרשות.

אמיר רוזנברג: אם הוא לא עמד בדוחות יחול הסעיף וישללו לו את הרישיון.

אמיר רוזנברג: זה אמור להיות הסעיף.

דורון אביטל: בטוח שלא במכוון אתם מצמצמים את סמכויות המועצה.

דורון אביטל: יכול להיות מצבים שההפרות הן בסדרי גודל כאלו שהמועצה תחליט לאחר דוח ראשון לא לתת להשלים, פשוט לשלול.

אתי בנדלר: בסעיף (ה)(1) ו-(2) אנחנו נדבר על מועד תחילת השידורים כפי שנקבע ברישיון.

אתי בנדלר: בפסקה (4) יימחק המשפט "ותודיע על הפרסום כאמור בשני עיתונים יומיים הנדפסים בישראל".

אתי בנדלר: במקום המילה "ועדה" ייכתבו המילים  "ועדת הכלכלה".

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד     	תודה רבה, אנחנו נתכנס כאן עוד לפני מושב החורף להמשך החקיקה.