ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 227, 2010-07-12 09:00

דוד רותם: רבותי, אני פותח את הישיבה, אנחנו ממשיכים בדיון ונביא אותו להצבעה.

דוד רותם: אדוני יושב-ראש הסוכנות היהודית, בבקשה.

דוד רותם: אני חייב לשאול משהו, והייתי מודה לך אם תבהיר את זה.

דוד רותם: אתה פרסמת שתי כתבות: האחת ב"ג'רוזלם פוסט" והאחת, נאום שלך בבית מורשה בכנס של המכון למדיניות הגיור, ואמרת שם כך, בין היתר: "החוק של חבר הכנסת רותם, כאשר היה בלי תיקונים, היה הצעה טובה מאוד, כיוון שברגע שאנו יוצרים מציאות של הרבה בתי דין לגיור, אז כבר אי-אפשר לפסול את הגיור, ואז כל אחד יכול לחפש איפה מתאים לו, ועם איזה רב, לעשות את הגיור.

דוד רותם: לאחר מכן הצטרפו כל מיני תיקונים, וזה השפיע על ההצעה".

דוד רותם: השאלה שלי, אם אתה עומד מאחורי הדברים האלה, מסיבה אחת פשוטה, הסעיף שמדבר על אחריות בענייני גיור מופיע בנוסח שעבר בקריאה הטרומית.

דוד רותם: אני רוצה להבין אילו תיקונים נעשו שלדעתך מזיקים לחוק.

535: קודם כול, הייתי תשע שנים בכנסת, ואתה יודע כמו אחרים, שאין צורך לצטט מה שאמרתי לפני כמה שנים, כי כל הזמן אני אומר אותם דברים.

535: אם אמרתי את זה לפני שבועיים, אני חושב בדיוק אותו דבר גם היום.

דוד רותם: תגיד לי אילו תיקונים מפריעים לך.

535: לדאוג שאני לא אגיד פה שההצעה היתה טובה, שהרעיון שרבני ערים יכולים להקים בתי דין לגיור, אתה לא צריך.

535: אני בעד ההצעה הזאת, צריך לקדם אותה, ואני בעד שיהיו הרבה יותר גיורים במדינת ישראל, לפי הצורך, כמובן.

535: לא כך התיקונים שהיו, עוד לפני הקריאה הטרומית.

535: כלומר, מהטקסט שראינו בהתחלה כרעיון לקריאה הטרומית, הצטרפו תיקונים שאני מבין את הסיבה להם, וזה מחזיר אותנו לוויכוחים שבערך כל 15-10 שנים חוזרים לכנסת – האם צריך לחוקק בחוק שגיורים במדינת ישראל הם רק לפי ההלכה, רק הגיורים שמאשרת הרבנות הראשית או לא?

535: תמיד, בוויכוחים האלה, בסופו של דבר, היו מחליטים שמשום שמדינת ישראל צריכה לדאוג, מצד אחד, לאחדות העם במדינת ישראל, ומצד שני לאחדות עם יהדות העולם, וצריכה לדאוג שכל יהודי בכל קהילה יהודית בעולם ירגיש שמדינת ישראל היא גם מדינה שלה, לא פחות ולא יותר מאחרים, היינו מסכימים עוד פעם ועוד פעם שלא צריך להכניס לחקיקה בישראל שרק גיורים לפי ההלכה מקובלים על-ידי מוסדות במדינת ישראל.

535: כשאנחנו מדברים על גיורים במדינת ישראל, זה שדה-פקטו הפרקטיקה יכולה להיות כזאת זה דבר אחד, וברגע שאנחנו מכניסים לחוק, זה דבר אחר.

535: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני רוצה שכולנו, גם אתה, גם אני, גם האחרים, ירגישו את האחריות על מה שקורה כרגע, שמחזיר אותנו ישר לתשעה לאב – אנחנו נכנסים עכשיו לתשעה ימים של אב, לימים של אבל – על מה היה האבל?

535: על חורבן הבית.

535: מה אנחנו עשינו באותו זמן שהרומאים עמדו על יד ירושלים?

535: במה התעסק עם ישראל בירושלים?

535: בוויכוח מיהו יהודי.

535: בוויכוח מי יותר יהודי, מי פחות יהודי, בינינו לבין עצמנו.

535: בזה השקענו את הכוחות שלנו בזמן מלחמה, והתוצאות ידועות.

535: היתה גלות של 2,000 שנה, וברוך השם קמה מדינת ישראל.

535: בשלב זה, ברגע זה, אני אומר את זה באחריות, כיושב-ראש הסוכנות, מתנהלת נגד מדינת ישראל מלחמה ללא תקדים, מלחמה לא רק של החמאס והחזבאללה, מלחמה שחוצה כל קמפוס באמריקה, חוצה כל ממשל, חוצה כל ארגון של פועלים, נשים, סטודנטים בעולם.

535: מלחמה על דה לגיטימציה של מדינת ישראל.

535: וכאן ובמלחמה הזאת יש לנו חיילים.

535: מיהם החיילים שלנו?

535: עם ישראל – יהודים בעולם: רפורמים, קונסרבטיבים, אורתודוקסים, ריקונסטרוקציוניסטים וארגוני נשים, אלה שמקדישים כל כך הרבה מאמצים – כסף זמן, כל הקשרים שלהם, את האמינות שלהם – מקדישים למטרה אחת, להגן על מדינת ישראל, לתקוף את אלה שמנסים לעשות דה לגיטימציה של מדינת ישראל.

535: וכאן יושבת כנסת ישראל ודנה האם הם יהודים טובים, האם הם מקובלים עלינו.

דוד רותם: איפה לדוגמה בחוק יש סעיף שדן בהם?

535: יש בחוק היום אזכורים שרק גיור לפי ההלכה, או רק גיור באישור הרבנות הראשית.

535: זה לא חשוב מה אני ואתה חושבים, מבחינת האנשים האלה, מבחינת המנהיגים הרוחניים והלא רוחניים וראשי פדרציות של האנשים האלה – ויושב כאן יושב-ראש של 150 פדרציות בארצות-הברית –- בעיניהם זו הכרזת גט שמדינת ישראל נותנת להם.

535: זה מה שאנחנו צריכים בזמן של מלחמה נגדנו, כאשר אלה החיילים שלנו?

535: יש בזה חוסר אחריות בלתי רגיל.

535: אני מופתע מאוד.

535: התחלנו, לפי בקשה של ראש הממשלה, בדו-שיח בין שרי הממשלה לנציגים של התנועות, ודווקא עכשיו- - -

שלמה מולה: אם ראש הממשלה רוצה, הוא יכול להוריד את ההצעה מסדר-היום.

שלמה מולה: יכול להיות שראש הממשלה לא מעוניין, צריך להגיד את האמת.

535: אני רוצה שכל מי שדן בזה יבין את האחריות שכל אחד מאתנו לוקח על עצמו.

535: בזמן שמתנהלת נגדנו מלחמה אנחנו מכריזים שחלק מאוד משמעותי, גדול, של עם ישראל לא חלק מאתנו - -

נחמן שי: אנחנו מכריזים מלחמה על עצמנו.

535: - - וזה דבר מאוד מסוכן.

535: אני לא נכנס לדיונים על חוק המרה, גיור, ועדת נאמן.

535: אלה דברים שיהיה לנו זמן לדבר עליהם.

535: עכשיו חשוב מאוד לעצור את התהליך.

535: אפילו דיון בכנסת בימים אלה, ששולח מסר שחלק משמעותי מהמחוקקים של מדינת ישראל לא מקבלים את היהדות הרפורמית והקונסרבטיבית כיהדות שווה לכל דבר, הוא כבר פוגע קשות.

535: תודה רבה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: רבותי, אני רוצה להבהיר כמה דברים כדי שלא יהיה ספק.

דוד רותם: "ועדת נאמן שחבריה היו אישי ציבור, רבנים ונציגים רפורמים וקונסרבטיבים העלתה הצעה להפריד בין הליך הגיור להכנה לקראת הגיור.

דוד רותם: כך כל טקסי הגיור יבוצעו על פי ההלכה האורתודוכסית, אך הלימוד המקדים יבוצע על ידי כלל הזרמים ביהדות".

דוד רותם: זו הסכמה של- - -

30807: בשום פנים ואופן.

דוד רותם: סליחה, זה יוצא מהאתר שלכם, רבותי הרפורמים.

קריאה: לא.

דוד רותם: לא?

30807: צר לי, זאת לא הסכמה.

דוד רותם: זאת לא הסכמה?

30807: בעשרות הודעות לבית המשפט ולכנסת נמסר שזאת לא היתה הסכמת ועדת נאמן.

דוד רותם: זה הוצא הבוקר מאתר התנועה הרפורמית בישראל.

30807: אשמח, כמנכ"ל התנועה, לתקן את האתר.

30807: בית המשפט העליון קיבל עשרות הודעות בעניין עמדתנו בסוגיית נאמן.

30807: מנכ"ל התנועה הרפורמית כאן, אפשר לשאול אותו מהי עמדת התנועה הרפורמית, לא צריך לגשת לאתרי התנועה.

דוד רותם: כשזה לא נוח, אז אתרי התנועה לא- - -

30807: אני מודה ליושב-ראש הוועדה שמעמיד אותנו על טעויות באתר האינטרנט שלנו, נטפל באתר.

דוד רותם: רבותי, התנועה הקונסרבטיבית, התנועה המסורתית, מפרסמת באתר שלה: "התנועה המסורתית מחייבת בצורה חד-משמעית גיור כהלכה, גיור הכולל את שלושת המרכיבים: מילה, טבילה וקבלת מצוות.

דוד רותם: " זה התנועה הקונסרבטיבית.

30807: היא רק לא נותנת לרבנות הראשית להחליט מה זה "כהלכה".

דוד רותם: לא ביקשתי ממך עכשיו לדבר.

דוד רותם: כשתבקש את רשות הדיבור ותקבל אותה, אז תוכל להגיד מה שאתה רוצה.

דוד רותם: חבר הכנסת שנלר, בבקשה.

עתניאל שנלר: אני דווקא רוצה לברך על החוק, אני חשוב שהחוק הוא טוב, אני חושב שהחוק יאפשר הרבה יותר גיור בארץ, כי מה שקורה עכשיו זה לא סביר, זה לא טוב.

עתניאל שנלר: אני חושב שהחוק יאפשר הרבה יותר הרכבים, ועל כך צריך לברך את יושב-ראש הוועדה ואת יוזם החוק.

עתניאל שנלר: אני חושב שיש חלק נוסף חשוב מאוד, שהפרסה הזאת, שכל בית דין יכול לבטל גיור, הוא בוודאי דבר חשוב מאין-כמותו, וחבל שנזדקקנו לחוק בשביל לעשות דברים הכי טריוויאליים בעולם, שאי-אפשר לבטל תעודה ממלכתית, ובניגוד לרמב"ם, בניגוד להלכה, מבטלים גיורים כאן.

עתניאל שנלר: זה ודאי לא שייך.

עתניאל שנלר: עם זאת, נדמה לי שאם אנחנו נבקש לחפש פתרון שלא להזכיר – מי אמר שצריך להגיד הכול, יש הרבה פעמים שטובה העמימות מאשר החידוד – לו יצויר, למשל, שסעיף 24א(א) יהיה כלשונו, למעט שתי השורות האחרונות, זה לא מעלה ולא מוריד שום דבר ממהות החוק.

עתניאל שנלר: אדוני היושב-ראש, לא יצויר שמחוק באמת טוב אנחנו נחסיר את שתי השורות אשר גורמות בצדק לכעס רב על דבר מיותר, כי כל השאר בעצם אומר מה כוח הסמכות – מה זה בית דין, מי ימנה את בית הדין, מה אמות המידה של בית הדין.

עתניאל שנלר: הגדרה לאחר קבלת עול תורה ומצוות כהלכה – אם נדלג או נוותר על המשפטים הללו, הם לא יהיו בספר החוקים, דבר שייתן יותר גמישות לתובנות והבנות, אבל ממילא זה יהיה לפי ההלכה, כי אין מנגנון דרך בתי הדין הרבניים שזה לא יהיה לפי ההלכה, אחרת זה לא בית דין רבני, זה משהו אחר.

עתניאל שנלר: לכן נדמה לי שאם נוותר על המשפטים הללו, נוכל להגיע לחוק יוצא מן הכלל טוב, שיקדם מאוד את נושא הגיור בארץ.

עתניאל שנלר: הדבר המתאים לרוח השולחן הזה, אם אני מעז לומר גם לרוח המפלגה שאני מייצג, לרוח המפלגה שאדוני, יושב-ראש הוועדה, מייצג, אנחנו רוצים להגיע להרבה גיורים, להיעדר ביטול גיורים ולא להכניס אף אחד לפינה של הגדרה מהי הלכה, כי אפילו הלכה לא יכולה להגדיר את ההגדרה הזאת, גם היא מתלבטת בהגדרת ההלכה.

עתניאל שנלר: לכן, בזה נוכל, לפי דעתי, לתמוך מקיר אל קיר, נדמה לי שהדיון יוכל להתקצר מאוד אם תקבל את ההמלצה הזאת.

דוד רותם: חבר הכנסת בילסקי, בבקשה.

זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, נער הייתי וגם בגרתי ולא כל כך ראיתי צדיקים נעזבו ואת זרעם מבקש לחם.

זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות אליך באופן אישי.

זאב בילסקי: אני מכיר אותך מהיום הראשון שאני יושב פה בכנסת ועשינו יחד דברים טובים.

זאב בילסקי: הצלחת להביא להרבה מאוד שינויים בתחומים שהם בנפשו של העם היהודי, בנפשם של ניצולי השואה, עשית את זה בהרבה מאוד נחישות, בהרבה מאוד רצון טוב, והצלחת להביא מאחוריך את כולם שיתמכו בך כדי לעשות את השינויים הדרושים.

זאב בילסקי: אנחנו נמצאים היום, אדוני היושב-ראש, במצב שאם הנושא הזה יגיע להצבעה כמו שהוא, במשך שנים לא נצליח להסביר למיליונים בעם היהודי מה עשינו פה היום.

זאב בילסקי: כדאי שאדוני יבין את המשמעות של ההצבעה היום.

זאב בילסקי: יכול להיות שאדוני יוכל להשיג פה איזה רוב ויעביר את זה, אבל למעשה, אחר-כך, נצטרך שנים- - - ?

זאב בילסקי: הרב גפני, אתה מוכן לפשרה של בילסקי?

שלמה מולה: הם עושים דיל כנראה.

נחמן שי: הם מחלקים, מחלקים.

יוחנן פלסנר: איך הגעת גם לוועדה הזאת?

שלמה מולה: הרב גפני, אין ישיבה בוועדת הכספים?

משה גפני: מה קרה הבוקר, משום שזה ראש חודש?

משה גפני: נחמן שי: בסוף גם לא יהיה מה לחלק.

יוחנן פלסנר: זה בסדר, היושב-ראש מקיים את הדיל, אתה יכול להיות רגוע.

נחמן שי: גם לא יהיה מה לחלק?

משה גפני: איזה דיל?

יוחנן פלסנר: הדיל שהוא רקח אתכם.

משה גפני: הוא רקח אתנו דיל?

נחמן שי: המעיין ייסגר.

דוד רותם: משה גפני, תעשה לי טובה, תשב בשקט, תן להם להתנפח, זה בסדר.

דוד רותם: הם צריכים לעשות הרבה רוח, הם יעשו הרבה רוח היום.

יוחנן פלסנר: ואתם צריכים להעביר דילים.

דוד רותם: אנחנו נעביר דילים, ותיכף נצטט מה שאתם אמרתם.

נחמן שי: הספינה שלך מפליגה עם הרוח הזאת.

עתניאל שנלר: חבר'ה, מה קרה לכם?

עתניאל שנלר: ראש חודש אב היום, איך אתם מדברים?

דוד רותם: אנחנו תיכף נמצא מה אתם אמרתם רק בשבוע שעבר.

משה גפני: נכנסתי בצנעה, בשקט, תראה איך הם התנפלו עלי.

משה גפני: הם מקדימה...

נחמן שי: זה מאהבה.

עתניאל שנלר: אהבת חינם.

זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, קודם כול, הייתי מציע שאדוני יחזור בו מהמשפט האחרון שאמרת, אבל אם אמרת "מתנפח", אני אמשיך להתנפח.

זאב בילסקי: בדרך כלל יושב-ראש הסוכנות היהודית הוא לא יושב-ראש של ועדה זו או אחרת.

זאב בילסקי: גם קודמי, גם אנוכי, ואני מעריך שגם היושב-ראש הנוכחי התייצבו בראש ועדה שנקראת "ועדה לאחדות העם היהודי".

זאב בילסקי: בוועדה הזאת, לפחות בתקופתי, האדם הפעיל ביותר בוועדה הזאת היה השר נאמן שאדוני מכיר אותו היטב, ולא היה שבוע שלא עשינו איזה ניסיון לנסות לחבר ולגשר.

זאב בילסקי: מספיק צרות יש לעם הזה כדי שלא נלך ונתקע עוד טריז בין מיליונים מבני העם שלנו שלא נמצאים פה, ובין מאות אלפים, אדוני היושב-ראש, שהגיעו ארצה, שרצו להגיע לפה, שהתגייסו לצבא, שעושים שירות משמעותי, ואנחנו דוחים אותם מאתנו כל הזמן.

זאב בילסקי: לכן אני פונה ומבקש מאדוני היושב-ראש: תקיים את הדיון, אני מאוד מעריך את הרצון שלך לנסות ולהגיע לאיזו הבנה בנושא הזה, אבל אל תביא את זה להצבעה, תיתן את הזמן כדי שנוכל להידבר בינינו ולהגיע לאיזה נוסח שיהיה מוסכם על כולם, אנחנו די קרובים לכך.

זאב בילסקי: אם תביא את זה עכשיו להצבעה, אחרי הרעש שזה יעשה, לא נוכל במשך שנים להסביר מדוע כנסת ישראל מפנה את גבה למיליונים של אנשים מבני עמנו שביום מן הימים יתחברו אתנו, מחוברים אלינו היום, תומכים בנו, נמצאים יחד אתנו, מדוע אנחנו פה, בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בראשותך, דחינו אותם בעצם ההצבעה הזאת היום.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת מולה, בבקשה.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, קודם כול, אני רוצה להגיד שאמרנו לך, ואנחנו חוזרים ואומרים: אם תשנה חלק מנוסחת החוק ברוח הדברים שדיברנו, אנחנו נתמוך.

דוד רותם: חבר הכנסת מולה, אני רוצה רק להזכיר לך, כדי שלא תתבלבל.

שלמה מולה: שנייה, הזיכרון שלי בינתיים לא בגד בי.

דוד רותם: תאמין לי שהוא בגד בך.

שלמה מולה: ממש לא.

דוד רותם: לפני שבוע, ביום רביעי אחר-הצהרים, עמדת על דוכן הנואמים בכנסת, ואמרת במלים האלה: אנחנו חשבנו, בתי הדין ישכילו.

דוד רותם: חשבנו שכן ילכו עם הרבנות הראשית.

דוד רותם: הרבנות הראשית של היום היא רבנות שרוצה – הרב עמר רוצה לעזור, הוא רוצה לסייע, הוא מתאמץ, אבל יש לו "הרב שרמנים" כאלה שאומרים – אפילו לא מוכנים להתחשב בו.

שלמה מולה: לא.

שלמה מולה: ההתייחסות שלי היתה אך ורק בחלק- - -

דוד רותם: אני לוקח מפה את האפשרות של "שרמנים"?

שלמה מולה: תן לי.

שלמה מולה: אני לא כפרתי ברב עמר, ברב שרמן.

שלמה מולה: אתה פה נותן לגיטימציה מאוד-מאוד-מאוד קשה.

דוד רותם: למי?

שלמה מולה: תן לי.

שלמה מולה: אני אבקש שלא תפריע לי.

שלמה מולה: אתה יושב-ראש, תגיד מה שאתה רוצה, אבל תן לי לדבר.

דוד רותם: אני רק שואל שאלות.

דוד רותם: אני לא מבין מה שאתה מדבר.

דוד רותם: להבין אני צריך, אתה רוצה לשכנע אותי.

שלמה מולה: אני רוצה לשכנע אותך.

שלמה מולה: אני חוזר ואומר לך: תוציא את הסעיפים שמתייחסים לגיורים של הרפורמים והקונסרבטיבים, תוציא את הסעיף שקובע שגיור קונסרבטיבי ורפורמי לא יכול למנוע עלייה לארץ, בבקשה, אנחנו נתמוך.

שלמה מולה: בבקשה.

שלמה מולה: אמרתי לך שלא?

שלמה מולה: נתמוך בהחלט בביזור סמכויות, שרבני הערים יקבלו סמכות, בבקשה.

שלמה מולה: אבל בין זה לבין מה שאתה רוצה לעשות – אדוני היושב-ראש, אני מבין שאתה מתייעץ עם הרב גפני, זה מצוין – אבל בין זה לבין מה שאתם רוצים לעשות - -

דוד רותם: אני מקבל ממנו הוראות.

דוד רותם: ..

שלמה מולה: - - בעם היהודי, אני חוזר ואומר לך, קרע בעם היהודי, וכנראה אנשים פה בכנסת לא מסתובבים בארצות-הברית.

שלמה מולה: רובו של העם היהודי הוא קונסרבטיבי ורפורמי, ואי-אפשר להגיד לרפורמים והקונסרבטיבים: אתם טובים רק בשביל לתת לנו כספים.

שלמה מולה: אי-אפשר ללכת לוועידת הנשיאים בארצות-הברית, ראש הממשלה יבקש מהם שיעזרו לו מול אובמה, ולבוא אחר כך הנה ולומר להם: מה שאתם עושים לא מקובל עלינו, אנחנו מתביישים בכם, אנחנו לא מקבלים מה שאתם.

דוד רותם: את האיומים האלה כבר שמעתי ישירות, אני לא צריך כלי שני.

שלמה מולה: אין לי שום בעיה, תגיד מה שאתה רוצה.

שלמה מולה: יש אפשרות להגיע לקרע עם העם היהודי בארצות-הברית ובתפוצות.

שלמה מולה: אנחנו לפחות לא ניתן, נגיד מה שיש לנו להגיד בדרכים המקובלות במקום שאנחנו יושבים.

שלמה מולה: אני מתפלא שההצעה הזאת מגיעה דווקא מצד ישראל ביתנו.

שלמה מולה: זאת תנועה שהחלק התפיסתי שלה מאוד פרגמטי, ולא יכול להיות שתהיו שבויים בידי קואליציה של חרדים.

שלמה מולה: וכשאתם רוצים למצוא חן בעיניהם אתם מוכנים להעביר כל חוק, העיקר שתמצאו חן בעיני השותפים שלכם.

שלמה מולה: לא יעלה על הדעת.

שלמה מולה: אתה מביא סעיף שמשנה סדרי עולם.

שלמה מולה: בסעיף האחרון יש שינוי בחוק האזרחות.

שלמה מולה: השתגעתם?

דוד רותם: זה הסעיף שמפריע לך?

שלמה מולה: רק שנייה.

שלמה מולה: תן לי.

דוד רותם: אני אפתור לך את הבעיה.

דוד רותם: אם זה הסעיף שמפריע לך, אני מוריד אותו ברגע זה.

שלמה מולה: גם הסעיף הזה.

יוחנן פלסנר: תוריד את 24א.

שלמה מולה: אם אתה רוצה להעביר את הצעת החוק בקונצנזוס, בהסכמה, שנסייע לך, שרבני הערים כן יוכלו לגייר, תוציא את הסעיפים שפוגעים בתפיסת עולמם של שותפינו, שהם העם היהודי היושבים בחוץ-לארץ.

שלמה מולה: אי-אפשר להגיד: אנחנו נמצאים בקופסה שלנו.

שלמה מולה: אנחנו נמצאים בארץ, אזרחי ישראל הם שבויים של האורתודוקסיה החרדית, ועכשיו אתה רוצה שגם העם היהודי בתפוצות יהיה שבוי באותה תפיסה של אורתודוקסיה וחרדים.

שלמה מולה: אי-אפשר להמשיך כך.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להגיד: זאת עמדת קדימה, בצורה ברורה שלא משתמעת לשתי פנים, אנחנו לא מגמגמים.

שלמה מולה: וכל דבר אחר מיותר, כל ההערות שלך מיותרות.

שלמה מולה: אם יתאפשר לנו, אדוני היושב-ראש, לתת- - -

נחמן שי: הוא קודם תיקן את עצמו.

שלמה מולה: הוא תיקן את עצמו?

שלמה מולה: עמדת קדימה היא נגד.

שלמה מולה: אם אתה מקריא את סעיפי החוק ונוציא את הסעיפים שפוגעים באותם הזרמים, אנחנו נתמוך.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: סיעת יהדות התורה תקבל גם לדבר משהו, משום שאני מבין שהכול קדימה?

נחמן שי: יהדות התורה תקבל, נקודה.

אברהם מיכאלי: הוא אומר: קדימה תדבר, ואנחנו נקבל.

משה גפני: אנחנו לא מקבלים כלום, אנחנו מקבלים קדחת.

משה גפני: לא רק שאנחנו לא מקבלים, גם מפלים אותנו.

דוד רותם: גפני, תעשה לי טובה.

נחמן שי: לא נוכל לעמוד בפני הקסם האישי שלך, גפני.

נחמן שי: אדוני היושב-ראש, נדהמתי למצוא את הצעת החוק הזאת על שולחן הכנסת.

נחמן שי: אם יש תוצאה חיובית לביקור של ראש הממשלה בארצות-הברית – אני יודע שזה מנותק לגמרי, מה זה חשוב, הוא טייל, הוא נסע, הוא חזר – היה צריך לדחוק את הצעת החוק הזאת מתחת לשולחן ולחכות אתה עד קץ הימים.

נחמן שי: יהדות ארצות-הברית הפגינה בשבוע שעבר את כוחה, בדרכים שאפילו בכנסת לא הייתי רוצה לדבר עליהן, והעובדה שנשיא ארצות-הברית שינה את דרכו ואת מנהגו כלפי ראש ממשלת ישראל היא תוצאה, בין היתר, מעמדתם של מאות אלפי יהודים שחיים בארצות-הברית ומעורבים בענייני ישראל, שאמרו את דעתם בצורה כזאת או אחרת.

נחמן שי: נשיא ארצות-הברית ונציגים בקונגרס הבינו איפה הם עומדים, והתהליך עבד.

נחמן שי: אנחנו זקוקים ליהדות ארצות-הברית.

נחמן שי: אני אומר את זה לאוזניך, אדוני, ולאוזניך, חברי משה גפני, שמנהל את ועדת הכספים בהצלחה גדולה.

ניצן הורוביץ: הוא לא רוצה אותם, הוא מוותר עליהם.

ניצן הורוביץ: הוא מוותר עליהם, גפני.

דוד רותם: ניצן הורוביץ, את הוויכוח ביניכם תנהלו אחר-כך.

משה גפני: אין ויכוח.

משה גפני: הוא מדבר בשמי.

נחמן שי: מותר לראות את מערכת היחסים הזאת במישור הרוחני, במישור הרגשי, אבל אפשר לראות אותה גם במישור הפרקטי, במישור האינטרסנטי, במישור הכלכלי, במישור החומרי, וגם פה וגם שם יהדות ארצות-הברית היא הנדבך החשוב ביותר לקיומה של מדינת ישראל.

דוד רותם: ווי.

נחמן שי: החשוב ביותר לקיומה של מדינת ישראל.

דוד רותם: ווי.

נחמן שי: אני אמשיך להגיד, אתה תיאנח בכל פעם את אותה אנחה.

דוד רותם: כן, אני אעשה עוד פעם את אותה אנחה.

נחמן שי: אני אומר לך שמדינת ישראל זקוקה ליהדות בארצות-הברית ואינה יכולה להרשות לעצמה להעלות אבני נגף מהסוג של הצעת החוק הזאת.

נחמן שי: נכון שבילינו הרבה שעות ביחד והסברת לי, ואני מאמין ברצון הטוב שלך ובכנות שלך, אני אומר לך את זה.

נחמן שי: לא מקובל בכנסת להגיד דברים כאלה, אבל אני אומר לך.

נחמן שי: אני מאמין בזה, אני חושב שכוונותיך טובות.

נחמן שי: עם זאת, לאור התגובות שנשמעו, כולל דבריו של יושב-ראש הסוכנות, שהוא לא נאשם כרגע באיזה כיוון פוליטי, אף-על-פי שהוא כן שייך למחנה של הממשלה הזאת, והוא אומר לך, בשמם של היהודים שמתגוררים בארצות-הברית, וגם יהודים במדינות אחרות, שהצעת החוק הזאת היא פשוט רעה.

נחמן שי: וג'רי סילברמן שיושב פה אתנו כותב לראש הממשלה אתמול: אתם בגדתם בנו.

נחמן שי: אתם בגדתם בנו.

נחמן שי: זו לא מלה שמשתמשים בה יום-יום, זו לא מלה שקל להתבטא בה.

נחמן שי: בגדתם בנו, הוא אומר.

נחמן שי: תשקיע בזה חשיבה, בבקשה, אתה וחבריך בקואליציה, כי הרוב האוטומטי שעובר- - -

דוד רותם: הוא איננו.

דוד רותם: אתה שם לב שהליכוד איננו.

נחמן שי: הוא יבוא להצבעה, אל תדאג.

דוד רותם: הוא לא יבוא.

נחמן שי: יבואו חמישה חברי כנסת שלא יודעים מאיפה נכנסים לחדר הזה ומאיפה יוצאים וירימו את היד שלהם.

נחמן שי: כבר עברנו את הסדנה הזאת.

שלמה מולה: או שישלחו את החרדים שיחליפו אותם.

נחמן שי: אתם חייבים לעצור את התהליך הזה, הוא תהליך רע.

נחמן שי: הוא בסוף ייעצר, כי בסוף ראש הממשלה יתעורר, כמו שהוא תמיד מתעורר – באיחור, בשעה 03:00 לפנות בוקר, כשמעירים אותו, והוא יגיד: תרדו מזה, מפני שהוא לא יוכל לעמוד בלחצים האלה.

נחמן שי: לטובתך ולטובת הוועדה הזאת, תרד, בעדינות ובאדיבות, מהעניין הזה.

נחמן שי: תשהה את זה, ואחר-כך, בקץ כל הימים, תחזור לזה.

נחמן שי: תודה.

דוד רותם: כן, חברת הכנסת.

עינת וילף: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ישראל צריכה להבין שיש לה אחריות לעם היהודי כולו.

משה גפני: איזו אמירה.

משה גפני: ..

עינת וילף: ההתנהגות שלנו כאילו כל מה שחשוב זה רק מה שקורה במדינת ישראל משקפת תפיסה ישנה שמקומה לא יכירנה במדינה שבה יושבת היום הקהילה היהודית הגדולה בעולם.

עינת וילף: כל החלטה שמתקבלת פה, יש לה משמעות ליהודים בכל העולם, בטח בנושא כזה.

עינת וילף: גם אם לעולם הם לא יחליטו לעלות לארץ, הם מקבלים מפה את הסיגנל לגבי שייכותם לעם היהודי, אם אנחנו רואים בהם שייכים לעם היהודי.

עינת וילף: והעסקה שנעשתה כדי להעביר את החוק הזה היא עסקה שאסור לעשות.

עינת וילף: יש דברים שאסור לגעת בהם ויש עסקאות שאסור לעשות, וזו עסקה אפלה.

עינת וילף: מעבר לשאלת הרפורמים והקונסרבטיבים, החוק הזה הוא חוק לא ציוני.

עינת וילף: מרגע שהוקמה מדינת ישראל, חברי הכנסת הנבחרים של מדינת העם היהודי הם חשובים יותר מכל רב.

עינת וילף: זו המהות של הציונות.

עינת וילף: אנחנו יושבים כאן כנבחרים של הקהילה היהודית הגדולה בעולם, ואנחנו מקבלים החלטות לגבי מי שייך ומי לא, ולא אף אחד אחר.

עינת וילף: ואני מתביישת בפני מי שמשפילים את עצמם ומכופפים את גוום, בעידן שאחרי הקמת מדינת ישראל, בפני רבנים ששייכים לעידן אחר.

עינת וילף: כל מי שעלה לישראל לפי חוק השבות שייך לעם היהודי, הוא יהודי.

עינת וילף: זו ההלכה הציונית, ויש הלכה ציונית.

עינת וילף: הם אינם זקוקים לשום גיור נוסף.

עינת וילף: זה מביש שאנחנו נותנים לאנשים לעלות למדינת ישראל, בשם היותם שייכים לעם היהודי, ודקה אחרי שהם מגיעים אנחנו אומרים להם: אתם לא יהודים מספיק, ועכשיו תתגיירו.

עינת וילף: הם יהודים, והם שייכים.

עינת וילף: אני מאוד שמחה להיות פה כנציגה של מפלגת העבודה, כנציגה מצביעה.

עינת וילף: עמדת מפלגת העבודה, כמפלגה ציונית, היא חד-משמעית נגד החוק האפל הזה.

עינת וילף: תודה.

דוד רותם: ניצן הורוביץ, בבקשה.

משה גפני: מתי אני?

דוד רותם: לפני יוחנן פלסנר.

יוחנן פלסנר: אני אגיב לדבריך, הרב גפני.

משה גפני: טוב שאתה פה.

משה גפני: מה הייתי עושה בלעדיך?

ניצן הורוביץ: אחרי הקריאה הטרומית, בדיון הקודם שקיימת פה, העליתי חשש ושאלתי אותך בדיון האם יש משהו בנוסח החוק שפוגע בזרמים הלא אורתודוקסים ביהדות.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, שאלתי אותך, ונמנעת מלענות באותו דיון.

ניצן הורוביץ: עכשיו אני רואה שהחשש הזה היה מבוסס, כי הצעת החוק הזאת פוגעת פגיעה מאוד קשה, אפילו דרמטית, בזרמים הלא אורתודוקסיים ביהדות.

ניצן הורוביץ: מה שקורה הוא, ודיברתי בימים האחרונים עם גורמים רפורמים קונסרבטיבים בארצות-הברית, והם אמרו לי כך: אנחנו מבחינת מדינת ישראל טובים לשנור, טובים כלובי פוליטי.

ניצן הורוביץ: אנחנו טובים לשנור לכל מיני כספים ותרומות, באים אלינו גם נציגים מהימין ונציגים מהליכוד, כולל דתיים, ומבקשים מאתנו תרומות, זה בסדר, לזה אנחנו יהודים טובים, או שבאים אלינו ללובי פוליטי בקונגרס, הסנט ואובמה והקפאת הבנייה ואירן.

ניצן הורוביץ: זה מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: אבל כשבאים אלינו מבחינת מעמדנו בעם היהודי, אנחנו יהודים סוג ב'.

ניצן הורוביץ: זה מה שהם אומרים, ואפילו מתבטאים בצורה יותר חריפה.

ניצן הורוביץ: אני יודע שאתה נפגשת אתם ושמעת את הדברים באופן ישיר, אז אתה יודע שאני לא מגזים.

ניצן הורוביץ: אם אני מגזים, זה רק כלפי מטה.

דוד רותם: זה נכון, הרבה יותר חמור.

דוד רותם: הם גם יודעים להגיד לך שאם לא תקבל את עמדתנו, אנחנו לא נתמוך במדינת ישראל ולא נקנה "בונדס".

535: לא.

ניצן הורוביץ: לא- - -

דוד רותם: סליחה, תשאל את אורי רגב, הוא היה אתי שם.

דוד רותם: הם אמרו את זה ישר בפנים.

30807: ממש לא.

דוד רותם: ממש כן.

אורי רגב: זה פשוט לא נכון.

ניצן הורוביץ: בעניין הזה לא צריך לעשות תחזיות.

ניצן הורוביץ: במשך שנים הזרמים האלה המשיכו לתמוך במדינת ישראל בצורה נלהבת, אף-על-פי שהדברים האלה הם לא חדשים, אף-על-פי שקורה מה שקורה בכותל, אף-על-פי שקורה מה שקורה במקומות אחרים, והם כן תמכו, אז אל תטיל ספק בנאמנותם במדינת ישראל ותמיכתם בה.

ניצן הורוביץ: תשמע, אדוני, יש בחוק הזה דברים טובים, אני לא מתכחש לזה.

ניצן הורוביץ: אתה פועל פה מתוך כוונה שהיא כוונה טובה, להקל על הגיור במדינת ישראל, ואני מברך על כך.

ניצן הורוביץ: הבעיה היא שהתשלום שאתה משלם כדי להשיג את הדברים הטובים הוא בלתי נסבל מבחינתנו, כי הוא פגיעה בזרמים האחרים.

ניצן הורוביץ: אני אומר לך, אדוני, תקל על הגיורים בישראל, זה דבר ציוני ממדרגה ראשונה.

ניצן הורוביץ: כולם פה תומכים בזה, כולם תומכים ברוב הדברים שכתובים בחוק.

ניצן הורוביץ: אבל תוציא את הפגיעה בזרמים הלא אורתודוקסיים.

ניצן הורוביץ: לזה אין הצדקה, ואדוני, אתה גם יודע שזה לא יעבור.

ניצן הורוביץ: אדוני, אנחנו הרי נפגשים סביב השולחן הזה בכל מיני סוגיות, ואני מעריך את גישתך באופן כללי, ואני אומר לך, ואני חושב שתצדיק אותי, שהעניין הזה, כפי שהוא, לא יעבור, הוא לא יעבור בסופו של דבר.

ניצן הורוביץ: יש פה אינטרסים מעבר לשולחן הזה, הרי אתה יודע את זה.

ניצן הורוביץ: חבל על הפילוג ועל הוויכוח.

ניצן הורוביץ: יצאו מכאן אנשים עם תחושות מאוד קשות, וזה לא רק אנשים שיושבים כאן, אלה קהילות גדולות, בתי כנסת, אלה תנועות גדולות מאוד.

ניצן הורוביץ: חבל, בגלל חוק שלא יעבור בסופו של דבר, לגרום לפגיעה הזאת.

אנסטסיה מיכאלי: אל תהיה אחראי על רגשות של אנשים אחרים, תהיה אחראי לרגשות שלך.

אנסטסיה מיכאלי: תחכו.

אנסטסיה מיכאלי: תחכו, אל תהיו אחראים על הרגשות שלהם.

דוד רותם: חבר הכנסת גפני.

דוד רותם: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, באתי כדי לדבר נגד החוק, אבל אתם מתחילים לעורר בי סימני שאלה.

נחמן שי: בלעם היה בפרשת השבוע בשבוע שעבר, אבל אפשר עוד השבוע- - -

יוחנן פלסנר: הרב גפני, חבר הכנסת מקלב, יצביע בעד או נגד?

משה גפני: אני פה בחקירה נגדית עכשיו?

יוחנן פלסנר: אני שואל, כי אתה אומר שאתה מדבר נגד, אני רוצה לדעת אם זה יבוא לידי ביטוי בהצבעה.

נחמן שי: יקרה לו מה שקרה לבלעם.

משה גפני: תגיד לי, אם אני הייתי- - -

דוד רותם: סליחה, גפני, זו לא ועדת כספים.

משה גפני: הוא מפריע לי.

דוד רותם: זו לא ועדת כספים, אני אשמור עליך.

משה גפני: רציתי להגיד לו שאם הייתי היושב-ראש, הייתי מוציא אותו.

דוד רותם: אני לא אוציא אותו, תדבר, וזה הכול.

אורי מקלב: - - -

דוד רותם: לא.

דוד רותם: מקלב, זו לא ועדת כספים.

אורי מקלב: הוא התייחס אלי.

דוד רותם: סליחה.

דוד רותם: רבותי, פה מדבר כל אחד בזמנו, ואחרים שומעים לו.

דוד רותם: לא צריכים להקשיב, אבל שומעים.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, אני חוזר על מה שאמרתי, ועכשיו אני מבין שתקשיב למה שקורה, אז לא תאפשר להם להפריע לי.

משה גפני: חשבתי לבוא ולדבר נגד החוק, אני תיכף גם אומר מדוע, אבל נכנסתי לפה ממש מופתע לחלוטין.

משה גפני: איזו התקפה נגד דודו רותם, נגד ישראל ביתנו, ובעיקר נגד החרדים, ועל השותפות בין ישראל ביתנו לחרדים, ואני לא יודע על איזו שותפות מדובר.

משה גפני: אבל קודם כול אני רוצה להקדים ולומר כך: מכיוון שלא עבר זמן רב מאז שקדימה היתה בשלטון, אז אני מסתכל לראות אולי באמת חברי כנסת חדשים לא יודעים בדיוק מה עשתה המפלגה שלהם בנושא של הגיור.

משה גפני: המפלגה שלהם לא היתה מעזה להעביר חוק כזה, מכיוון שהוא פוגע בנושא של הגיור, ואנחנו לא היינו מסכימים.

משה גפני: הממשלה הקודמת באמת היתה ממשלה מצוינת, היא לא היתה ממשלת ליכוד, היא נתנה לנו כל מה שביקשנו.

משה גפני: היתה מערכת חקיקה שעברה בקדנציה הקודמת, ולא נעשה דבר וחצי דבר בפגיעה בנושא הגיור.

משה גפני: דבר וחצי דבר.

שלמה מולה: גם פגיעה בקונסרבטיבים-רפורמים- - -

דוד רותם: מולה, סליחה.

שלמה מולה: שיגיד לנו.

דוד רותם: מולה, אני אוציא אותך.

דוד רותם: אני לא רוצה להוציא אותך, אבל אני אוציא אותך.

דוד רותם: כן, תאמין לי, שאני אוציא אותך.

דוד רותם: אף אחד לא יפריע פה לשני.

שלמה מולה: אבל אם הוא מדבר, אפשר- - -

דוד רותם: חבר הכנסת מולה, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

משה גפני: הממשלה הקודמת, שאני ממש מתגעגע אליה, בניגוד לממשלת הליכוד הנוכחית- - -

שלמה מולה: תפרוש ממנה, מה הבעיה?

דוד רותם: חבר הכנסת מולה, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

משה גפני: בניגוד לממשלת הליכוד, הממשלה הקודמת הביאה את החוק של הישיבות הקטנות, שלא צריך ללמוד ליבה, הביאה את החוק שמחייב את השלטון המקומי לתת כסף לחינוך החרדי.

משה גפני: אני כבר לא רוצה למנות שורה ארוכה של נושאים - -

נחמן שי: רציתם להצטרף לממשלה.

דוד רותם: נחמן.

משה גפני: - - שלא עולה בדעתו של הליכוד, על קצה קצהו של המחשבה שלו, לתת לנו אפס קצהו מזה.

משה גפני: שלא לדבר שהממשלה הקודמת לא נגעה בהרחבת הגיור כמו שעכשיו עושה דודו רותם, ותיכף אני אדבר על העניין הזה.

משה גפני: אני מנסה להעביר חוק על יועצות מס כדי שהחרדיות יוכלו ללכת לעבוד, אז גדעון סער אתמול בוועדת השרים לא נותן להעביר את החוק הזה, שזה חוק אוניברסלי לחלוטין.

משה גפני: אולי יריחו בו משהו חרדי.

משה גפני: אבל ממשלת קדימה היו גברים, זאת אומרת, לא רק גברים, גם נשים, אבל רציניים.

דוד רותם: חבר הכנסת גפני, תתחיל לדבר לעניין.

משה גפני: אני מדבר, אמרת שתיתן לי את כל הזמן.

נחמן שי: לקח לך קצת זמן לתפוס, אבל פתחת את הפה.

דוד רותם: סליחה.

שלמה מולה: אנחנו דווקא נהנים.

דוד רותם: אתם נהנים, זה בסדר, אבל לי יש שעון.

דוד רותם: חבר הכנסת גפני, יש לי בקשה, את כל המחלות, את כל הצרות וכל הבעיות שלך לא בהזדמנות הזאת.

דוד רותם: זה בוועדת הכספים, כשאתה מאשר תקציב.

דוד רותם: פה נא לדבר לעניין.

זאב בילסקי: למה אתה קוטע אותו - -

דוד רותם: כי כך אני רוצה.

זאב בילסקי: - - כשהוא מדבר דברים נכוחים.

דוד רותם: תודה, חבר הכנסת בילסקי.

משה גפני: האם חזרת בך?

משה גפני: אמרת שאתה נותן לי את כל הזמן שבעולם.

דוד רותם: אין לך כל הזמן שבעולם, תשכח מזה.

דוד רותם: אני יודע שאתה, יחד עם הרפורמים, עשיתם עסקה אחת, יחד עם קדימה, כדי למשוך את החוק הזה.

דוד רותם: לא ילך לכם.

יוחנן פלסנר: זה מתוחכם ביותר.

משה גפני: אני עם הרפורמים לא עושה שום עסקה, זה נכון.

30807: אנחנו שמחים על כך.

משה גפני: - - עם ישראל ביתנו – כן, אבל לא ברגע הזה.

משה גפני: על כל פנים, אני עכשיו מדבר לגופו של עניים.

משה גפני: אני מבקש שדמעות התנין שלכם, שאתם כל הזמן מזילים על הנושא של החרדים, לא רחוק היום, ממש לא רחוק היום, שעשיתם הכול בשבילנו, באמת.

משה גפני: הגמרא אומרת שזה לא בסדר - -

דוד רותם: גפני, דף יומי זה בערב, לא בבוקר.

משה גפני: - - שאם אדם תוהה על הראשונות – אם אדם עושה דברים טובים, אסור לו להתחרט.

משה גפני: עשיתם באמת דברים טובים מה שהליכוד לא מסוגל, לא עושה ולא יעשה.

משה גפני: אל תתחרטו על העניין, אבל גם אל תשקרו לציבור.

משה גפני: מה שיש בממשלה הזאת, אין אפילו קצה קצהו של חוק כלשהו שהוא לטובת החרדים.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

משה גפני: הליכוד הלאומי – לא חשוב, נשאיר את החשבון שלי עם הליכוד לזמן אחר.

משה גפני: היושב-ראש, אם הוא היה מאפשר לי, הייתי מדבר על זה עכשיו שעתיים.

יוחנן פלסנר: בגלל זה לא הצטרפתם לממשלה הקודמת, ופה אתם בעליבתים.

משה גפני: אני באתי לכאן במטרה לדבר נגד החוק.

יוחנן פלסנר: גם תצביע נגדו.

משה גפני: אני לא כל כך רוצה לשמח אתכם, אבל בכל זאת אני אדבר.

דוד רותם: יש לך עוד שתי דקות.

משה גפני: לא יכול להיות, מפריעים לי.

דוד רותם: יש לך עוד שתי דקות.

משה גפני: רבותי, החוק לא משנה מהמצב הקיים, הוא לא משנה דבר וחצי דבר.

משה גפני: הוא לא משנה כלום.

משה גפני: האחריות לנושא הגיור בישראל היא בידי הרבנות הראשית.

משה גפני: אין פה מציאות כזאת שבה משנים מהסטטוס הקיים.

משה גפני: מה כן משנים?

משה גפני: מה החוק הזה עושה?

משה גפני: הרי אם החוק הזה היום עובר קריאה שנייה ושלישית מחר לא קורה שום דבר מבחינת המעמד החוקי של אף אחד, לא כלפי ארצות-הברית ולא כלפי אירופה, ולא כלפי ישראל.

משה גפני: לא קורה דבר.

משה גפני: מה כן קורה?

משה גפני: קורה, שכל רב, בכל מקום שהוא, שהוא נבחר או התמנה באיזו צורה, בעיר קטנה או במועצה מקומית, יכול לגייר.

משה גפני: הרי מה הולך לקרות עכשיו?

ניצן הורוביץ: זה נכון.

משה גפני: אתה יכול לעזור לי שלא יסכימו אתי?

ניצן הורוביץ: אבל זה נכון, אתה צודק.

דוד רותם: אלה בעלי הברית שלך, כל המתנגדים.

דוד רותם: תאמין לי, עם השמאלנים היינו עושים קואליציה, לא היה דבר וחצי דבר שלא היינו מקבלים, והתקשורת היתה שותקת, כמו תמיד.

דוד רותם: מה לעשות, אנחנו הולכים עם הליכוד, שרועדים מאיזו כותרת ב"ישראל היום".

נחמן שי: לא הכול ציני.

משה גפני: ועוד איזה ציני.

משה גפני: אני רוצה שנדבר על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: מעבר לעובדה שהגעתם במטרה לעשות גלים וכו', אני רוצה שנדע את האמת.

משה גפני: האמת היא, שסטטית, מבחינת הסטטוס קוו הקיים, מי שאחראי על מערכת הגיור בישראל זאת הרבנות הראשית.

משה גפני: מי שאחראי על הנושא של הגיורים, בסופו של דבר זה נשיא בית הדין הרבני הגדול, הוא זה שמאשר המרה או לא מאשר המרה.

יוחנן פלסנר: וזה לא משתנה היום.

משה גפני: היות ויש לי דקה וחצי, אל תפריע לי.

משה גפני: זה לא משתנה.

משה גפני: החוק משנה דבר אחד מרכזי.

משה גפני: מה שחבר הכנסת רותם אומר במשך שתי קדנציות, ואני חולק עליו, וחברי חולקים עליו.

משה גפני: אנחנו טוענים שאסור להרחיב את מערך הגיור.

משה גפני: הגיור זה לא איזה דבר שכל אחד שבא ורוצה להיות יהודי – נהיה יהודי.

משה גפני: היהדות איננה מיסיונרית.

משה גפני: היהדות, בניגוד לנצרות, שהיא מיסיונרית, ובניגוד לדרוזים, ששם לא יכול להיות דרוזי מי שלא נולד דרוזי, היהדות היא יהדות.

משה גפני: מי שרוצה להצטרף, צריך לעבור תהליך, תהליך ארוך.

משה גפני: אנחנו לא מבקשים משום גוי להיות יהודי.

משה גפני: לא מבקשים, אנחנו אפילו מקשים עליו.

משה גפני: זאת מהותה של היהדות, כך היא היתה כל הזמן.

משה גפני: לא מכיר יהדות אחרת.

שלמה מולה: הרב גפני, אין לכם מונופול על היהדות.

שלמה מולה: למה המונופול הזה שלכם?

יוחנן פלסנר: אין פה שום שינוי, תודה שאתה אומר את האמת.

משה גפני: אני לא מכיר יהדות אורתודוקסית, אני לא מכיר יהדות מסוג זה או מצבע זה.

משה גפני: יש יהדות אחת, זאת מהותה של היהדות.

משה גפני: על היהדות הזאת סבלנו- - -

שלמה מולה: למה אתה המונופול על זה?

משה גפני: אתה המונופול.

משה גפני: על היהדות הזאת סבלנו במשך כל השנים.

משה גפני: זו תמונת המצב.

משה גפני: החוק הזה בא לראשונה מאז שאני מכיר את הכנסת.

משה גפני: אני מכיר אותה כבר 22-21 שנה שאני כאן, לא מכיר ניסיון כלשהו להרחיב את מערך הגיור כפי שעושה חבר הכנסת רותם.

משה גפני: לא מכיר דבר כזה.

משה גפני: אני נגד זה, אני חושב שזה לא נכון, אני חושב שמערך הגיור הוא דבר רגיש.

משה גפני: הוא כותב בחוק: מעבר למה שניתנו לבתי הדין המיוחדים – וכולנו יודעים שם מה שקורה – מכוח החלטת ממשלה ובסמכויות הקיימות לבתי הדין הרבניים לפי כל דין.

משה גפני: כל מערך הגיור הקיים, שיש לנו נגדו, ולא רק לנו, לרבים אחרים, יש ביקורת קשה על מה שנעשה שם, מגיע דודו רותם, מנצל את סמכותו כיושב-ראש ועדת החוקה, ומרחיב את זה ללא הגבלה.

משה גפני: הרב של עין-כמונים – עין כמונים זו עיר, לא חשוב איפה.

משה גפני: אני בכוונה לא רציתי להגיד עיר אחרת- - -

עינת וילף: יפה שאתה קורא את קישון.

דוד רותם: זה לא הוא, הוא שמע את זה מהרב רביץ ז"ל.

נחמן שי: זו הדקה וחצי הכי ארוכה שאני מכיר.

דוד רותם: מכיוון שהוא מדבר נגד, אז אני נותן לו.

משה גפני: הרב של עין כמונים, שלא עלה בדעתו בחלומות הוורודים שלו שמישהו ייתן לו סמכות לעשות את הדבר הכי מרכזי ביהדות – גיור, הוא יוכל לצרף אליו שני רבנים והוא יוכל לגייר.

משה גפני: זה לא היה, לא חשבו על זה, לא עלתה מעולם, מאז שאני מכיר את הכנסת, הרחבה כזאת של הגיור.

משה גפני: באתי לפה לדבר נגד, ופתאום אני רואה את ההתקפה הזאת.

משה גפני: לא הבנתי מה עשתה קדימה שהיא באה בטענות לישראל ביתנו?

משה גפני: אני מתנצל שאני מגן על ישראל ביתנו.

דוד רותם: סליחה, אני מבקש ממך לא להגן על ישראל ביתנו.

משה גפני: אני לא מגן על ישראל ביתנו, אני חוזר בי.

דוד רותם: תאמין לי, יש לי פה גם פטיש.

משה גפני: חוזר בי.

משה גפני: חוזר בי.

משה גפני: חוזר בי.

דוד רותם: סליחה, אני מבקש ממך, אל תגן עלי.

משה גפני: תמחקו את זה מהפרוטוקול.

משה גפני: מה עשתה קדימה עם הדיבורים שלה, הגבוהים האלה, מה היא עשתה כדי להרחיב את מערך הגיור?

משה גפני: ובצדק היא עשתה שהיא לא הרחיבה את מעגל הגיור.

משה גפני: למועדון שותי הבירה יש קריטריונים, ואי-אפשר לעבור אותם בלי שעומדים בקריטריונים, ופה פתאום יש יהדות ציונית, היהדות הציונית שונה מהיהדות הרגילה.

עינת וילף: ודאי שהיא שונה.

משה גפני: היא מבלבלת אותי.

משה גפני: היהדות, למי ששייך, היהדות היא אחת.

משה גפני: עם השרשרת הזאת של היהדות אנחנו כאן.

משה גפני: מגיעים פתאום כולם ותוקפים את דודו רותם.

דוד רותם: עזוב את דודו רותם, אל תגן עלי, אתה שולח אותי לגיהינום.

משה גפני: אני ממש לא מגן עליך, אני תוקף אותך.

שלמה מולה: הלך על הדיל.

דוד רותם: אתה רוצה שאני אדבר אתך על הדיל שלכם?

שלמה מולה: אין לנו דיל.

דוד רותם: עם מי הקואליציה שלכם בהסתדרות הציונית?

שלמה מולה: אין לנו שום דיל.

דוד רותם: עם מי הקואליציה?

דוד רותם: הקואליציה קדימה, עבודה ורפורמים.

שלמה מולה: עם קונסרבטיבים, אם אתה רוצה לדעת.

30807: מה הבעיה?

שלמה מולה: אנחנו גאים בכך.

יוחנן פלסנר: הדיל שלך זה עם מי שאומר שהוא לא מכיר ביהדות ציונית.

יוחנן פלסנר: הוא אמר את זה, החבר שלך, שעכשיו יעביר לך את הצעת החוק נגד כל הכוחות הציוניים פה.

דוד רותם: כי אתם לא ציונים, כל מה שמעניין אתכם זה פופוליזם.

דוד רותם: שמענו מה שדיברתם ביום רביעי בכנסת.

יוחנן פלסנר: אנחנו רוצים לסמן וי על החוק, לא לפתור שום דבר...

משה גפני: יש איזו סיבה שאתה מפריע לי?

דוד רותם: כן, כי אתה גמרת לדבר.

משה גפני: יש לי עוד משפט אחד.

דוד רותם: משפט אחד וגמרת.

משה גפני: האמת היא, שאתמול בלילה חבר הכנסת מקלב ואני דיברנו.

משה גפני: כשאמרנו שאנחנו באים לפה עברנו על החוק וראינו שיש פה מבחינתנו דברים מאוד חמורים.

משה גפני: מבחינתנו הם דברים שהם בלתי נסבלים.

נחמן שי: יופי, אז אתה יכול להצביע נגד.

משה גפני: אבל עכשיו, כששמענו את ההתקפה שלכם, אז התייעצנו פה מאחור, אולי אנחנו טועים.

משה גפני: אם אתם מתקיפים, ואנחנו לא מבינים עד עכשיו על מה, הרי כפי שאמרתי, הסטטוס-קוו הקיים, את המציאות הקיימת זה לא משנה - -

נחמן שי: אני אסביר לך.

דוד רותם: לא, תסביר לו בין הקריאה השנייה לשלישית.

משה גפני: - - יש פה רק הרחבה.

משה גפני: אני מציע, חבר הכנסת מקלב, לאור מה שהם אומרים, נצא החוצה להתייעץ, אולי כדאי להצביע נגדם.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: תלכו להתייעץ, אנחנו שמחים שאתם הולכים להתייעץ.

דוד רותם: תודה רבה לך.

דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר, בבקשה.

יוחנן פלסנר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אחרי ההופעה של חבר הכנסת גפני, אני מציע לו לשקול קריירה בתיאטרון במקום קריירה פוליטית.

משה גפני: אם אתה בא אתי.

יוחנן פלסנר: אני אבוא לעודד אותך.

משה גפני: אל תעודד אותי, תעשה לי טובה

דוד רותם: סליחה.

דוד רותם: סליחה.

משה גפני: הוא הפריע לי כל הזמן הפריע לי.

דוד רותם: ואתה לא תפריע לו.

דוד רותם: לך בבקשה להתייעץ עם מקלב.

יוחנן פלסנר: חבר הכנסת גפני שמדבר גבוהה-גבוהה נגד החוק ולכאורה יש כאן הרחבות, אבל כמו גדולים אתם עכשיו הולכים לתמוך בחוק הזה, כי אתם מבינים שהחוק הזה זה החלום הרטוב שלכם.

יוחנן פלסנר: עשרות שנים אתם מחכים לקבל את הבלעדיות - -

משה גפני: אתה מצטרף לסיעת יהדות התורה?

יוחנן פלסנר: - - על מערך הגיור.

יוחנן פלסנר: אתה אמרת את הדברים יותר טוב מכולם.

יוחנן פלסנר: וחבר הכנסת רותם, הפרטנר שלך להעברת החוק הזה, אין לך כאן פרטנרים ציוניים, אין לך כאן את חברי הליכוד.

משה גפני: אני ציוני יותר ממך.

משה גפני: תשתוק אתה.

דוד רותם: לא.

משה גפני: אתה אל תגיד לי: לא ציוני.

דוד רותם: גפני, פעם ראשונה.

משה גפני: במה אני ציוני פחות ממנו?

דוד רותם: פעם שנייה, גפני.

דוד רותם: אני מוציא אותך.

דוד רותם: לא רק שאתה לא חבר ועדה, אני אוציא אותך.

יוחנן פלסנר: אני מצטט את הפרטנר שלך להעברת החוק- - -

נחמן שי: אתם תישארו לבד.

דוד רותם: תודה לך, נחמן.

דוד רותם: פעם שנייה.

נחמן שי: לא קראת לי.

דוד רותם: קראתי לך.

יוחנן פלסנר: אני מצטט את הפרנטר שלך להצעת החוק, חבר הכנסת רותם.

יוחנן פלסנר: אני לא מכיר ביהדות ציונית, זה מה שאומר חבר הכנסת גפני.

משה גפני: לא אמרתי את זה.

דוד רותם: גפני, אתה יוצא החוצה.

משה גפני: אל תיתן לו לשקר.

דוד רותם: אני רוצה שישקר.

יוחנן פלסנר: לקחתי את הציטוט ממך, תקרא בפרוטוקול.

משה גפני: אתה מדבר שטויות.

יוחנן פלסנר: הוא יודע למה הוא תומך בחוק.

משה גפני: ראית מה זה?

משה גפני: זה כמו שהוא עשה עם האברכים.

דוד רותם: שמעתי אותך גפני, תודה.

משה גפני: אני לא מכיר ביהדות ציונית?

משה גפני: אמרתי: אין מושג כזה של יהדות ציונית, כדי להגיד לכם- - -

דוד רותם: חבר הכנסת גפני, מספיק עם זה, כי אחרת אתה בחוץ.

עתניאל שנלר: הוא אמר שהוא רוצה להתייעץ עם מקלב.

משה גפני: מה אני אעשה בחוץ?

דוד רותם: תתייעץ עם מקלב.

יוחנן פלסנר: מקלב רוצה להישאר כאן, כי מקלב רוצה לתמוך בחוק, ולשיטתו, הוא צודק- -

דוד רותם: אני שמח.

יוחנן פלסנר: - - זו מפלגה לא ציונית שלראשונה מקבלת בלעדיות על שערי הכניסה לעם ישראל, גם בתוך המדינה וגם מחוץ למדינה.

יוחנן פלסנר: חבר הכנסת רותם, אני רוצה דווקא להתחיל בצד החיובי, אם אפשר להתחיל בדברים שלי מבלי להיות מופרע על-ידי חבר הכנסת גפני.

משה גפני: דמעות תנין.

יוחנן פלסנר: דבר ראשון, אני מאמין ברצון האותנטי והאמיתי שלך להביא להקלות בגיורים ולפתור בעיה של מאות אלפים, ובתוכם עשרות אלפי ילדים ובני נוער שגרים בארץ, שמתחנכים במערכת החינוך הממלכתית, שישרתו בצבא, שקשרו את גורלם בגורל הארץ הזאת, והם רוצים להיות חלק ממנה.

יוחנן פלסנר: לכל אותם אנשים אנחנו חייבים את האפשרות של פתיחת שערי היהדות, לאפשר הקלות בגיור, וביעד הזה אני בטוח ששנינו שותפים.

יוחנן פלסנר: אבל מה קרה עם ההצעה הזאת שהתחילה כהצעה טובה ומבורכת לפני שהיא טורפדה על-ידי הדיל הלא לגיטימי שרקחת עם אנשי המפלגות החרדיות?

יוחנן פלסנר: יש כאן כמה רעיונות מרכזיים.

יוחנן פלסנר: רעיון אחד שאתה אומר, באמצעות ביזור הגיור, לאפשר לרבני ערים לגייר, אנחנו כאן נאפשר יותר פלורליזם בגיור ונאפשר לרבנים שיותר קל להם לגייר להגדיל את המספר ואת היקף הגיורים במדינת ישראל.

יוחנן פלסנר: חברים, לצערי, אחרי שבחנו את החוק לעומק, התברר לנו שהתרחיש הזה שאתה מתאר, הביזור כמו שהוא מובא היום כאן בחוק, לא יביא ליותר גיורים במדינת ישראל.

יוחנן פלסנר: הוא לא יביא ליותר גיורים, משום שהוא משאיר את האחריות הכללית לנושא הגיור לרבנות הראשית.

יוחנן פלסנר: הוא קובע בסעיף 24א(א), "ובלבד שהגיור נעשה על ידי בית הדין המיוחד כדת, לאחר קבלת עול תורה ומצוות כהלכה".

יוחנן פלסנר: זאת אומרת, המגוירים חייבים עכשיו להפוך לדתיים.

יוחנן פלסנר: נוסף על כך "נמצא על ידי הרבנים הראשיים לישראל כי חבר בית דין מיוחד התנהג באופן שאינו הולם את מעמדו", יש לנו כאן עכשיו זכות וטו ומונופול לרבנים הראשיים.

יוחנן פלסנר: אמר את זה גפני בדבריו, אין כאן שום שינוי מהמצב הקיים, ולכן חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת מקלב וחבר הכנסת אמסלם וחבר הכנסת מיכאלי, לשיטתם הם צודקים, הם תומכים בחוק בכל נפשם ובכל מאודם, כי אין כאן שום הקלות.

יוחנן פלסנר: זה לכאורה הצד החיובי בחוק שלך, והראינו שהוא לא מביא שום שינוי, אבל נדבר על הפשרות שביצעת.

יוחנן פלסנר: דבר ראשון, לראשונה זה עשרות שנים אתה מעניק כאן, בחוק הזה, עם הקולות של ישראל ביתנו, תוך שחברי הליכוד נעדרים, נעלמים, פוחדים וחוששים מלהראות את פניהם, משום שזאת תמונת ראי של המנהיג שלהם.

יוחנן פלסנר: ומאז אתמול, לא רק אנחנו, חברי ליכוד, שרים בליכוד, בני בגין, יולי אדלשטיין – אני מקווה, אני מניח – גם פנו לראש הממשלה ואמרו: תתערב, יש לך כאן הזדמנות למנוע את המשבר הזה, יש לך כאן הזדמנות למנוע את הטעות הציונית הזאת, וראש הממשלה בבונקר.

יוחנן פלסנר: ראש הממשלה חושש, וגם חברי הסיעה שלו.

יוחנן פלסנר: נשארו אתה יחד עם חברי מפלגתך וחברי המפלגות החרדיות.

יוחנן פלסנר: מה אתה נותן להם כאן?

יוחנן פלסנר: אחריות, וזה תיקון בחוק הרבנות הראשית, אחרי פסקה (6), אחריות לנושא הגיור בישראל.

יוחנן פלסנר: לראשונה אתה מעניק לרבנות הראשית בישראל בלעדיות בנושא גיורים.

יוחנן פלסנר: מה המשמעות של זה?

דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר, יש לי רק שאלה אחת אליך.

יוחנן פלסנר: כן, אדוני היושב-ראש.

דוד רותם: הצבעת בעד החוק הזה בקריאה הטרומית.

יוחנן פלסנר: חשבתי בקריאה הטרומית שהקלות- - -

דוד רותם: מה היה כתוב בקריאה הטרומית - -

30807: התחייבת לשנות את זה.

דוד רותם: סליחה, היה אחריות לנושא הגיור, הסמכת רבנים, הקמת בתי דין.

30807: הודעת לפרוטוקול שזה ישתנה.

דוד רותם: הצבעתם בעד כל הדברים האלה.

ניצן הורוביץ: מה שנכון – נכון.

דוד רותם: אלא שאז לא היתה לכם קואליציה עם הרפורמים.

30807: חבר הכנסת פלסנר, הוא הודיע לפרוטוקול שזה ישתנה.

יוחנן פלסנר: בבקשה, קיבלת את התשובה.

יוחנן פלסנר: הודעת לפרוטוקול.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, מה המשמעות של זה?

יוחנן פלסנר: מתבצעים מאות גיורים מדי שנה- - -

דוד רותם: עשרות אלפי.

יוחנן פלסנר: מאות גיורים של הזרמים הרפורמים הוקונסרבטיביים.

יוחנן פלסנר: הגיורים הללו אחר-כך נרשמים במשרד הפנים במרשם התושבים.

יוחנן פלסנר: את כל הגיורים הללו אתה הולך לאפס, לבטל, לא לאפשר.

יוחנן פלסנר: זאת אומרת, לא רק שאתה לא משיג יותר גיורים על-ידי רבני ערים, אתה מייצר כאן דפיציט של מאות גיורים שמתבצעים על-ידי זרמים אחרים, שמאפשרים להרבה אנשים שרוצים להצטרף לעם ישראל- - -

אברהם מיכאלי: יוחנן פלסנר- - -

דוד רותם: די.

דוד רותם: די .

דוד רותם: די.

יוחנן פלסנר: מאות גיורים כתוצאה מזה לא יוכרו, שלא לדבר על הגיורים שמתבצעים על-ידי הזרמים הללו בארצות-הברית ובמקומות אחרים בעולם.

יוחנן פלסנר: גם הגיורים הללו לא יוכרו.

יוחנן פלסנר: כמובן, זה ישפיע על כל שאלת מיהו יהודי וחוק השבות.

יוחנן פלסנר: הדבר היותר חמור, אדוני היושב-ראש, סעיף 3 המפורסם, שזה התיקון לחוק האזרחות, וכאן לראשונה אתה מייצר- - -

דוד רותם: הודעתי שאני מוריד אותו.

יוחנן פלסנר: אל"ף, אני מברך אותך שאתה מוריד אותו, כי כאן לראשונה נמנע מאדם, ברגע שדרכה רגלו במדינת ישראל, גיורו, בין אם זה נעשה על-ידי זרם רפורמי, קונסרבטיבי או אורתודוקסי, הוא יותר לא יוכל לעלות לארץ- - -

דוד רותם: פלסנר, למה לך לדבר על מה שהורדתי?

יוחנן פלסנר: אני לא מבין מאיפה בא הרעיון הזה בכלל.

דוד רותם: הסעיף הזה מת.

יוחנן פלסנר: אם היתה לך התבונה להוריד את הסעיף הזה, אני מבקש שתהיה לך התבונה והרגישות להוריד גם את הסעיפים האחרים.

יוחנן פלסנר: אם לא להוריד אותם כעת, לפחות- - -

דוד רותם: עמדתי בתור לקבל תבונה, עמדת לפני, לקחת הכול, ואז סגרו את הדלפק...

יוחנן פלסנר: אני יודע שיש לך הרבה מאוד תבונה, אדוני היושב-ראש, אבל, וכאן אני אסכם את דברי, הרי ברור שהחוק לא מביא להקלה בגיורים, ומצד שני מביא לרגרסיה דרמטית בסטטוס-קוו.

יוחנן פלסנר: לכן יש כאן התגייסות של המפלגות החרדיות, שהיא באמת מאוד מרשימה, והיעלמות של חברי הליכוד.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, תבונה יש לך, אבל מה חסר?

יוחנן פלסנר: אתם – וכאן החשש שלי – מעבירים את החוק הזה כדי לסמן וי, וכמו הספין שהבאתם ברית זוגיות- - -

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר, אתה רוצה לנהל אתי ויכוח פוליטי?

יוחנן פלסנר: מה שיש כאן, אדוני היושב-ראש, זה רצון של מפלגת ישראל ביתנו- - -

דוד רותם: זה בסדר, התקשורת שמעה אותך.

יוחנן פלסנר: מותר לי להגיד את הדברים, גם אם הם ביקורת.

יוחנן פלסנר: תשמע אותם, אל תצנזר אותי.

דוד רותם: התקשורת שמעה אותך, כולם שמעו על הספינים שאתה מדבר.

דוד רותם: אתם מלכי הספינים.

דוד רותם: הגשתם ביום רביעי הצעת חוק זהה.

דוד רותם: ביום רביעי נתתם סמכות לרבנות - -

יוחנן פלסנר: לא זהה, ביטול איסור גיור.

דוד רותם: - - רק שמולה נפל עם החוק שלו.

יוחנן פלסנר: יש כאן ספין של ישראל ביתנו שרוצים להגיד: כמו שעשינו ברית זוגיות, ולא היתה שם ברית זוגיות, למעט לכמה זוגות בודדים, כאן אתם גם רוצים להגיד: סימנו וי על נושא הגיורים.

יוחנן פלסנר: לטובת הצרכים הפוליטיים של ישראל ביתנו, לטובת הצרכים הפוליטיים של המפלגות החרדיות, לא צריך על החשבון הזה לפגוע באינטרסים של יחסי ישראל והתפוצות, של יחסי החוץ של ישראל, של היכולת של זרמים פלורליסטיים בארץ להתקיים ולתפקד.

יוחנן פלסנר: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני בא בבקשה צנועה:

יוחנן פלסנר: אנא דחה את ההצבעה עד שנקיים דיאלוג - -

דוד רותם: אני לא אדחה את ההצבעה.

יוחנן פלסנר: - - כמו שהבטיח ראש הממשלה.

דוד רותם: ראש הממשלה הבטיח לך, זה בסדר.

דוד רותם: ראש הממשלה וציפי לבני, יש ביניהם הבטחות הדדיות.

יוחנן פלסנר: אתה לא מאמין להבטחות של ראש הממשלה?

דוד רותם: תקשיב טוב.

דוד רותם: מעולם לא הבטחתי את זה, אלא להפך.

דוד רותם: הודעתי לכולם שברגע שאני אוכל להעלות את החוק הזה להצבעה, הוא יעלה להצבעה.

יוחנן פלסנר: אתה מייצג כאן קואליציה- - -

דוד רותם: זה דבר ראשון.

דוד רותם: אני לא שאלתי אותך מה לעשות עם הקואליציה, זו בעיה שלי.

יוחנן פלסנר: זו בעיה של עם ישראל.

דוד רותם: זו בעיה של עם ישראל.

דוד רותם: אתם, יש לכם רק בעיה אחת, איך אתם תדאגו לרפורמים ולקונסרבטיבים, כי חתמתם אתם הסכם בהסתדרות הציונית.

יוחנן פלסנר: לא, איך נדאג לעשרות אלפי ילדים- - -

דוד רותם: אתם, כל מה שאתם דואגים זה לא לפתור בעיה של הגיורים, אתם דואגים לחברים שלכם.

עינת וילף: לעם היהודי בגלות.

שלמה מולה: אנחנו- - -

דוד רותם: אתה באזהרה שנייה.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, החברים שלנו זה 80% מבני העם היהודי בארצות-הברית.

יוחנן פלסנר: אלה החברים שלנו.

דוד רותם: תודה.

משה גפני: - - -

דוד רותם: גפני, פעם שנייה.

דוד רותם: אני מוציא אותך, אתה לא מדבר.

משה גפני: קריאת ביניים.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: איזו ועדה זאת פה?

דוד רותם: פה לא קוראים קריאות ביניים.

דוד רותם: חברת הכנסת מיכאלי, בבקשה.

משה גפני: תדע לך שב"הבימה" החליטו לא לקבל אותך.

משה גפני: זו לא רמה.

יוחנן פלסנר: אנחנו נשלח אותך לה"בימה" ואנחנו נישאר פה ונקבל את ההחלטות.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ב"הבימה" לא מקבלם אותך.

דוד רותם: גפני, עוד מילה אחת אתה בחוץ.

דוד רותם: מילה אחת.

יוחנן פלסנר: כך תשתלב בשוק העבודה.

דוד רותם: חבר הכנסת גפני, תודה.

משה גפני: לצחוק מותר.

משה גפני: אני עוד מעט יוצא בין כה וכה.

דוד רותם: שלום, חבר הכנסת גפני.

דוד רותם: נא לצאת.

משה גפני: עוד שתי דקות.

דוד רותם: אתה עכשיו יוצא.

אנסטסיה מיכאלי: דווקא חבל, הייתי רוצה שהוא יישאר.

משה גפני: הוא לא שומע.

משה גפני: הוא יוצא עכשיו.

משה גפני: שלום, חבר הכנסת גפני.

אנסטסיה מיכאלי: אני אמסור לך פרוטוקול.

ניצן הורוביץ: למה אתה- - -

דוד רותם: הוא מפריע לי.

דוד רותם: רבותי, אל תפריעו לי אתם, כי גם אתם תהיו בחוץ.

משה גפני: הוא ידע שב-10:00 אני צריך ללכת.

שלמה מולה: אנחנו בוכים על זה שאתה מוציא את הרב גפני.

שלמה מולה: ...

דוד רותם: זה בסדר שאתם בוכים.

משה גפני: בטח, מה זה, חורבן הבית...

דוד רותם: שלום לך, הרב גפני.

אנסטסיה מיכאלי: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מברכת אותך על הדיון הזה.

אנסטסיה מיכאלי: חברי חברי הכנסת, כל המשתתפים בדיון, תודה שהגעתם.

אנסטסיה מיכאלי: עם כל הצעקות שהיו כאן צר לי מאוד לראות שעם ישראל מחלק את אמונתו לאלוהים, שבזכותו אנחנו כאן במדינת ישראל.

אנסטסיה מיכאלי: צר לי מאוד לראות שמחלקים את האמונה, הדבר הקדוש ביותר, בגלל אינטרסים פוליטיים, עסקאות למיניהן.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להזכיר שבכנסת השש-עשרה, לפני הבחירות, היו הכנות לבחירות לכנסת השבע-עשרה ומפלגת קדימה הציגה את כל עמדותיה לגבי הנושא של הגיור מול קהילה רחבה מאוד של אנשים שבאמת חשוב להם לעבור את הגיור, במגזר של דוברי הרוסית, וציינה שחוק גיור זה דבר מאוד-מאוד חשוב בשבילה, והיא ניצלה את זה.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה להזכיר ליוחנן פלסנר שהציע כאן להצטרף לתיאטרון, שאנחנו לא בתיאטרון.

אנסטסיה מיכאלי: אני אישית עברתי גיור כהלכה, מ-1997, שלוש שנים וחצי, גיור אורתודוקסי, על-פי הדין, ואני רוצה לשאול את שלמה מולה, את יוחנן פלסנר - -

ניצן הורוביץ: למה עלי את פוסחת?

ניצן הורוביץ: תשאלי גם אותי.

אנסטסיה מיכאלי: - - וגם אותך, מה זה בשבילך להיות יהודי?

אנסטסיה מיכאלי: האם אתה יודע מה התקופה שאנחנו עוברים עכשיו?

אנסטסיה מיכאלי: מה היה היום על-פי ההלכה?

אנסטסיה מיכאלי: זו בושה וחרפה שאתם בימים כאלה עושים כאן דיונים ומחלקים את הדעות שלכם בחוק כל כך חשוב, שהוא נותן מענה לקהל מאוד-מאוד רחב של אנשים שרוצים להתגייר.

שלמה מולה: אנחנו רוצים הלכה ליברלית.

שלמה מולה: את שאלת אותנו, אני רוצה לענות לך.

שלמה מולה: אני רוצה יהדות ליברלית, אני רוצה יהדות שפותחת את הראש.

שלמה מולה: אני לא רוצה יהדות אורתודוקסית, חרדית, שכופה את דעותיה על אנשים אחרים.

שלמה מולה: זה מה שאנחנו רוצים.

אנסטסיה מיכאלי: לך לא הפריעו.

אנסטסיה מיכאלי: אתה אמרת את דעתך.

שלמה מולה: את לא יכולה להגיד: אני פוסלת 6 מיליון יהודים בארצות-הברית.

שלמה מולה: זה מה שאת אומרת לי.

שלמה מולה: נו, באמת.

אנסטסיה מיכאלי: תרשה לדבר בבקשה.

אנסטסיה מיכאלי: כשהגעתי לבית הדין במוסקבה ושאלתי אותם איך אפשר לעבור גיור- - -

יוחנן פלסנר: הרב גפני, הקומבינה עדיין לא סגורה לגמרי?

אנסטסיה מיכאלי: תפסיק, יוחנן.

יוחנן פלסנר: הרב גפני, צריך עוד לכוון את הקומבינה.

דוד רותם: כן, צריך לכוון את הקומבינה.

אנסטסיה מיכאלי: אדוני היושב-ראש, זה מפריע לי.

דוד רותם: חבר הכנסת פלסנר, זה מפריע לחברת הכנסת מיכאלי - -

יוחנן פלסנר: זה מפריע שאתם עושים קומבינה, לפחות תעשו את זה בחדרי חדרים.

דוד רותם: - - וחברת הכנסת מיכאלי היא מישראל ביתנו, אז יש לה זכות.

יוחנן פלסנר: אין לי שום בעיה עם חברת הכנסת מיכאלי - -

דוד רותם: אז נא לשתוק.

יוחנן פלסנר: - - אני רק מבקש את הקומבינות בחדרי חדרים, שלא תהיה מראית עין.

דוד רותם: שמעתי אותך.

דוד רותם: תודה.

אנסטסיה מיכאלי: אני גאה להיות חלק ממפלגת ישאל ביתנו, שחשוב לה ואכפת לה מכל האנשים שרוצים לעבור תהליך גיור.

אנסטסיה מיכאלי: זה מהלך שיקל על אלפי אנשים את הרצון שלהם להיות יהודים בארץ-ישראל.

עינת וילף: במחיר כל העם היהודי כולו.

אנסטסיה מיכאלי: האם את עמדת בתור בבית הדין המרכזי בירושלים?

אנסטסיה מיכאלי: חברת הכנסת עינת וילף, האם את חיכית חצי שנה עם הילדים על הידיים עד שמישהו יקבל אותך בתור?

אנסטסיה מיכאלי: האם עמדת בתור בשביל לקבל את כל הטפסים למלא אותם, רק כדי למלא, רק בשביל להגיע לשם?

עינת וילף: זה לא קשור, המחיר בלתי נסבל.

ניצן הורוביץ: בזה את צודקת, אבל למה על חשבון?

עינת וילף: לא במחיר האחריות שלנו לכלל העם היהודי.

אנסטסיה מיכאלי: לא יקרה שום דבר בעניין הגישה של אותם רפורמים וזה יעזור וייתן מענה להרבה מאוד אנשים, ואני מבקשת- - -

עינת וילף: - - -

דוד רותם: תודה לך, חברת הכנסת מיכאלי.

עינת וילף: אפשר לפרוטוקול, יש עוד סיבות לקיומה של מדינת ישראל מלבד אלוהים?

דוד רותם: לא צריך את זה לפרוטוקול.

דוד רותם: זו טעות גדולה.

דוד רותם: חברי הכנסת, תודה רבה.

דוד רותם: אני עובר להצבעה.

שלמה מולה: אתה לא מקריא את החוק?

דוד רותם: לא, אני בקריאה ראשונה.

דוד רותם: לא מקריאים את החוק, כי קראתי אותו בפעם הקודמת.

שלמה מולה: מה זה הדבר הזה?

דוד רותם: סליחה.

דוד רותם: תצביע נגד.

דוד רותם: רבותי חברי הכנסת, אני עובר להצבעה בקריאה הראשונה.

שלמה מולה: אני מבקש התייעצות סיעתית, אדוני היושב-ראש.

יוחנן פלסנר: אנחנו מבקשים התייעצות.

דוד רותם: חברי הכנסת, יש ועדת פירושים, תגישו ערר.

שלמה מולה: אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.

דוד רותם: חצי דקה של התייעצות סיעתית.

שלמה מולה: מה זה חצי דקה?

שלמה מולה: מה זה הדבר הזה?

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: רבותי חברי הכנסת, אני עובר להצבעה.

יוחנן פלסנר: אני רוצה התייעצות, אנחנו גם רוצים לדבר עם חברי הליכוד.

דוד רותם: אני עובר להצבעה.

יוחנן פלסנר: אל תצביע במחטף.

שלמה מולה: דודו, אתה לא יכול.

דוד רותם: שתי דקות התייעצות סיעתית?

דוד רותם: בבקשה, שתי דקות התייעצות סיעתית.

שלמה מולה: למה זה שתי דקות?

דוד רותם: כך אני רוצה.

שלמה מולה: אנחנו רוצים שעה.

דוד רותם: אתה יכול לרצות מה שאתה רוצה.

דוד רותם: אתה רוצה התייעצות סיעתית שתי דקות?

דוד רותם: שתי דקות התייעצות סיעתית, בבקשה.

יוחנן פלסנר: שעה, כי אנחנו רוצים גם לדבר עם יושב-ראש הקואליציה ועם ראש הממשלה, לתת לו הזדמנות אחרונה להתעשת.

דוד רותם: שתי דקות להתייעצות סיעתית, בבקשה.

דוד רותם: רבותי, הפסקה להתייעצות סיעתית של שתי דקות.