ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 243, 2010-06-29 10:30

זבולון אורלב: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

זבולון אורלב: על סדר היום, המשך דיון בסוגיה של חדירת התנועה האסלאמית לתיכונים הערביים בישראל.

זבולון אורלב: דיון מהיר של חברי הכנסת אברהם בלילא, דנון, מילר, פיניאן.

זבולון אורלב: ישיבת המשך.

זבולון אורלב: אני מתנצל על שאני מפריע לכל אלה שמדברים.עליו אני לא יכול לצעוק, ואותו אני לא יכול להוציא.

זבולון אורלב: אבל אותך בקלות.

זבולון אורלב: אז את לא יכולה לדבר.

זבולון אורלב: ואני מדבר ברצינות גמורה.

זבולון אורלב: אפשר גם מאנשי התקשורת שמה לבקש קצת שקט?

זבולון אורלב: ידידיי בתקשורת!

זבולון אורלב: גלי ישראל.

זבולון אורלב: אנחנו שומעים אתכם עד לכאן.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: בשבוע שעבר, התחלנו את הדיון בקשר לטענות הקשות בדבר חדירת התנועה האסלאמית לתיכונים הערביים בישראל בהיבטים רבים של הסוגיה הזאת.

זבולון אורלב: אלא שבדיון הקודם הדיון לא היה מיוחד רק לסוגיה הזו של החדירה של התנועה האסלאמית, כיוון שהדיון היה קצת יותר רחב ועסק גם בסוגיות של גבולות חופש הביטוי, והוא למעשה שאב את כל זמן הוועדה, והיו דעות שבכלל היה צריך להפריד בין שני הנושאים האלה.

זבולון אורלב: אני שקלתי שוב את הנושא, מאחר שלא מיצינו את סוגיית החדירה של התנועה האסלאמית לבתי הספר התיכוניים, אנחנו החלטנו לקיים דיון המשך ולסיים אותו בשעה הקרובה, כי על פי תקנון הכנסת אנחנו את הסיכום של הדיון הזה, אם זה דיון בפרוצדורה של דיון מהיר, חייבים לשים על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: לכן חשבתי שלא בחיפזון אלא נקדיש לזה עוד.

זבולון אורלב: אני גם מקדם בברכה את מנהלת מחוז הצפון, ד"ר אורנה שמחון, שבאה מהצפון הרחוק, מגבול הלבנון, לירושלים עיר קדשנו, ואני מאוד מודה לך, וגם מביע את הערכתי לממונה על החינוך הערבי, ששניהם לא היו בדיון הקודם, ולכן גם לא יכולנו לסכם את הדיון הזה.

זבולון אורלב: חברי הכנסת שפתחו את הדיון הקודם, ואני אתן תיכף לציון פיניאן שייצג את חברי הכנסת האלה, טוענים טענה שיש עובדות המצביעות על כך שהתנועה האסלאמית, שהיא תנועה עוינת את מדינת ישראל, שהיא תנועה החותרת תחת אושיות קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, חודרת לבתי הספר גם במובן של השפעה על מורים, גם במובן של השפעה על תלמידים, גם במובן של תוכניות לימודים.

זבולון אורלב: ועד אנה אנחנו באים שהרי מערכת החינוך היא מערכת ממלכתית, שכל מי שבא בשעריה צריך לקבל את האישור של משרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: והשאלה היא האם משרד החינוך והתרבות מקיים את כל הפיקוח הראוי במגזר הערבי על מנת שנהיה בטוחים שמתקיים שם חינוך ממלכתי על פי אמות המידה הממלכתיות כפי שמשרד החינוך קובע, ואין לנו מחלוקת לגבי אמות המידה שמשרד החינוך קובע.

זבולון אורלב: כל השאלה היא באמת מה נעשה בתוך הכפרים הערביים.

זבולון אורלב: לצערנו רק אתמול התוודענו למעצר של מספר צעירים ערביים מהגליל, שבשלב זה הם רק חשודים.

זבולון אורלב: הם נעצרו.

זבולון אורלב: הם נחקרים בדבר הקשר בינם לבין ארגון אל קאעידה, שהוא ארגון טרוריסטי אסלאמי מהקיצוניים ביותר.

זבולון אורלב: אני רוצה להיות זהיר בדבריי.

זבולון אורלב: כרגע הם רק עצורים.

זבולון אורלב: הם נחקרים.

זבולון אורלב: עדיין לא הוגש כתב אישום.

זבולון אורלב: יש חזקת החפות לכל אדם.

זבולון אורלב: אבל אנחנו יודעים שזה לא המקרה הראשון.

זבולון אורלב: השאלה שוב האם מישהו הרעיל את נשמותיהם ואת דעותיהם, שהם צעירים, במגמות טרוריסטיות כדי לשבש את החיים במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני חושב שאחת ההסכמות החשובות שקיימות במערכת החינוך בדו-קיום בין המגזר הערבי-ישראלי לבין אזרחיה היהודים של מדינת ישראל, זה שמערכת החינוך צריכה להתנהל על פי אמות מידה ממלכתיות.

זבולון אורלב: שיש מנהיג אחד מחייב למערכת החינוך וזהו משרד החינוך בפיקוח של הכנסת, כאשר כל הצדדים, אני מדבר לא רק על המגזר הערבי, גם במגזר היהודי יש בעיות של כניסת גורמים שהם לא עולים בקנה אחד עם מטרות החינוך.

זבולון אורלב: המאבק הזה על שמירת החינוך הממלכתי הוא גם במגזרים אחרים, אך הואיל והדיון המהיר שביקשו ארבעת חברי הכנסת היה בסוגיה הזו, אז אנחנו רוצים להתרכז בה.

זבולון אורלב: אני מבקש מחבר הכנסת פיניאן, שהיה מבין חברי הכנסת שיזמו את הדיון, רק בתמציתיות לומר מה הן הטענות העיקריות.

זבולון אורלב: נאפשר למנהלת המחוז וגם לממונה, מר חטיב.

זבולון אורלב: אתה גם כן רוצה לומר?

זבולון אורלב: וגם חבר הכנסת מילר יאמר כמה דברים.

זבולון אורלב: אבל ממש בקצרה.

ציון פיניאן: תודה, אדוני היו"ר.

ציון פיניאן: אני מודה על דיון ההמשך.

ציון פיניאן: בקצרה מה שאמרתי בישיבה הקודמת, זה להכניס את תורתו או את השקפותיו של השיח' ראאד סלאח הידוע לשימצה בשנאתו למדינת ישראל, ופעולותיו באי הכרה במדינת ישראל בחזקת להכניס צלם להיכל.

ציון פיניאן: האיש הזה הוא פשוט עבודה זרה בתוך מערכת החינוך.

ציון פיניאן: כאשר אנחנו מטיפים לדו-קיום, אז השיח' ראאד סלאח במשנתו זה פשוט איום קיום לדו-קיום.

ציון פיניאן: לא ייתכן שבכספי מדינת ישראל בתוך מערכת החינוך אנחנו נגדל דמויות בסגנון של השיח' ראאד סאלח ותורתו.

ציון פיניאן: אנחנו משלמים למורים.

ציון פיניאן: אני אמרתי גם בישיבה הקודמת שמי שעושה זאת, ההקצנה, והיו"ר הזכיר מה שקרה אתמול עם שבעה עצורים.

ציון פיניאן: זה פשוט המשך תורתו של השיח' ראאד סלאח.

ציון פיניאן: לכן מקומם לא יכירם במערכת החינוך.

ציון פיניאן: אנשים כאלה צריכים לעזוב את מערכת החינוך לאלתר.

ציון פיניאן: אנחנו צריכים לשאוף וללמד חינוך.

ציון פיניאן: לשאוף ללמד אהבה ולא שנאה.

ציון פיניאן: אהבה בין הבריות.

ציון פיניאן: אהבה בין הדתות.

ציון פיניאן: אהבה בין המגזרים, ולא הטפה לשנאה יום יום, שעה שעה ובכל רגע במערכת החינוך.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מילר.

אלכס מילר: תודה, אדוני היו"ר.

אלכס מילר: אני גם בדיון הקודם התבטאתי בנושא.

אלכס מילר: אני כן חושב, אדוני היו"ר, שאנחנו צריכים פה להרחיב את כל העניין של הפיקוח על החדירה של אותן התנועות אשר מזוהות עם פעילות, שהיא פעילות קיצונית כנגד המדינה.

אלכס מילר: הלא עליה לדעת שדברים כאלה קורים במערכת החינוך שלנו.

אלכס מילר: אני חושב שעצם העובדה שאנחנו הגענו למצב שלאף אחד אין מושג מה קורה בעצם בחלק מבתי הספר במדינת ישראל.

אלכס מילר: שבאותן התנועות שמזוהות, כפי שאמרתי קודם, עם הקיצוניים ביותר במדינת ישראל, חודרות לתוך המערכת ועושות שם פעילות הסתה של אותם הצעירים.

אלכס מילר: צעירים שלנו.

אלכס מילר: צעירים במדינת ישראל כנגד האזרחים במדינה שבה הם חיים.

אלכס מילר: כנגד עצם הדרך שמדינת ישראל בחרה לחיות בה, דרך החופשית, הדרך הדמוקרטית.

אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו רואים מה המקרים, כמו שדובר כאן קודם על אותם הצעירים, וזה לא המקרה היחיד.

אלכס מילר: אנחנו גם רואים תופעות כאלה בהמשך, אחרי שמיצינו את מערכת החינוך הפורמאלית וממשיכים הלאה למערכת ההשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: גם במוסדות להשכלה גבוהה זה לא דבר חדש.

אלכס מילר: זה לא שפתאום נופל על הצעירים הנושאים האלו.

אלכס מילר: כל זה מתחיל ממערכת החינוך.

אלכס מילר: אני חושב שהאנשים שהם אחראים על המצב בשטח צריכים לקחת אחריות.

אלכס מילר: לא רק אחריות לבוא ולקבל איזו נזיפה או אחריות בסגנון לבוא ולדבר איתם ולהגיד: "תקפידו ותבדקו.

אלכס מילר: " אם יש מידע שנכנסה תנועה כזו או אחרת ונמסרו תכנים בתוך מערכת החינוך במסגרת שעות הלימודים, שמתוקצבים על ידי אזרחי מדינת ישראל, והם תכנים של הסתה, זה עניין פלילי, אדוני היו"ר, ומי שנמצא שם ומי שמנהל את בית הספר הזה, לדעתי, צריך לדבר ולקחת אחריות פלילית ולהוביל כנגדו מהלכים משפטיים.

אלכס מילר: אנחנו צריכים לקחת את העניין הזה ולהוביל, אדוני היו"ר, כוועדה, אני חושב, ולהילחם בכל התופעות, וזה לא משנה מאיפה זה בא.

אלכס מילר: מימין, משמאל.

אלכס מילר: אבל כל הניסיון לבוא ולהשפיע ולהוביל את הצעירים לקיצוניות, להסית אותם כנגד המדינה, זה דבר שחייב להיפסק, וזה באחריותנו.

אלכס מילר: כך אני חושב.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אלה שני חברי הכנסת המציעים מבין הארבעה.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מילר וחבר הכנסת פיניאן.

זבולון אורלב: אנחנו נאפשר עכשיו למשרד החינוך להתייחס, ואחרי זה חברי הכנסת הנוספים שרוצים.

זבולון אורלב: בסדר?

זבולון אורלב: שאלתי את מנהלת המחוז, עבדאללה, והיא אמרה לי שקודם אתה תדבר.

זבולון אורלב: עבדאללה חטיב, שהוא הממונה על החינוך הערבי במשרד החינוך.

זבולון אורלב: בבקשה.

עבדאללה חטיב: ראשית, היו הנחיות בשטח והועברו הנחיות גם לי לגבי השימוש בחומרי הליבה שלא קיבלו את אישור המשרד.

עבדאללה חטיב: ההנחיות האלה קיימות ויש אכיפה.

עבדאללה חטיב: עכשיו, המשרד...

זבולון אורלב: מה פירוש יש אכיפה?

עבדאללה חטיב: כאשר יש אכיפה ואנחנו מגלים שמנהל באמת הגיע למצב שהוא השתמש או קיבל חומר והוא השתמש בחומר הזה שלא עבר את אישור המשרד, הוא מוזמן גם כן לשימוע אצל מנהל המחוז הרלוונטי.

זבולון אורלב: איך מגלים?

זבולון אורלב: יש ביקורת שיטתית?

עבדאללה חטיב: זה המפקחים.

עבדאללה חטיב: קיימים מפקחים בשטח שהם אמורים לאכוף את ההנחיות של המשרד.

עבדאללה חטיב: ברגע שהמפקח מיידע את מנהלת המחוז, היא מיידעת את המשרד, אז המשרד גם כן מזמין את אותו מנהל לשימוע ולבירור אצל מנהל המחוז, והיה דבר כזה בעבר.

עבדאללה חטיב: עכשיו אני רוצה להתייחס...

ציון פיניאן: הם לא יודעים שזו עבירה על החוק לקיים פעילות שלא מקבלת את אישור המשרד?

עבדאללה חטיב: אני עכשיו אתייחס לסוגיות האלה.

עבדאללה חטיב: עכשיו אני רוצה להתייחס לגבי הדיון שהתקיים אצל המנכ"ל ולגבי ההחלטות שהיו בנדון.

עבדאללה חטיב: קודם כל המשרד הקים יחידה למינהל הכשרה והשתלמות ברשותה של הגברת גילה נגר, כאשר היחידה תהיה אחראית על הפקת תו תקן לכל הגופים המורשים לכניסה לבתי הספר.

עבדאללה חטיב: זה דבר ראשון.

עבדאללה חטיב: הדבר השני.

עבדאללה חטיב: במהלך התקופה הקרובה יפורסם חוזר מנכ"ל.

עבדאללה חטיב: חוזר המנכ"ל מנחה את המערכת בכל הקשור לכניסת גופים למערכת החינוך, ומגדיר באופן ברור את הנוהל של כניסת הגופים.

עבדאללה חטיב: הנושא השלישי.

עבדאללה חטיב: כל גוף אשר ברצונו לפנות לבתי הספר עליו קודם כל לפנות לאותה יחידה, להגיש את התוכניות.

עבדאללה חטיב: התוכניות האלה יעברו בדיקה פדגוגית מקצועית, ואז יוחלט האם אותו גוף יוכל להפעיל את התוכנית שלו במסגרת בתי הספר.

עבדאללה חטיב: דבר רביעי.

עבדאללה חטיב: המשרד יוציא רשימה לכלל בתי הספר במדינה אודות הגופים שהתוכניות שלהם אושרו להפעלה במסגרת בתי הספר.

עבדאללה חטיב: ויש הנחיה ברורה גם כן.

עבדאללה חטיב: מנהל שלא יפעל בהתאם לחוזר המנכ"ל, יוזמן לבירור ונגדו יינקטו גם כן הליכים בהתאם לכללי המשרד.

עבדאללה חטיב: אלה עקרונות הדברים שהמשרד יישם וגם כן הולך ליישם בתקופה הקרובה.

עבדאללה חטיב: ועכשיו אני מעביר את הדיבור לד"ר אורנה שמחון, והיא תתייחס בהרחבה גם כן לדברים אחרים.

זבולון אורלב: התכוונת שאני אעביר את רשות הדיבור, נכון?

עבדאללה חטיב: כן.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: בבקשה.

אורנה שמחון: יו"ר הוועדה, חברי כנסת והמשתתפים בדיון.

אורנה שמחון: אני רוצה לומר כמנהלת מחוז, קצת לספר לכם מיומנה של מנהלת מחוז, שהוא מאוד מורכב.

אורנה שמחון: האוכלוסייה מאוד מגוונת.

אורנה שמחון: התפקיד שלי זה גם לקיים את מדיניות משרד החינוך, אבל גם לשמור על המרקם העדין מאוד שבין היהודים ובין הערבים במחוז שלי, ואני אשמור על זה מכל משמר.

אורנה שמחון: לכן אני לא מציעה להתלהם יתר על המידה לגבי פעילות כזאת או אחרת, אבל לנקוט מדיניות מאוד ברורה כדי למנוע מצבים של חדירה של תנועות כאלה או אחרות למערכת החינוך ולדבר ולחנך בגנות מדינת ישראל.

אורנה שמחון: מה שאתה העלית, חבר הכנסת פיניאן וחברי כנסת נוספים, אני מרגישה את זה במחוז שיש ניסיונות בהחלט להיכנס למערכת החינוך ולחנך בניגוד לעמדת משרד החינוך ומדינת ישראל, ואני צריכה כמנהלת מחוז לקיים אכיפה מאוד גדולה על העניין הזה, ואני אתחיל דווקא מהגיל הרך.

אורנה שמחון: במחוז שלי שכאני נכנסתי לתפקידי מצאתי שיש 630 גני ילדים שהם במוכר שאינו רשמי.

אורנה שמחון: 103 מהם, 103 גני ילדים, מהם מנוהלים על ידי עמותות כאלה ואחרות שמקבלות רישיון ממדינת ישראל.

אורנה שמחון: אני באתי לשר החינוך ואמרתי לשר החינוך: "לא ייתכן שהם יקבלו רישיון.

אורנה שמחון: בוא ביחד נחשוב על דרך איך לחסום את זה.

אורנה שמחון: שר החינוך תיקן תקנה שבה אם המשרד מוכיח, או מנהלת המחוז, שהיא המחסום הראשון, מוכיחה שפתיחת גני ילדים על ידי עמותות כאלה הן מחנכות לערכים בניגוד למדינת ישראל, סמליה וחוקיה, אם העמותה הזאת למעשה פוגעת או פתיחת הגן הזה פוגע בגנים הממלכתיים, יש באפשרותנו לסגור גנים כאלה, ואכן אני מודיעה לכם בזאת שבבדיקה מדוקדקת שעשיתי אף לא גן אחד, שמנוהל על ידי עמותה אסלאמית, מזה שלוש שנים לא קיבל על ידי רישיון.

אורנה שמחון: אנחנו מצאנו, אני אומרת בכנות...

זבולון אורלב: ה-103 גנים שאמרת שפועלים על ידי עמותות, אלה עמותות אסלאמיות?

אורנה שמחון: חלקם במסווה, ואחרי שאתה מתחקר ובודק מול הפיקוח וכד', שבחלקן הם במסווה של התנועה האסלאמית, ואנחנו חסמנו את המהלך הזה, ושר החינוך הוביל את המהלך, ואני מבצעת אותו.

אורנה שמחון: אנחנו לא מאפשרים.

אורנה שמחון: דבר נוסף.

אורנה שמחון: אנחנו גילינו דרך אמצעי התקשורת.

אורנה שמחון: יושב פה כמאל, הדובר שלנו.

אורנה שמחון: גילינו שיש גן ילדים פרטי שבעקבות המשט הגננת הוציאה את הילדים עם סרטים ודגלים וקריאות עוינות כנגד מדינת ישראל, ואנחנו פעלנו מיידית לאיתור הגן על ידי הפיקוח ובקשה לשלילת רישיון.

אורנה שמחון: אנחנו נשלול את הרישיון לאותו גן ילדים פרטי.

אורנה שמחון: אני רוצה להצביע על עוד נקודה אחת שאנחנו עובדים עליה מאוד קשה.

אורנה שמחון: עצם העובדה שהמדינה לא מממנת את גילאי שלוש לפחות בשני שליש מהמגזר הערבי אצלנו, ובעקבות העובדה שרשויות מקומיות הן כושלות ולא יכולות לנהל גני ילדים, הן מעבירות גם מטעמים לא ענייניים, לפעמים 'חמולתיים', לפעמים אשתו של ראש המועצה היא המנהלת את העמותה, וגם מטעמים לא ענייניים, מבקשים לפתוח גני ילדים ולהעביר אותם כדי להימנע מחובות.

אורנה שמחון: ואנחנו חוסמים את העניין הזה בכל דרך.

אורנה שמחון: גם בתי ספר שמבקשים להיפתח, אני אומרת לך באחריות ואני עומדת על כל מילה שלי, ויעידו פה אנשים.

אורנה שמחון: היד שלי היא מאוד קשה על מתן רישיונות.

זבולון אורלב: את מדברת על בתי ספר מוכרים של הרשות?

אורנה שמחון: אני מדברת על בתי ספר שמוכרים שאינם רשמיים.

אורנה שמחון: אם אני מאבחנת שאכן יש פגיעה בממלכתי ואם אכן אותה עמותה שמנהלת היא עמותה שמחנכת או עלולה לחנך לערכים שהם בניגוד למדינת ישראל, ולכן אני לא מאשרת את העניין הזה.

אורנה שמחון: מה אנחנו עושים במקרה שמורים או מנהלי בתי ספר או מורים שמלמדים מורשת בבתי ספר דתיים שהם שואפים לתנועה האסלאמית ובאים מהזרם האסלאמי ואומרים את זה, אבל הם מלמדים מורשת, איך אנחנו מתמודדים עם הסוגיה הזו.

אורנה שמחון: אני הבאתי לכאן, ואם רוצה יו"ר הוועדה שאני אמציא לו את זה, הבאתי לפה לפחות שישה מקרים אחרונים שטיפלתי בהם, שבהם הזמנתי אימאמים אליי למשרד שלימדו מורשת בבתי הספר, מורים ומנהלים שהובא לידיעתי, בין על ידי הפיקוח, בין על ידי אמצעי תקשורת, בין על ידי הלשנות, בין על ידי מסרים של מורים אחרים מעבירים, ואנחנו עושים בירורים נוקבים נגד המורים הללו.

אורנה שמחון: עוד פירצה שיכולה לגרום לחדירת מסרים בלתי חינוכיים לתוך המערכת זה אותם גופים שנכנסים לבתי הספר תחת כותרת שהם רוצים לחנך לנושא ספציפי, כמו עמותה כזאת או אחרת וכן הלאה.

אורנה שמחון: העניין הזה הוסדר.

אורנה שמחון: אני מוכרחה לומר בשיא הכנות שזה לא היה מאוד מוסדר.

אורנה שמחון: ולכן אפשר חדירה של גופים כאלה ואחרים.

אורנה שמחון: והיום בהנחיית שר החינוך תקום יחידה מסודרת שכל גוף שהוא שרוצה להעביר מסרים חינוכיים כאלה או אחרים או לפקוד את מערכת החינוך או גני ילדים יעבור אישור מאוד מדוקדק ופיקוח מאוד מדוקדק.

אורנה שמחון: דבר שמקשה עלינו את הפעילות וגם לזה השר נתן מענה, זה העובדה שאין לנו מספיק מפקחים במוכר שאינו רשמי, שיכולים לפקוד לעיתים תכופות את גני הילדים ובתי הספר, והשר נתן הנחייה מאוד ברורה להפשיר משרות פיקוח במוכר שאינו רשמי על מנת שאנחנו נוכל לאכוף את העניין הזה.

אלכס מילר: מתי התקבלה ההחלטה?

אורנה שמחון: איזו החלטה?

אלכס מילר: היחידה?

אורנה שמחון: היחידה?

אורנה שמחון: אולי עבדאללה תגיד.

עבדאללה חטיב: היחידה – התקבלה החלטה לפני כארבעה חודשים על הקמת היחידה.

עבדאללה חטיב: היחידה כבר פועלת, ויש חוזר מנכ"ל שייצא בקרוב, ואני ציינתי את זה, על מנת להסדיר את הנושא של כניסת כל הגופים למערכת החינוך.

אורנה שמחון: הסוגיה מאוד מורכבת.

זבולון אורלב: מה הייתה השאלה?

אורנה שמחון: במידה שאנחנו שוללים רישיון מה הלאה?

אורנה שמחון: אכן יש מוסדות חינוך שגם אחרי שאנחנו מוציאים צו סגירה בחתימת מנכ"ל משרד החינוך הם פשוט, סליחה על הביטוי, מצפצפים על הרישיון וממשיכים לפעול, ואז אנחנו יחד עם שמשון שושני נסענו למפכ"ל המשטרה וביקשנו מהמשטרה לעזור לנו לאכוף את צווי הסגירה, לא תמיד בהצלחה גדולה.

אורנה שמחון: אבל אני אומרת לך באחריות שאצלי במחוז מפקד המרחב הצפוני  התגייס למשימה הזו ומסייע לי בחקירות פליליות כנגד גופים שפותחים ללא רישיון או לא מכבדים צו.

אורנה שמחון: הלשכה המשפטית שלנו מטפלת גם בסוגיה הזו, אך זאת בעיה שאני שמה אותה על השולחן.

אורנה שמחון: זאת בעיה שמקשה עלינו.

זבולון אורלב: לא ידענו  שצריכים להזמין לפה את משטרת ישראל וגם את משרד המשפטים.

אלכס מילר: ברגע שמקבלים החלטה לקחת את הרישיון (הקלטה מאוד משובשת)

אורנה שמחון: אנחנו מורים לרשות המקומית, בתוקף הסמכות שלי כמנהלת מחוז, לפזר את התלמידים לגנים אחרים, ואם הם לא מבצעים, אני לפעמים גם נוקטת בסנקציות לא להעביר כספים לאותה רשות מקומית בכלל למערכת החינוך, מלבד שכר לימוד, על מנת שיוכלו לבצע את המשימה הזאת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני אתן לחבר הכנסת זחאלקה עכשיו את רשות הדיבור.

זבולון אורלב: רק לומר שחבר הכנסת זחאלקה, שאני בראשית הדיון הקודם שהשתתפת, נכון?

זבולון אורלב: לא השתתפת?

זבולון אורלב: בראשית הדיון הקודם, מלבד ההערות שצריך להפריד את הדיון בין חופש הביטוי לבין הכניסה, שדיברו חברי הכנסת, אף אחד לא הציג עובדות מוצקות ויסודות באמת לחשוב שהתנועה האסלאמית נכנסת לבתי הספר.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שאני מופתע, אתה יודע מה, לא מופתע.

זבולון אורלב: באה מנהלת המחוז, שאני מאמין שהיא אמונה על כולנו שהיא יודעת את העובדות לאשורן, ואומרת בצורה גלויה שיש ניסיונות להיכנס למערכת החינוך ולחנך בניגוד לערכי מדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני מתרגם את זה – בניגוד לחוק מטרות החינוך.

זבולון אורלב: יש הרי חוק מטרות חינוך, שנדמה לי שאתה ואני, נדמה לי בכנסת החמש עשרה, נכון?

זבולון אורלב: אז אתה ואני הצבענו בעדו, כי החוק הזה עבר באחד בכנסת.

זבולון אורלב: לא הייתה מחלוקת כאן מכל המגזרים: החרדים, הדתיים, הערבים, יהודים.

זבולון אורלב: החוק הזה עבר פה אחד.

זבולון אורלב: הוא הוצע על ידי מי שהיה שר החינוך, חבר הכנסת אמנון רובינשטיין, ואני כיהנתי אז כיו"ר ועדת החינוך.

זבולון אורלב: כלומר, צריך כרגע להתייחס למציאות שבה יש ניסיונות, ואם יש ניסיונות, אז אני מניח שיש גם הצלחות, כי כמו שאתה שומע כפי שאומרת מנהלת המחוז, שעדיין מדינת ישראל לא יודעת לאכוף במאה אחוזים.

זבולון אורלב: רשויות האכיפה לא יודעות לאכוף במאת האחוזים מקרים שבהם מופרים צווי סגירה.

זבולון אורלב: בבקשה, חברה הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה לכבוד היו"ר.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהדיון היום הוא דיון מיותר.

ג'מאל זחאלקה: יש לגשת לעניין הזה בגישה אחרת לגמרי, בגישה של משבר החינוך הממלכתי והצריכה של בתי ספר פרטיים ולטפל בבעיה הזו בשורש שלה.

ג'מאל זחאלקה: זו בעיה שאכן קיימת.

ג'מאל זחאלקה: כל כולה נופלת במגרש של משרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: כאשר בתי הספר בחטיבות הביניים במשבר עמוק, כאשר יש מחסור גדול בגני ילדים, זו אחריות של משרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: בזה צריך לדון.

ג'מאל זחאלקה: והגורמים הפרטיים שנכנסים - הבעיה העיקרית היא לא הבעיה שמביאים אותה כאן.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה כאן שיש כאלה שבאים ועושים 'חלטורות' ולא נותנים חינוך נאות לילדים.

ג'מאל זחאלקה: זו הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: זו הבעיה שצריך לדון בה.

ג'מאל זחאלקה: בעיה אחרת שצריך לדון בה היא אכן תוכנית הלימודים בבתי הספר הערביים, והיא בעצם יוצרת רגשות ניכור אצל הילדים ולא מטפלת ולא מנסה,  אין בה את ההיסטוריה  ואת הזהות שצריך להצמיח ולתת לילדים.

ג'מאל זחאלקה: מה שלא נותנים בבתי ספר בוודאי אנשים מקבלים בבית ובעיתונות ובקריאה מחוץ לבית הספר.

ג'מאל זחאלקה: ונוצר מצב שבו התלמיד יושב ואומר שהנה יש בתי ספר שמלמדים אותי, אבל מתכחשים לזהותי.

ג'מאל זחאלקה: זו בעיה שצריך לטפל בה, ואנחנו הצענו הצעות בנדון.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה השלישית זה עניין הפתיחות וחופש הביטוי בבתי הספר.

ג'מאל זחאלקה: בתי הספר הערביים לצערנו הרב, כבוד היו"ר, הם פתוחים היום פחות מבתי ספר יהודים.

ג'מאל זחאלקה: התלמיד הערבי חשוף לרעיונות ולוויכוחים פוליטיים ורעיוניים הרבה פחות מבתי ספר יהודים.

ג'מאל זחאלקה: מנהל בית ספר יהודי מרגיש בנוח.

ג'מאל זחאלקה: הוא יכול לעשות פעילויות שיש בהן דעות שונות בזמן שמרבית מנהלי בתי ספר ערביים פשוט מפחדים.

ג'מאל זחאלקה: מפחדים מגברת שמחון שהיא יושבת בתפיסת עולם כמו שהייתה בספרות ברוסיה הסובייטית, שהדברים צריכים ללכת לפי סטנדרטים מסוימים, ומה שמחוץ לסטנדרטים זה לא ספרות, זה לא תרבות.

זבולון אורלב: הסטנדרט שהיא מדברת ושאנחנו מדברים עליו זה לא תפיסת עולם, זה חוק מטרות החינוך.

ג'מאל זחאלקה: זוהי תפיסת עולם והיא מפקחת, היא מחליטה שהקבוצה הזאת היא כזו וקבוצה אחרת היא אחרת.

ג'מאל זחאלקה: והיא סומכת על הלשנות.

ג'מאל זחאלקה: היא ענתה על השאלה: "מאיפה יש לך את המידע?"

ג'מאל זחאלקה: , היא אמרה: "אני מקבלת את המידע מהלשנות.

ג'מאל זחאלקה: "

אורנה שמחון: גם מהן.

ג'מאל זחאלקה: ומעיתונות.

ג'מאל זחאלקה: ולפעמים גם מהלשנות.

ג'מאל זחאלקה: מלשינים הם איך אומרים הם נמושות שיש להם ברוב המקרים מטרות זרות.

זבולון אורלב: אני לא מבין אותך.

ג'מאל זחאלקה: התלמידים ייחשפו לכל הרעיונות שיש בציבור.

ג'מאל זחאלקה: כמו בכל מקום בעולם.

ג'מאל זחאלקה: אין דבר כזה.

ג'מאל זחאלקה: התלמיד ייחשף.

ג'מאל זחאלקה: השאלה אם עושים את זה.

ג'מאל זחאלקה: מלמדים את התלמידים את תרבות הוויכוח הפוליטי בבתי הספר.

ג'מאל זחאלקה: שישמעו את כל הדעות.

ג'מאל זחאלקה: זה העניין וזו הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שפה יוצרים...

ג'מאל זחאלקה: אני לא נתקלתי בבעיות בעניינים כאלה.

ג'מאל זחאלקה: ואני אומר להיפך.

ג'מאל זחאלקה: אין מספיק כניסה.

ג'מאל זחאלקה: לא רק לתנועה.

ג'מאל זחאלקה: יש תנועה אסלאמית.

ג'מאל זחאלקה: יש תפיסות סקולאריות.

ג'מאל זחאלקה: יש שמאל, יש ימין, יש הכול, זו חברה נורמאלית.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שבכל מקרה התלמידים ייחשפו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שתפקידו של בית הספר במקרה הזה לתת לתלמידים את האפשרות לנהל ויכוח ולחשוב.

ג'מאל זחאלקה: ולא להגיד להם להטיל חרמות על זה ועל ההוא.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שבדיון הזה אנחנו צריכים להסיט אותו לעניינים שעלו כאן.

ג'מאל זחאלקה: והעניין הזה של אוזלת ידו של משרד החינוך בפיתוח החינוך הרשמי בבתי ספר וגני ילדים, המחסור החמור בגני ילדים, תוכנית לימודים שתענה על הזהות, שתיתן את האפשרות לתלמיד ללמוד את ההיסטוריה שלו, ללמוד את השירה שלו, ללמוד מאיפה הוא בא, ואת זה מערכת החינוך לא רוצה לעשות.

ג'מאל זחאלקה: עובדה שלמשל את המושג 'נאכבה' מחקו מבתי הספר.

ג'מאל זחאלקה: מה?

ג'מאל זחאלקה: מחקו אותו מתוכניות הלימודים?

ג'מאל זחאלקה: הילדים לא יידעו מה זה 'נאכבה'?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש פה מידה לא רק של רשעות, אלא גם של טיפשות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

יצחק דבוש: אני אשתדל להימנע מדעות פוליטיות מאחר שאני בא מגוף שהוא א-פוליטי, ממועצת התלמידים והנוער הארצית.

יצחק דבוש: אני חושב שקל מאוד להשפיע על דעתם וזהותם ועל אישיותם של בני נוער שעדיין לא הספיקו לגבש את הדעה הסופית שלהם ואת הזהות שלהם.

יצחק דבוש: אני חושב שצריך למנוע בעצם חדירה של תנועות כאלה ואחרות, במיוחד שהן שוללות את קיומה של מדינת ישראל, לבתי הספר במדינה ובעצם להשפיע ולהרעיל בצורה כזו או אחרת על בני הנוער.

יצחק דבוש: באמת אני קורא למשרד החינוך להמשיך בפעילות כנגד החדירה של התנועות האלה ולפעול בשיא החומרה כנגד כל מי שמשתף פעולה עם התנועות האלה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חברת הכנסת עינת וילף, ואחריה חני לידור.

עינת וילף: הנושא הזה הוא דוגמה נוספת לסיבה שבגללה צריך לסגור ולהפסיק סופית את כל הסיפור הזה של המוכר שאינו רשמי.

עינת וילף: ברור שזה סיפור ענק וזה מאבק פוליטי ענק עם הרבה קבוצות בחברה הישראלית שכבר פיתחו אינטרסים בתחום.

עינת וילף: אבל אין מקום לזה.

עינת וילף: בכספי מדינה אנחנו בעצם מפרקים את מערכת החינוך הציבורית.

עינת וילף: אנחנו מאפשרים חינוך בלי פיקוח, בין אם זה בצד החרדי, בין אם זה של התנועה האסלאמית ובין אם זה הורים חילוניים שמוציאים את מיטב התלמידים ממערכת החינוך הציבורית, שוב תחת הדבר הזה של המוכר שאינו רשמי.

עינת וילף: צריך להיות אך ורק חינוך ציבורי במדינת ישראל.

עינת וילף: צריך לאפשר שיהיה מגוון מסוים בתוך החינוך הציבורי, אבל אין מקום שמדינת ישראל תממן את פירוק מערכת החינוך שלה, וזה מה שאנחנו עושים היום.

עינת וילף: אני רוצה להביא לידיעתה של הגברת אורנה שמחון נושא אחד.

עינת וילף: אני אשמח אם הוא ייבדק.

עינת וילף: יצא לי לבקר לפני שלושה שבועות בכפר בענה בצפון.

עינת וילף: יש שם ראש עיר חדש ורצון מאוד גדול באמת לתמוך במערכת החינוך הממלכתית.

עינת וילף: יש שם גני ילדים של התנועה האסלאמית.

עינת וילף: הם מבכים על כך.

עינת וילף: הם מבכים וגם הם תוהים איך זה שמדינת ישראל מאפשרת מימון גני ילדים ולימודים שפועלים לחלוטין בניגוד לערכיה.

עינת וילף: הייתי שמחה אם הנושא ייבדק, ורישיונם אם צריך יישלל, וגם ייסגרו ולא רק יישלל הרישיון.

עינת וילף: תודה רבה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חני לידור יו"ר הסתדרות המורים בחיפה והמרחב.

חני לידור: תודה.

חני לידור: ראשית אני רוצה לומר שבעיית ההפרטה היא בעיה כאובה וחמורה ביותר במדינת ישראל והולכת ומתעצמת.

חני לידור: בעיקר ההפרטה במגזר הערבי, ההפרטה במגזר החרדי  וההפרטה לצערי הרב בילדים החורגים לאלוהים בחינוך המיוחד.

חני לידור: מערכת החינוך לא עושה מספיק, ומפריטים.

חני לידור: על ידי כך שמפריטים, אני לא נכנסת כרגע לדעות הפוליטיות כאלה ואחרות, אני מדברת על כך שהמורים שמגיעים לכל אותן עמותות או לכל אותם גופים שמפריטים את מערכת החינוך, מגיעים מורים פחות מוכשרים, כי השכר שלהם הוא לא שכר.

חני לידור: הוא לא עומד בקריטריונים של עובד מדינה.

חני לידור: מגיעים מורים לא בעלי תארים, או עם הרבה מאוד פשרות, וגם הם צועקים ופונים אלינו שנסייע בידם, וברגע שהם פונים, אותם גופים מפטרים אותם מיידית.

חני לידור: אני לא אפרט ואומר, וזה אורנה שמחון מנהלת מחוז הצפון יודעת היטב, כי אנחנו עובדות בשיתוף פעולה בעניין, ותודה אורנה כאן.

חני לידור: גננות רבות, מוסמכות, בעלות תואר ראשון או תואר שני שהשכילו, היום אנחנו עומדים לפני פיטורים של עשרות רבות של גננות, ולצערי הרב גם כבר מורים מתחילים להיות מפוטרים בעניין, כיוון שיש שרירות וכל עמותה כזאת או אחרת פותחת גן, ולצערי הרב גם בתי ספר נפתחים, וזה לא תמיד למטרות קודש, אלא לפעמים אלה מטרות כלכליות או מטרות אחרות שאני לא אכנס אליהן כאן, כי אני חושבת שהדבר העיקרי שצריך עכשיו לשים דגש ולהקציב לכך תקציבים, משאבי אנוש ואת כל הכוח האפשרי במשרד על מנת לעצור את התופעה ולחסל אותה.

חני לידור: גם בחינוך המיוחד.

חני לידור: אלה ילדים שלא יכולים לדבר, ואני שומעת סיפורים קשים ביותר וכואבים ביותר, שמורים מועסקים או אנשים שמועסקים אפילו ללא תעודות הסמכה, ומה שקורה עם הילדים האלה.

חני לידור: אין להם פה אחר כך לדבר.

חני לידור: זה כנ"ל גם במגזר הערבי, גם במגזר החרדי וגם בחינוך המיוחד.

חני לידור: אני לא רוצה להיכנס לסיפורים ששמעתי באמת כואבים, אבל הזמן הוא קצר.

חני לידור: זאת להזדמנות אחרת.

זבולון אורלב: תודה רבה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה רבה, אדוני היו"ר.

מסעוד גנאים: תחילה גם אני חושב שהדיון הזה יש בו הגזמה, יש בו 'עליהום'.

מסעוד גנאים: למה?

מסעוד גנאים: כי אין החשש במגזר הערבי לחדירת התנועה האסלאמית למערכת החינוך, במערכת החינוך היהודית יש מערכת חינוך שלמה, בתי ספר שלמים שהם שייכים לזרמים, שהם שייכים למפלגות.

מסעוד גנאים: נדמה לי ששמה גם הרעיונות שלהם לא כל כך תורמים למדינה.

מסעוד גנאים: זה מיותר גם, זה מיותר להזכיר שמי רצח ראש ממשלה פה.

מסעוד גנאים: לאיזה מערכת חינוך הוא שייך.

מסעוד גנאים: אני לא מכליל.

מסעוד גנאים: אני לא כזה.

מסעוד גנאים: אבל אם חוששים לחדירת תנועה אסלאמית במגזר הערבי, אז במגזר היהודי יש מערכת חינוך שלמה ששייכת לזרם פוליטי מסוים.

מסעוד גנאים: תנועות אלה, אם עמותות כאלה הן חוקיות, הן כפופות לרשם העמותות, לכל דבר, למה לשלול את הרישיונות שלהן?

מסעוד גנאים: אני מתכוון לעמותות כאלה שיש להן גני ילדים.

מסעוד גנאים: הן כפופות לרשם העמותות.

מסעוד גנאים: יש ביקורת שמה.

מסעוד גנאים: לשלול אותן רק בגלל שמלמדים בגנים שלהם קוראן או שפה ערבית.

מסעוד גנאים: הקוראן זה ספר הקודש שלנו.

מסעוד גנאים: אלכס, אתה תבדוק את מערכת החינוך שלך ואחר כך תבדוק אצלנו.

אנסטסיה מיכאלי: שלנו, סליחה, זה לא שלך, זה שלנו.

מסעוד גנאים: שלך לבד, שלך לבד.

זבולון אורלב: נא לא להביא 'הנחתות' אחד על השני.

מסעוד גנאים: אני הייתי מורה בבית ספר.

מסעוד גנאים: אני שייך לתנועה האסלאמית.

מסעוד גנאים: אני ראיתי עמותות דתיות במגזר הערבי שתורמות המון לעשייה החינוכית של בתי הספר, במיוחד בלחימה באלימות, למשל.

מסעוד גנאים: למה לא רואים את התרומה הזו?

מסעוד גנאים: יש תרומה חיובית לעמותות דתיות.

מסעוד גנאים: אני אומר לך, אני רוצה ויכוח, אבל בטח לא שלך, דני ולא של ישראל ביתנו.

מסעוד גנאים: שהקווים האדומים שלהם, אז אני אתייחס, אני חושב שהם כפופים לחוק, ועדיין הם במסגרת החוק.

מסעוד גנאים: אני חושב שהתנועות האלה הן במסגרת החוק.

מסעוד גנאים: כאשר יהיו מחוץ לחוק, אז אתה יכול להעלות את הביקורת הזאת.

מסעוד גנאים: בקשר לעמותות שהוזכרו בדיון המהיר.

מסעוד גנאים: יש עמותה בשם "אתרה".

מסעוד גנאים: יש עמותה בשם 'קאלה'.

מסעוד גנאים: אני בעצמי השתתפתי בהרצאות שלהם לפני תלמידים.

מסעוד גנאים: אלה עמותות מקצועיות שכל ההרצאות שלהן מדברות על הדרכה מקצועית.

מסעוד גנאים: (קריאות בינים ודיון לא ברור).

מסעוד גנאים: אני השתתפתי בהן כמחנך וכמרצה איך לעודד.

זבולון אורלב: מותר לשאול אותך?

זבולון אורלב: מה היה שהם יבקשו ויקבלו את האישור של המשרד להיכנס?

זבולון אורלב: הרי יש עמותות שנכנסות ומתערבות בתהליכים חינוכיים.

מסעוד גנאים: למה לא?

מסעוד גנאים: עצם זה שהם נכנסים לבתי ספר, אני חשוב שיש להם את הסכמת המנהל והכול, אז יש להם את הסכמת משרד החינוך.

מסעוד גנאים: וזה לא נוגד את החזון של כל בית ספר, לעודד את התלמידים שלו ללמוד לימוד אקדמאי ואוניברסיטאי.

מסעוד גנאים: זו הגזמה ולפי דעתי מיותרת.

מסעוד גנאים: תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: גברת לילי רוסו, היחידה לקשרי מגזר שלישי וקהילה עסקית במערכת החינוך וממלאת מקום הסמנכ"לית, גילה נגר, שהיא ראש המינהל להכשרה והשתלמות והתפתחות מקצועית במשרד החינוך.

זבולון אורלב: הכול בקצרה.

זבולון אורלב: בבקשה.

לילי רוסו: אני רוצה להביא לידיעת הוועדה כפי שציינו פה, את הקמת היחידה לקשרים בין המגזר השלישי למשרד החינוך, ולציין בפניכם שבעצם ועדת היגוי של כל מטה משרד החינוך והנציגים של כל המטה ישבה במשך כמעט שנה כדי לעגן תבחינים מאוד ברורים ונוהל אחיד וברור של כניסה של גופים זרים לתוך מערכת החינוך.

לילי רוסו: עמותה, גם אם היא רשומה ברשם העמותות.

לילי רוסו: רשם העמותות מכשיר רק מבחינה משפטית וכלכלית.

לילי רוסו: אנחנו בוחנים את הדברים, את כניסתם של גופים למערכת החינוך, לכל מוסדות החינוך, מהגיל הרך ואילך, גם מבחינה פדגוגית.

לילי רוסו: אנחנו בוחנים, אנחנו נבחן.

לילי רוסו: עכשיו מתחיל לפעול כל מנגנון הבחינה והאכיפה של הנושא הזה.

לילי רוסו: אנחנו נבחן גם את כוח האדם שנכנס.

לילי רוסו: זאת אומרת שהבחינה תיערך בשני מישורים, גם מבחינת הארגון וכוח האדם שעובד, ואחר כך היחידות המקצועיות הפדגוגיות יבדקו את התוכניות שנכנסות.

לילי רוסו: זה מעוגן כבר בחוזר מנכ"ל.

לילי רוסו: הוראות הקבע של חוזר מנכ"ל ייצאו בנובמבר.

לילי רוסו: כרגע מה שיצא בחוזר מנכ"ל בחודש יוני זה הפנייה למנהלים לא להכניס עמותות או קהילה עסקית ללא אישור של היחידה הזו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי.

אנסטסיה מיכאלי: תודה רבה ליו"ר הוועדה.

אנסטסיה מיכאלי: קודם כל אני רוצה להגיד תודה לחברי הכנסת דני דנון וחברת הכנסת רוחמה אברהם וחבר הכנסת אלכס מילר שיזמו את הדיון.

זבולון אורלב: וגם חבר הכנסת ציון פיניאן.

אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שהדיון הזה הוא מאוד חשוב.

אנסטסיה מיכאלי: אמנם אנחנו שמענו כל מיני דעות של חברי הכנסת.

אנסטסיה מיכאלי: מובן מאליו שהרי זו זכותם להגיד את המילים האלה, שזה מיותר והדיון הזה הוא הגזמה.

אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שאנחנו כאן בכנסת ישראל נמצאים בשביל להציג את כל העמדות של כל המי וכל הבוחרים שבחרו בנו, בשביל שאנחנו נהיה כאן ונציג את עמדותיהם.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה רק להגיד ששמעתי כאן כל מיני דעות.

אנסטסיה מיכאלי: המגזר השלישי, הרביעי, ותבדקו את החינוך שלכם.

אנסטסיה מיכאלי: חברים, אנחנו כאן בוועדה לא בשביל לצעוק ולהאשים אחד את השני.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו כולנו גרים במדינת ישראל.

אנסטסיה מיכאלי: לכל אחד יש את האזרחות של מדינת ישראל.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה עוד פעם לחזור לאותה מגילת עצמאות, מחוקי היסוד של מדינת ישראל, ספר שאני ממש פרק קטן אקרא: "אנו קוראים כעם ישראל לבני העם הערבי, תושבי מדינת ישראל, לשמור על השלום וליטול חלקם בבניית המדינה על יסוד אזרחות מלאה ושווה ועל יסוד נציגות מתאימה בכל מוסדותיה הזמניים והקבועים.

אנסטסיה מיכאלי: " עד כמה שידוע לי, יש לפי הניסיון שלי כאימא, כאישה.

אנסטסיה מיכאלי: נולד ילד, תינוק.

אנסטסיה מיכאלי: הוא כרגע לא מזהה איפה הוא חי.

אנסטסיה מיכאלי: הוא לומד לראות.

אנסטסיה מיכאלי: הוא לומד לשמוע.

אנסטסיה מיכאלי: הוא לומד לזוז.

אנסטסיה מיכאלי: הוא לומד לשבת.

אנסטסיה מיכאלי: הוא לומד ללכת.

אנסטסיה מיכאלי: בעצם כל הבסיס למקור הידע שלו – מי נותן?

אנסטסיה מיכאלי: אימא ואבא.

אנסטסיה מיכאלי: הסביבה.

אנסטסיה מיכאלי: ברגע שהוא הולך לגן ילדים זה הופך להיות המטפלת או המורה שלו לדרך, הגננת של הגן, המחנכת של הגן.

אנסטסיה מיכאלי: אחר כך הילד  הולך לבית ספר ויש מורה.

אנסטסיה מיכאלי: ואחר כך הוא הולך לאוניברסיטה.

אנסטסיה מיכאלי: בעצם אנחנו כמבוגרים יש לנו אחריות מלאה לגדל את דור העתיד של מדינת ישראל.

אנסטסיה מיכאלי: ואני אומרת אלו ערכים אנחנו כהורים יכולים לתת לילדים שלנו?

אנסטסיה מיכאלי: ערכים של אהבת הארץ או של שנאת היהודים.

אנסטסיה מיכאלי: ערכים של תרומה למדינה או שנאת העם היהודי.

אנסטסיה מיכאלי: אני חוזרת לזה שוב ושוב.

אנסטסיה מיכאלי: אני אישית חושבת שיש לנו כל כך הרבה מדינות בעולם, 53 מדינות שבעצם מלמדות את הדת המוסלמית.

אנסטסיה מיכאלי: יש לנו כאן את העם היהודי שיש לו זכות קיום במדינת ישראל, ואנחנו 62 שנה חיים פה.

אנסטסיה מיכאלי: יש לנו הרבה מאוד אנשים שנפטרו, קרובי המשפחה, הסבים שלנו, הנכדים של הסבים האלה, האבות שלנו, האמהות שלנו שפיצצו אותם בכל מיני אירועי טרור בבתי קפה.

אנסטסיה מיכאלי: זה מאוד מאוד קשה.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו כל פעם נלחמים על עצמאותנו ועל הזכות שלנו להגן על עצמנו.

אנסטסיה מיכאלי: כשילד הולך לגן, כשילד גאה בזה שאימא שלו נפטרה כי היא פיצצה עוד מאה יהודים בבתי קפה, אני חושבת שזה מאוד כואב.

אנסטסיה מיכאלי: ברגע שמנסים לקדם דת שונה ובתוכה יש ערכים של שנאה של העם היהודי, אני חושבת שהדיון כאן מאוד חשוב.

אנסטסיה מיכאלי: זו צעקה של כל העם.

ג'מאל זחאלקה: יש לך דוגמה אחת של משרד החינוך, דוגמה אחת?

ג'מאל זחאלקה: בית ספר שקרה דבר כזה?

אנסטסיה מיכאלי: מוקלט ב-YOUTUBE.

ג'מאל זחאלקה: זה אין.

ג'מאל זחאלקה: אין!

אנסטסיה מיכאלי: מוקלט.

אנסטסיה מיכאלי: יש הוכחה.

ג'מאל זחאלקה: יש בית ספר שקרה דבר כזה?

אנסטסיה מיכאלי: בוודאי.

אנסטסיה מיכאלי: בשידור חי.

אנסטסיה מיכאלי: (צעקות.

אנסטסיה מיכאלי: היו"ר מנסה להשליט סדר)

אנסטסיה מיכאלי: באף מדינה מוסלמית אין גן יהודי שמנסה לקדם ערכים יהודים.

אנסטסיה מיכאלי: באף מדינה מוסלמית אין בתי ספר שמלמדים יהדות ותורה.

אנסטסיה מיכאלי: היו תולים אותם.

אנסטסיה מיכאלי: ואותה מחנכת או גננת אפילו לפני שהיא בכלל הייתה מתכוונת להקים כזה גן, שוב אני מציינת, אנחנו מושיטים יד לשלום ושכנות טובה לכל המדינות השכנות ועמיהן וקוראים להם לשיתוף פעולה ועזרה הדדית עם העם העברי העצמאי בארצו.

אנסטסיה מיכאלי: מדינת ישראל מוכנה לתרום את חלקה במאמץ משותף לקדמת המזרח התיכון כולו.

אנסטסיה מיכאלי: אני מבקשת חברים לזכור – אנחנו יולדים כאן ילדים ומלמדים אותם להיות בארץ השלמה עם שלום.

אנסטסיה מיכאלי: אבל אנחנו לא מגדלים ילדים בשביל שיהרגו את הילדים שלנו.

אנסטסיה מיכאלי: וזה מאוד שלנו.

אנסטסיה מיכאלי: חשוב שאנחנו נשמור על מדינה קטנה, ואנחנו נלמד על ערכיה של המדינה שלנו.

אנסטסיה מיכאלי: תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה לחברת הכנסת מיכאלי.

זבולון אורלב: דברים אחרונים חבר הכנסת דנון, שהוא גם בין יוזמי הדיון הזה.

דני דנון: תודה, אדוני היו"ר.

דני דנון: מכיוון שעוד שתי דקות יש דיון נוסף שאני ואתם מנהלים שקשור למגזר הערבי, העובדה שילדים מהמגזר הבדואי נלקחו לעבודה בגיל צעיר, אני אהיה קצר בדבריי בנושא הזה.

דני דנון: אין לנו שום בעיה עם המגזר השלישי.

דני דנון: אין לנו שום בעיה עם חינוך בלתי פורמאלי.

מסעוד גנאים: איזה שלישי?

דני דנון: המגזר השלישי בבתי ספר, עמותות וארגונים.

דני דנון: יש לנו בעיה עם מי שמחנך ותומך במשטים נגד מדינת ישראל.

דני דנון: למי שתומך ומחנך לתמוך בחמאס.

דני דנון: למי שתומך ומחנך לתמוך בחיזבאללה.

דני דנון: לזה אנחנו לא מוכנים, ולכן, אדוני היו"ר, אני מבקש שבהצעת הסיכום היום שאתה מגבש ברגע זה, ייכלל סעיף חשוב מאוד שמי שלא מפוקח על ידי משרד החינוך, יהודים וערבים כאחד, לא ייכנס בשער.

דני דנון: אני לא רוצה לסמוך עליך, שאתה היית מחנך בית ספר, אולי הקפדת שלא יתמכו בחמאס או בחיזבאללה.

דני דנון: אני מקווה מאוד שזה מה שקרה בכיתה שלך.

דני דנון: אבל אני לא יודע מה קורה היום באום אל פחם כשנכנס נציג התנועה האסלאמית.

דני דנון: ולכן מי שרוצה להיכנס לבית ספר, צריך לקבל אישור, להיות בפיקוח.

מסעוד גנאים: זה גם אותו דבר במגזר היהודי?

דני דנון: בפועל זה לא קורה היום.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חברים, הואיל וזמננו תם, אני רוצה לנסות להציע סיכום, וכרגיל זו הצעה ואם יש הערות כאלה או אחרות, רק ממש בקצרה.

זבולון אורלב: אני בדרך כלל מנסה להשיג קונצנזוס, אם כי אני לא בטוח בפעם הזאת.

רות דיין מדר: משפט קצר.

רות דיין מדר: אני ממינהל חינוך, מרכז שלטון מקומי.

רות דיין מדר: הרשויות המקומיות פועלות על פי חוק, והן מעוניינות לאפשר לכל בית ספר שפועל על פי חוק בהתאם להגדרת משרד החינוך להמשיך ולפעול.

רות דיין מדר: בהנחה שמשרד החינוך חושב שאותו מקום לא פועל על פי חוק, אנחנו נפעל יחד בשיתוף פעולה כדי להפסיק את פעילותו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני רוצה להציע וסיכום ולומר שהוועדה סבורה כי ראשית חוכמה מותר למשרד החינוך לחזק ולטפח את מערכת החינוך הרשמית, ובכך למנוע ואף לבטל את הצורך בהקמת מסגרות של חינוך מוכר שאינו רשמי.

זבולון אורלב: בעיני הוועדה, חינוך מוכר שאינו רשמי מהווה פרצה בשדה החינוך שלעיתים נכנסים דרכו גורמים בלתי מוסמכים ובלתי מורשים דוגמת התנועה האסלאמית, המחנכים כנגד קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, חותרים תחת אושיות קיומה וסותרים לחלוטין את חוק החינוך הממלכתי, מטרות החינוך הממלכתי בסעיף 2.      	הסוגיה השנייה, זו שהוועדה שמעה בדאגה רבה את הדיווח של נציגי משרד החינוך בדבר הניסיונות של התנועה האסלאמית להיכנס למערכת החינוך ולחנך בניגוד לערכים של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

זבולון אורלב: ניסיונות אלה נעשים בהקמת גני ילדים פרטיים וגם בהקמת בתי ספר יסודיים.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הדיווח של נציגי המשרד על נקיטת אמצעי אכיפה נמרצים על מנת לשמור שכל בית ספר רשמי או מוכר יפעל אך ורק על פי הנחיות המשרד, וגורמי חינוך מתערבים יוכלו להיכנס לבתי הספר רק אם עמדו בכללים של המשרד ובאישורו כמתחייב.

זבולון אורלב: יחד עם זאת סבורה הוועדה כי על משרד החינוך להמשיך ולהגביר את אמצעי האכיפה ככל הדרוש על מנת להבטיח כי כל תלמידי ישראל, ובכלל זה התלמידים במגזר הערבי, יוכלו ללמוד אך ורק על פי חוקי המדינה ובעיקר בדגש על חוק מטרות החינוך הממלכתי.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מילר.

אלכס מילר: אני אומר שאנחנו כן צריכים לשקול חקיקת חוק שיטיל אחריות אישית פלילית על אותם מנהלי בתי ספר שפותחים דלתות בניגוד לאישור של משרד החינוך.

זבולון אורלב: אני מוכן להוסיף לסיכום שבמהלך הדיון הועלו דעות בדבר הצורך לחוקק חוק אשר יטיל אחריות פלילית אישית על מנהלים אם הם לא קיימו את חוקי החינוך כמתחייב.

זבולון אורלב: וכן הושמעו דעות נגד הדבר הזה.

אנסטסיה מיכאלי: אדוני היו"ר, אפשר להגיד בבקשה משפט אחד?

אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שגם צריך לדעת גם מה עונשו של אותו בן אדם וצריך אולי להחמיר את עונשו.

אנסטסיה מיכאלי: אני לא יודעת עד ייקח, ואני רוצה להזכיר את הבגרויות.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו מדברים עכשיו על גני ילדים ובתי ספר.

אנסטסיה מיכאלי: חשוב מאוד לזכור שהוצגו בוועדת החינוך נתוני בחינות הבגרות...

זבולון אורלב: אנסטסיה, אנחנו בסיכומים.

אנסטסיה מיכאלי: חשוב מאוד בבגרות לשמור על שפת אם.

אנסטסיה מיכאלי: חשוב מאוד לשמור על שפת אם.

אנסטסיה מיכאלי: השפה העברית.

זבולון אורלב: רבותיי, אני מעלה להצבעה את ההצעה כפי שקראתי אותה, בתוספת שנשמעו דעות כאלה ואחרות בדבר הצורך לחוקק חוק שיטיל אחריות פלילית על מנהלים.

זבולון אורלב: אני גם לא מתלהב...

אנסטסיה מיכאלי: בוודאי אחריות פלילית!

זבולון אורלב: אני לא יכול לשלול הצעה של חבר כנסת.

זבולון אורלב: אני לא שותף למהלך הזה.

זבולון אורלב: אני גם לא חושב שצריך לנקוט בהליכים פליליים, אלא אמצעים אחרים, אבל זה נשאר פתוח לדיון.

זבולון אורלב: אני מעלה זאת להצבעה.

זבולון אורלב: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט התקבל ברוב קולות   אני קובע שהוועדה החליטה ברוב קולות.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.