ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 232, 2010-06-24 10:00

דוד אזולאי: העיר היא עיר נטולת מענק?

עמרם כנפו: העיר נטולת מענק.

עמרם כנפו: תקציב הפיתוח עומד על 421 מיליון, כאשר מתוכם, סך כל ההשתתפויות הן כ-170 מיליון והיתר, 251 מיליון באים מקרן הרשות, וזה נובע גם מהכנסות של אגרות והיטלים וגם מהלוואות.

עמרם כנפו: בסך הכל מדובר בפרוייקטים בסדרי גודל של 421 מיליון, דבר שאומר שהעיר בתנופה מדהימה.

עמרם כנפו: הכלכלה.

עמרם כנפו: בגרפים האלה אנחנו רואים את אחוז הגבייה.

עמרם כנפו: השתתפות העירייה ברווחה כאשר כאן אנחנו עומדים על כ-33 אחוזים שזה קצת פחות מתל אביב.

עמרם כנפו: ביחס להרבה ערים, אנחנו נמצאים פחות או יותר בממוצע הארצי ולפעמים קצת יותר מהממוצע הארצי.

עמרם כנפו: עשינו השוואה עם ערים כמו באר שבע, רמת גן וכדומה וניתן לראות את הדבר.

עמרם כנפו: השתתפות העירייה בחינוך, אנחנו ממש בין הערים הגדולות ואנחנו מגיעים כמעט ל-39-42 אחוזים.

עמרם כנפו: אחוזי השכר.

עמרם כנפו: עיריית אשדוד שומרת בצורה קיצונית על כך שאחוז השכר בהוצאות שלה יהיה קטן ואנחנו עומדים על כ-34 אחוזים.

עמרם כנפו: אחוז הגבייה.

עמרם כנפו: אנחנו עומדים על 86 אחוזי גבייה.

עמרם כנפו: כאשר נראה את מצב התושבים כפי שהם מאופיינים באשכול, נראה שאחוז הגבייה כאן יחסית הוא מאוד מאוד גבוה ביחס לערים שנמצאות באשכול 7.

דוד אזולאי: מה אחוז הגבייה כאן?

עמרם כנפו: 86 אחוזים.

דוד אזולאי: כאשר 33 אחוזים מהתקציב הולכים לרווחה.

עמרם כנפו: כן.

עמרם כנפו: ברווחה אנחנו נמצאים עם 33 אחוזים כאשר אנחנו מקיימים רק 25 אחוזים.

עמרם כנפו: אם משרד הרווחה היה מתקנן את אשדוד ונותן לה תקנים לפי הצורך האמיתי שלה – הוא פשוט לא עומד בקצב הגידול המדהים של העיר – ואם היה משלים את מכסת התקנים, היינו מגיעים לסדר גודל של כמעט 36-37 אחוזים מתקציב הרווחה.

עמרם כנפו: חוץ מזה, הגידול של התקציב שלה עירייה הוא בגידול שנתי של בערך כ-10 אחוזים, פחות מהשנים 2008-2009, ותקציבי הממשלה מתקדמים בקצב של 2.7-3 אחוזים, שזה בעצם גורם לנו כל הזמן לפערים.

עמרם כנפו: בכמות הכסף, ביחס לתקציב, אנחנו תמיד גדלים בצורה משמעותית.

עמרם כנפו: אם החינוך למשל ב-2009 היה 39 אחוזים וגם ב-2008 הוא היה עם 39 אחוזים, כביכול לא גדלנו, אבל בכמות הכסף גדלנו בצורה משמעותית, גידול של כ-17 מיליון שקלים ביחס לשנה הקודמת אבל כיוון שזאת נגזרת מאחוז התקציב הכולל, זה לא בא לידי ביטוי באחוזים הכוללים האלה.

עמרם כנפו: עומס גירעון המלוות.

עמרם כנפו: עומס המלוות שלנו הוא יחסית נמוך מאשר קיים בערים אחרות.

עמרם כנפו: פירעון המלוות שלנו עומד על כ-3 אחוזים מהתקציב ולפי משרד הפנים – ואדוני יושב ראש הוועדה יודע – עד 5 אחוזים העיר נחשבת לעיר מאוד מאוד יציבה.

עמרם כנפו: אנחנו עומדים על 3 אחוזים למרות המלוות שראיתם בנושא תקציב הפיתוח.

עמרם כנפו: ההרכב הסוציו כלכלי של העיר.

עמרם כנפו: אשדוד נמצאת במדד החברתי באשכול 5, ממש בתחתית האשכול.

עמרם כנפו: אנחנו היינו 4 ולפני שנתיים נכנסנו לאשכול 5 ואנחנו עדיין בתחילתו.

עמרם כנפו: יחס תלות גבוה של 861 לאלף.

עמרם כנפו: שיעור המובטלים באשדוד, גם הוא גבוה.

עמרם כנפו: זאת אומרת, אנחנו מעל הממוצע הארצי ביחס לתלות וזה נובע משתי אוכלוסיות שמרכיבות את העיר, שזאת אוכלוסיית העולים שבחלקה הגדול כוללת קשישים, והאוכלוסייה השנייה היא האוכלוסייה החרדית, שכוללת משפחות עם ילדים.

עמרם כנפו: מדדי הרווחה של העיר.

עמרם כנפו: השכר הממוצע לשכיר באשדוד הוא 7,259 שקלים.

עמרם כנפו: ביתר הערים הממוצע הארצי הוא 8,165 שקלים.

עמרם כנפו: הבטחת הכנסה חודשית בממוצע לנפש, ההוצאה החודשית הממוצעת לנפש.

עמרם כנפו: שיעור מקבלי הבטחת הכנסה הוא 1.9 אחוז כאשר הממוצע הארצי הוא 1.5.

עמרם כנפו: שיעור הקשישים המקבלים גמלת זקנה ושאירים הוא 5.3 אחוז ביחס לממוצע ארצי של 2.6 אחוז.

עמרם כנפו: כמו שאמרתי, האוכלוסייה כאן מורכבת גם מאוכלוסיית קשישים לא קטנה.

עמרם כנפו: אחוז הילדים במשפחות חד הוריות בכלל הישוב הוא 11.2 אחוז ואחוז הילדים המוכרים לשירותים החברתיים מגיע ל-15.7 אחוזים.

יעקב אדרי: פי שתיים מהממוצע הארצי.

עמרם כנפו: פי שתיים מהממוצע הארצי.

עמרם כנפו: זאת אומרת, מצד אחד אנחנו רואים רשות מאוד מאוד חזקה ויציבה, ומצד שני אנחנו מבינים שהאוכלוסייה היא לא פשוטה.

עמרם כנפו: היום אשדוד נמצאת על פרשת דרכים וחשוב שוועדת הפנים של הכנסת תתייחס לכך.

עמרם כנפו: כפי שאתם רואים, הפער הזה בין הרשות שהיא חזקה לבין האוכלוסייה שהיא יחסית חלשה, מצריך את העיר ואת הנהגת העיר להתפתח לשלושה עוגנים חשובים לפיתוחה העתידי של העיר ואלה הם: הנושא של התעסוקה, החינוך, והתיירות.

עמרם כנפו: כמובן שכאשר אנחנו מדברים על תעסוקה, אנחנו מדברים על הרחבה והקמה של מפעלי היי-טק.

עמרם כנפו: בחינוך, להגדיל את האקדמיה.

עמרם כנפו: כאמור, הנושא השלישי הוא התיירות או בית החולים.

עמרם כנפו: אלה הדברים שיגרמו להבאת הפיתוח המסיבי של העיר במשך 20-30 השנים הבאות.

יעקב אדרי: בית החולים מתקדם.

עמרם כנפו: אני מקווה.

עמרם כנפו: אני מקווה שזה יהיה בעזרתכם.

עמרם כנפו: אני רוצה שתבינו שבית החולים דרוש לא רק בפן הרפואי אלא גם בפן התעסוקתי.

עמרם כנפו: זה יהווה עוגן שימשוך אחריו קבוצות רבות מאוד של אוכלוסייה שתחזק את העיר ותצמיח אותה.

עמרם כנפו: לגבי האקדמיה.

עמרם כנפו: אנחנו נתונים במערכת שיקולים כאשר למועצה להשכלה גבוהה יש את מפת העדיפויות שלה.

עמרם כנפו: רבותיי, תתרשמו מאשדוד, תראו שאשדוד זקוקה לתנופה למשך עשרים השנים הקרובות.

עמרם כנפו: אל תסתכלו על הרגע הזה ועל היום הזה.

עמרם כנפו: היום עיריית אשדוד מבוססת, העיר מתפתחת, אבל תסתכלו עשרים שנים קדימה ותבינו שלא בעוד עשרים שנים נהיה כאן ונאמר שאם היינו מפתחים את האקדמיה, הכל היה בסדר.

עמרם כנפו: המועצה להשכלה גבוהה מסתכלת על הרגע הזה או לפחות על פריסה אשדוד.

עמרם כנפו: בואו נסתכל על אשדוד וניתן לה את המענה.

עמרם כנפו: הפריסה הארצית.

עמרם כנפו: התעשייה עתירת הידע מרוכזת בתל אביב, ברחובות, בקריית גת ובאשדוד שיעורה קטן יחסית.

עמרם כנפו: באשדוד הפריסות של החברות עתירות הידע הן לא גדולות אבל אנחנו רוצים לפתח את זה כך שיגיע לרמה גבוהה מאוד.

עמרם כנפו: פיתוח מנופי הצמיחה.

עמרם כנפו: פיתוח התיירות.

עמרם כנפו: אנחנו עכשיו נמצאים בהשלמת בית המלון הראשון באשדוד שייפתח בדצמבר.

עמרם כנפו: מלון חמישה כוכבים והוא יהווה הזרז הראשון וראשון לתוכניות להקמת עוד כ-10 בתי מלון.

עמרם כנפו: ברגע שהמלון הזה יתחיל לפעול, אני מאמין שהוא יהווה זרז לכל הגופים.

עמרם כנפו: רצועת החוף.

עמרם כנפו: אנחנו בתחילת פיתוחה של הטיילת.

עמרם כנפו: אם יהיה לכם זמן, כדאי שתסיירו לאורך שדרות משה דיין ותתרשמו מהטיילת, מהיופי שלה והשימוש שנעשה בה.

עמרם כנפו: מי מכם שמתארח בעיר, כדאי לו לצאת בערב לטייל במקום ולראות מאות אנשים שהולכים ונהנים מכל אלמנט בטיילת הזאת.

עמרם כנפו: פארק מים, בתי מלון, פארק עירוני.

עמרם כנפו: אנחנו בשלבים ובעוד שבוע מתחילים לבצע פרוייקט שאולי הוא אחד מספינות הדגל של הקדנציה הזאת וזה פארק אשדוד ים.

עמרם כנפו: הפארק משתרע על כ-200 דונם בהשקעה של 70 מיליון שקלים שכולם באים מתקציב עירוני.

עמרם כנפו: הפארק יהיה כדוגמת פארק רעננה ופארק כפר סבא אלא קצת יותר משוכלל וייבנה יותר מהר ומשך הזמן לא יהיה עשרים שנים אלא הוא מתוכנן לקום בתוך שנתיים עד ארבע שנים, אז תסתיים הקמתו.

עמרם כנפו: הפארק ממוקם בין המרינה לחוף הקשתות.

עמרם כנפו: כל הגבעה שאתם רואים כאן.

עמרם כנפו: שטח של 200 דונם.

עמרם כנפו: הפארק משקיף על הים ולכן הוא ייקרא פארק אשדוד ים.

דוד אזולאי: הוא רחוק מהים.

עמרם כנפו: הוא ממש על הגבול.

עמרם כנפו: לפחות 700 מטרים מקו המים.

עמרם כנפו: הפארק יהיה אחת האטרקציות.

עמרם כנפו: קידום מערכת החינוך.

עמרם כנפו: אחוז הבגרות באשדוד הוא כזה שהוא עובר על האחוזים בתל אביב, חיפה, ראשון לציון, פתח תקווה, חולון, ירושלים, באר-שבע ונתניה, חוץ מנתניה ובאר שבע שנמצאות אתנו באותו אשכול.

עמרם כנפו: עדיין, ביתר הערים שהן באשכול 7 ו-8, שזה משקף אוכלוסייה חזקה, אנחנו נמצאים מעליהם עם כ-67 אחוזי הצלחה בבגרות.

עמרם כנפו: בשקף הבא נראה את האיכות של הבגרות ולא רק את התעודות.

עמרם כנפו: שיעור תעודות הבגרות האיכותיות שלנו, אנחנו נמצאים בגידול מתמיד.

עמרם כנפו: שיעור האקדמאים מכלל האוכלוסייה הוא 20 אחוזים.

עמרם כנפו: יש לנו שאיפה להמשיך לצמוח ולעשות זאת באמצעות גידול במספר הסטודנטים במכללה, נושא אליו התייחסתי קודם לכן.

עמרם כנפו: בשנת 2004 נפתחה כאן מכללת סמי שמעון שהיא שלוחה של המכללה של באר-שבע.

עמרם כנפו: למדו בה 350 סטודנטים והיום לומדים בה 1,470 סטודנטים, כאשר 70 אחוזים מתוכם הם תושבי אשדוד.

עמרם כנפו: זה אומר שאם האקדמיה בעיר תתפתח, אחוז האקדמאים באשדוד לא יהיה 20 אחוזים אלא יהיה 40 ו-50 אחוזים.

עמרם כנפו: שוב, צריך לראות את זה בראייה קדימה.

עמרם כנפו: ברשותך אדוני היושב ראש, אני חושב שכדאי שיהודה יאמר כמה מלים בנושא של החינוך כפי שהוא בא לידי ביטוי בשקף הזה כי אלה הדברים בהם הוא עוסק.

יהודה פרנקל: השקף הזה אומר שהסטנדרט של משרד החינוך מבחינת מספר הילדים בכיתה הוא 40.

יהודה פרנקל: בשנה שעברה הורדנו את המספר ל-35 תלמידים בכיתה, בכיתות א' ו-ז' והשנה אנחנו שומרים על אותה מדיניות כי רמת החינוך היא הרבה יותר טובה אם מספר התלמידים קטן יותר.

יהודה פרנקל: הלוואות לסטודנטים.

יהודה פרנקל: לפני עשר שנים החלטנו שצריך להכניס הרבה יותר ילדים מהעיר אשדוד לאקדמיה המל"גית, זאת אומרת, לא קורסים ודברים מהסוג הזה.

יהודה פרנקל: לצורך כך נקטנו באמצעים רבים שתוצאותיהם אחרי עשר שנים מראים שגדלנו ב-140 אחוזים במספר הסטודנטים ברחבי הארץ, כאשר הגידול במל"ג היה של 40 אחוזים.

יהודה פרנקל: זה אומר שאנחנו סוגרים את הפערים.

יהודה פרנקל: זה נעשה דרך עבודה בבתי הספר התיכוניים שמסבירים לתלמידים שהאקדמיה היא עבורנו והיא בעצם הדבר העיקרי שצריך לעשות.

יהודה פרנקל: היום הגענו לזה שהצד הכספי-הכלכלי מהווה בעיה ולכן לפני שנה הוצאנו תוכנית ייחודית בארץ שאומרת שכל סטודנט אשדודי יכול לקבל 10,000 שקלים לשנה כהלוואה כאשר הריבית והערבות היא עלינו, כך שכאשר הוא מסיים את לימודיו, הוא מחזיר את הכסף בפריסה של שבע שנים.

דוד אזולאי: גם סטודנטים שלומדים במכללות?

יהודה פרנקל: באקדמיה.

יהודה פרנקל: מכללות אקדמיות ולא מכללה שהחליטה שהיא מלמדת רפלקסולוגיה.

יהודה פרנקל: כל דבר שהוא מל"גי, כן.

יהודה פרנקל: בהחלט כן.

יהודה פרנקל: גם פרטי וגם מתוקצב.

עמרם כנפו: אין אף אחד שיכול לומר שבגלל הבעיה הכספית הוא לא הולך ללמוד.

עמרם כנפו: היום הוא לא משלם, הוא לומד, הוא מקבל כסף, את הריבית העירייה משלמת וכאשר הוא מסיים את לימודיו ומתחיל לעבוד, הוא משלם את ההלוואה בפריסה.

עמרם כנפו: גם כשהוא משלם בפריסה, עדיין העירייה משלמת לו את הריבית.

עודד לוי: לא.

עודד לוי: אז הוא מתחיל לשלם עם הריבית, בפריסה של עד שבע שנים.

עודד לוי: יש לו תנאים הרבה יותר טובים ממה שהוא יכול להשיג בצורה פרטית.

יהודה פרנקל: מדובר בהחזר שהוא בסדר גודל של 100 שקלים על 10,000 שקלים הלוואה.

יהודה פרנקל: אנחנו החלטנו, בלי עזרה של משרד החינוך, שאנחנו רוצים לשנות את פני חדר הלימוד בעזרת תקשוב.

יהודה פרנקל: יש לנו שתי תוכניות גדולות, כאשר האחת נעשית בעזרת מכון דיווידסון במכון ויצמן, כאשר כל ילד לומד עם לפטוף והמורים עברו הדרכה לדידקטיקה אחרת.

יהודה פרנקל: זה אמור לגבי בתי הספר העל-יסודיים, אבל בבתי הספר היסודיים יש חברה בשם עת לדעת שפיתחה מערכת גדולה וסבוכה לכיתות ד'-ה' במגמה השנה לעלות לכיתות ו' וגם שם לומדים עם לפטופים.

יהודה פרנקל: הלפטופים לא שייכים לילדים והם לא לוקחים אותם הביתה אלא הם נשארים בבית הספר, אבל המהות של כל העניין היא לא הלפטופים כי הוא מהווה אמצעי לעבודה ותרגול, אלא שפני השיעור השתנו לגמרי.

יהודה פרנקל: אחד הקשיים הגדולים שצפו בבתי הספר היה זה שלמורים שאין להם כוח ואין להם מספיק זמן להכין כל שיעור בסופר פדגוגיה וכדי להקל עליהם יש היום מאגר של שיעורים שמושך משם את השיעור, התורן עושה את השינויים שהוא רוצה לעשות כי יש פרסונליזציה של השיעורים ויש אפשרות לעשות את זה, ואז בית הספר נראה אחרת.

יעקב אדרי: כיתות חכמות?

יהודה פרנקל: כן.

יהודה פרנקל: הכיתות החכמות הן רק לוח קטן, פרוז'קטור.

יהודה פרנקל: זאת רמה אחת או שתיים מעליו.

עמרם כנפו: מניעת עזיבת אוכלוסייה צעירה.

עמרם כנפו: חלק מהחזון של ראש העיר הוא לפתח עוגנים כלכליים לפיתוח של העיר והדבר השני הוא מניעת עזיבת האוכלוסייה הצעירה את העיר.

דוד אזולאי: יש נטישה?

עמרם כנפו: כן.

עמרם כנפו: כפי שאתם רואים במצגת הזאת, יש עזיבה של תושבים.

עמרם כנפו: דרך אגב, זה תהליך טבעי כי יש הרבה מצבים שמבחינה אובייקטיבית אדם מתחתן, אדם מצא מקום עבודה במקום אחר, אבל יש כאלה שסתם עוזבים ואת אלה שסתם עוזבים, אנחנו רוצים למנוע.

עמרם כנפו: אנחנו רואים שהנדידה בחלקה היא לאשקלון ולגן יבנה כך שבעצם המניעים של העזיבה הזאת – לאחר ניתוח כל הנתונים – היא בגלל מחירי הדירות.

עמרם כנפו: באשדוד בעשרים השנים האחרונות כמעט ולא נבנו דירות של שלושה חדרים וכל הדירות הן מארבעה חדרים ומעלה, דבר שגרם ליוקר של הדירות.

עמרם כנפו: בנוסף לכך, כמעט ואין יותר שטחים לבנייה באשדוד.

דב חנין: יש בעיר דיור להשכרה?

עמרם כנפו: יש את הדיור הציבורי בשכונות הישנות, אבל הזוגות הצעירים לא מתחברים למקומות האלה אלא הם רוצים את החלקים של דרום העיר ומרכז העיר.

עמרם כנפו: ראש העיר יזם פרוייקט מאוד ייחודי שהוא מיושם אבל עדיין לא גובש סופית עם כל הקריטריונים.

עמרם כנפו: אני מקווה שבחודש הקרוב ראש העיר יצא עם זה אחרי שהעבודה תושלם.

עמרם כנפו: מדובר בכך שכל יזם שמגיע לוועדה המקומית לבקש תוספת על מה שיש לו, הוועדה המקומית מחייבת אותו להפריש 30 אחוזים מזה לדירות לזכאים.

עמרם כנפו: דירות לזכאים, זה אומר זוגות צעירים, בעלי תעודת זכאות של משרד השיכון, והדירות האלה יימכרו במחיר למשתכן, בממוצע של מחיר למשתכן, כך שפחות או יותר דירה שהיום בשוק הפרטי עולה כמיליון שקלים, תעלה לזוגות הצעירים סדר גודל של 700-750 אלף שקלים.

דוד אזולאי: אם הם זכאים לכך.

עמרם כנפו: כן, כמובן, אם יש לו תעודת זכאות.

עמרם כנפו: זה דבר שימנף.

עמרם כנפו: נכון להיום, באמצעות הוועדה המקומית ובשיתוף פעולה עם משרד השיכון, הגענו כבר למלאי של כ-1,000 יחידות דיור כאלה, חלקן של משרד השיכון במחיר למשתכן וחלקן ביוזמת הוועדה המקומית כתוספות.

עמרם כנפו: דבר נוסף שהוועדה מחייבת הוא שבכל פרוייקט עתידי חדש בתב"ע חדשה, להפריש לפחות 20 אחוזים מכלל היחידות לטובת דירות של שלושה חדרים מבלי להיכנס לנושא של המחיר.

עמרם כנפו: לייצר מצב פה יש דירות קטנות על מנת שהזוגות הצעירים יוכלו להישאר ולגור כאן.

עמרם כנפו: עד כאן המצגת על קצה המזלג.

עמרם כנפו: בתוך השקפים לא הרחבנו.

עמרם כנפו: אני מקווה שהתרשמתם מהעיר.

עמרם כנפו: אני רוצה לומר כמה מלים בנימה אישית ולבקש מוועדת הפנים של הכנסת, שעושה עבודת קודש ומלווה את הרשויות המקומיות, כמה נקודות.

עמרם כנפו: נקודה אחת היא ההתייחסות הממשלתית לכל המדינה כחטיבה אחת.

עמרם כנפו: אי אפשר.

עמרם כנפו: כמו שאתם רואים, לאשדוד יש את הייחודיות שלה ואני חושב שלא רק אשדוד אלא כל עיר יש לה את הייחודיות שלה.

עמרם כנפו: היה כאן שר הרווחה ואמרתי לו שהוא קובע מכסות וביקשתי שייתן לנו גמישות, לבצע ברשות.

עמרם כנפו: הוא לדוגמה נותן לנו מכסה למרכז יום לקשיש, ואני צריך מכסות לשיבוץ לבתי אבות או לילדים במעונות יום.

עמרם כנפו: ביקשתי שייתן לנו את הגמישות ברשות לבצע את זה.

עמרם כנפו: אותו דבר לגבי החוקים, לגבי הארנונה.

עמרם כנפו: אנחנו רוצים עכשיו ליזום מהלכים להקלות למפעלים על מנת לעודד מפעלי תעסוקה, אבל אין לנו את הכלים לתת להם את הדברים האלה.

עמרם כנפו: אנחנו מגיעים למשרד הפנים ואומרים לנו שם שאי אפשר כי מדובר בתקנות, באוצר וכולי.

עמרם כנפו: יש לנו המון דוגמאות לכך.

עמרם כנפו: אני לא יודע אם זה הזמן לפתח את הדוגמאות האלה אבל בגדול, אי אפשר להסתכל על כל המדינה ביחד.

עמרם כנפו: נכון, ישנם דברים שצריכים להיות אחידים וכלליים, אבל במיוחד בנושאים כלכליים של הרשות, בנושאים התפתחותיים של הרשות, תנו לנו כלים.

עמרם כנפו: בלשון אחרת, בלשון עממית ופשוטה, אנחנו יודעים לא פחות טוב מה אנחנו צריכים ולמה העיר זקוקה מאשר יודעים המחוקקים.

דוד אזולאי: תודה רבה אדוני ממלא מקום ראש העיר על הסקירה.

דוד אזולאי: ברשותך, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לחבריי חברי הכנסת שהתפנו היום מעיסוקיהם והצטרפו לסיור הזה.

דוד אזולאי: לחבר הכנסת דב חנין, שהוא יושב ראש השדולה הסביבתית, לחבר הכנסת יעקב אדרי וכמובן לחבר הכנסת אילן גילאון.

דוד אזולאי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לצוות הוועדה, בראשו יפה שהיא מנהלת הוועדה, שביחד עם אחד מאנשי לשכתך תיאמה את הסיור.

דוד אזולאי: בשם כולם אני רוצה לאחל לרעיית ראש העיר ברכת רפואה שלמה ומהירה.

דוד אזולאי: חבל מאוד שהוא לא נמצא אתנו, אבל אף על פי שאיננו כאן, כבודו כאן.

דוד אזולאי: נאחל בעזרת השם שנתבשר בשורות טובות.

דוד אזולאי: אדוני ממלא מקום ראש העיר, שמענו כאן את הסקירה ואני רוצה לומר לך כאורח כמעט קבוע באשדוד שאני תמיד בא לאשדוד ואני שואל שאלה אחת.

דוד אזולאי: חשבתי שהיום אני אקבל תשובה, אבל לא קיבלתי.

דוד אזולאי: אשדוד היא עיר יפה, היא עיר חוף, עיר גדולה, ומשום מה הנושא התיירותי לא מפותח כאן.

דוד אזולאי: אתה לא מוצא כאן בית מלון אחד אלא אתה צריך לנסוע עד לאשקלון כדי להתארח שם באיזשהו מקום.

דוד אזולאי: לא קיבלנו תשובה בנושא.

עמרם כנפו: אמרתי.

עמרם כנפו: בדצמבר ייפתח בית המלון הראשון.

דוד אזולאי: דיברת על הפיתוח בעתיד.

עמרם כנפו: המלון הראשון ייפתח בדצמבר.

דוד אזולאי: כאשר אני מקבל כאן את הנתונים, אני עושה השוואה, נראה שהעיר אשדוד ביסודה היא עיר של פועלים בדיוק כמו חיפה.

דוד אזולאי: גם בחיפה לקח שנים עד שהתחילה להתפתח שם התיירות, אבל במשך שנים הדבר הזה לא היה.

דוד אזולאי: הדבר הנוסף שאדוני לא נגע בו, אני מניח שגם אצלכם זה נושא קיים, זה כל נושא הפשיעה והאלימות שקיימת לצערנו הרב בכל מקום.

דוד אזולאי: אני מניח שעל כך אנחנו נשמע סקירה במשטרה.

עמרם כנפו: לא הכנתי את הגרפים לעניין הזה.

עמרם כנפו: אשדוד, ברמת האלימות, היא בין הנמוכות בארץ.

עמרם כנפו: רמת הפשיעה כל הזמן היא במגמת ירידה.

עמרם כנפו: יש שיתוף פעולה מדהים בין המשטרה המקומית לבין עיריית אשדוד, בכל התחומים ובכל הרבדים.

עמרם כנפו: אנחנו בתוכנית של עיר ללא אלימות.

עמרם כנפו: היום בשעה 3:00 מתכנסת הוועדה המחוזית של עיר ללא אלימות.

עמרם כנפו: בשבוע שעבר כל הנציגים שלנו היו בכנס באילת.

עמרם כנפו: אכן, נכנסנו לעיר ללא אלימות.

עמרם כנפו: יש לנו רשות עירונית למניעת אלימות שאמנם היא גם למלחמה בסמים ולמניעת אלימות.

עמרם כנפו: כלומר, עמותה עירונית שכל העיסוק שלה הוא טיפול באלימות.

עמרם כנפו: יחסית לפשיעה שהייתה כאן בשנות ה-60, אשדוד נמצאת במגמה של ירידה שיתוף הפעולה עם התחנה ועם המחוז היא מצוינת.

עמרם כנפו: יש בעיה אחת ושוב, מדינת ישראל לא עומדת בקצב ההתפתחות של העיר הזאת.

עמרם כנפו: מצבת התקינה של תחנת משטרת אשדוד משתווה למצבת התקינה של העיר אשקלון וזה אבסורד.

עמרם כנפו: אנחנו מדברים על עיר עם 230 אלף לעומת עיר עם 130 אלף תושבים.

אילן גילאון: עמרם הצטנע.

אילן גילאון: למעשה אשדוד היא מעבדה של מדינת ישראל.

אילן גילאון: אגב, אם אנחנו מסתכלים על משהו מעניין בימים אלה, זאת העיר היחידה בסדר גודל כזה שהממסד שלה היה צפון אפריקאי לעומת כל הערים מסביב שהיו אשכנזים.

אילן גילאון: מעניין מאוד העניין הזה.

אילן גילאון: העיר הזאת היא הפוכה כמעט בכל דבר.

אילן גילאון: הצפון בנוי יותר חלש והדרום יותר חזק, ורק בקוריאה זה עוד קיים.

אילן גילאון: בכל אופן, המנופים שניתנו לעיר הזאת בגלל תכנון לקוי של משרד הפנים באותה תקפה, שתכננו על אשקלון להיות עיר מחוז ואשדוד תהיה עיר משנה, אבל קרה הפוך, קורה שמסיבות בירוקרטיות אנחנו עדיין נאבקים היום בבעיות עליהן עמרם דיבר כאן, שלא הולמות את העיר.

אילן גילאון: זה גם נותן חלק מהתשובה לשאלה למה זאת לא עיר תיירות, כי ביסודה זאת עיר פועלים.

אילן גילאון: יש גם כמה אתגרים שגם עליהם לא דובר של התמודדות עם בעיות של מפגעי סביבה, של אקוויפר, של אוויר.

אילן גילאון: אלה הם דברים מאוד מאוד קשים שגם עליהם צריך לתת את הדעת.

אילן גילאון: העיר הזאת לא מקבלת כגמולה ולא עוזרים לה למרות שהיא נושאת על עצמה.

אילן גילאון: לפי דעתי היא עיר נטולת מענק מאז שאני זוכר אותה.

אילן גילאון: 80 אחוזים מחיי עד כה אני חי כאן ואני מכיר את המקום היטב.

אילן גילאון: לכן המודל הזה היה אמור להיות מבחינת ממשלת ישראל, משרד האוצר, והיה צריך להיות המודל הראוי כדי לתת לו את התמיכות, בגלל התעסקות עם אוכלוסיות שהן אוכלוסיות חלשות בדרך כלל שמגיעות אלינו מעיירות קצת יותר קטנות.

אילן גילאון: בין 1990 ל-2000 קלטה העיר אשדוד כאילו ניו יורק הייתה קולטת 2 מיליון וחצי תושבים.

אילן גילאון: בתקופה הזאת אנחנו הכפלנו את גודלנו.

אילן גילאון: מה שקרה זה שמבחינת היכולת שלנו להתקדם, שום דבר לא קרה.

אילן גילאון: אם הייתה לנו כאן אוניברסיטה או שדה תעופה, זה היה משהו אחר.

אילן גילאון: אגב, אם היו נותנים לי לבחור והיו שואלים אותי מה אני רוצה, בית חולים או אוניברסיטה, אני הייתי אומר אוניברסיטה ושתהיו בריאים.

אילן גילאון: אשדוד היא סוג אחר של מודל, של מעבדה, ולכן צריך לתת לה את כל התמיכות.

אילן גילאון: הם לא השוויצו כאן.

אילן גילאון: תאמין לי, התוכנית הזאת, תסתכל על התוכנית לגבי הסטודנטים למשל, אין בה הרבה מאוד כסף שהרשות צריכה להשקיע אבל יש כאן איזשהו מראה מקום.

אילן גילאון: זאת אומרת, איזושהי התייחסות שהיא אוניברסלית לכולם.

אילן גילאון: לא רואים מי יש לו או מי אין לו, אלא כל מי שהולך להיות סטודנט מקבל את התמיכה הזאת מבחינת העיר כדי שזה גם ייתן לו מתווה מסוים.

אילן גילאון: לכן הכי יפה בעיר הזאת שהיא עיר מאוד מאוד מקבלת.

אילן גילאון: שני סימנים יש באשדוד, אם אתה מבקר בא.

אילן גילאון: אתה הולך ושואל איפה מתנ"ס בית לברון, אומרים לך: לך ישר, מאמי.

אילן גילאון: איפה עוד אומרים לך מאמי?

אילן גילאון: אין.

אילן גילאון: דבר שני, שים לב שאשדודים לוחצים על כל הכפתורים במעלית, שתבוא מהר.

אילן גילאון: האמן לי שהם הצטנעו.

דוד אזולאי: אדוני ממלא מקום ראש העיר, צוות העירייה, אני מודה לכולם.

דוד אזולאי: חבריי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים לכיוון תחנת המשטרה.

יהודה פרנקל: יש כאן בקשה שמונחת לפתחו של שר הפנים - תפקידה של ועדת הפנים היא לקדם ולזרז - בנושא אישור המרינה הבין לאומית, דבר שהוא אבסורד.

יהודה פרנקל: המרינה יכולה להתפתח מאוד והיא גם יכולה להביא הרבה תיירים בנושא הזה.

יעקב אדרי: איפה העיכוב?

יהודה פרנקל: אין עיכוב.

יהודה פרנקל: צריך פשוט לדאוג שזה יהיה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: רבותיי, אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: ראשית, אני רוצה להציג את חברי הוועדה ואת צוות הוועדה.

דוד אזולאי: נמצאים כאן חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת יעקב אדרי, חבר הכנסת אילן גילאון, מנהלת הוועדה יפה שפירא, היועצת המשפטית של הוועדה ורד קירו-זילברמן, העוזרים עליזה, איציק ואיציק.

דוד אזולאי: אדוני מפקד התחנה, אדוני סגן מפקד המחוז, אדוני מפקד המרחב, אני רוצה קודם כל להודות על ההיענות שלכם לקבל אותנו.

דוד אזולאי: אנחנו כוועדה בדרך כלל נוגעים בנושא של המשרד לביטחון פנים על כל ההיבטים שלו ואני חייב לומר שמדי פעם היינו מקבלים, וקיבלנו, כל מיני פניות מהציבור הרחב וגם מכל מיני גורמים לגבי הפעילות של המשטרה.

דוד אזולאי: לכן החלטנו הפעם לרדת לתחנת המשטרה באשדוד, לשמוע ולהתרשם מקרוב.

דוד אזולאי: אני מבקש לשמוע ממפקד התחנה או מי מכם.

דוד אזולאי: תחליטו ביניכם איך תהיה החלוקה.

קובי כהן: בוקר טוב למרות שעוד מעט צהרים גם ליושב ראש, גם לחברי הכנסת וגם לחברי הוועדה.

קובי כהן: אני מכיר חלק מחברי הכנסת מתפקידים שונים שלי.

קובי כהן: אנחנו שמחים לארח אתכם כאן.

קובי כהן: אנחנו בצוות מצומצם בכוונה.

קובי כהן: אני קובי, סגן מפקד המחוז, אלון הוא מפקד מרחב לכיש, ומפקד התחנה שנמצא כאן זה גבי דדון והוא גם ייתן את הסקירה.

קובי כהן: בתחילת דבריי אני רוצה להתנצל על כך שמפקד המחוז לא יכול היה להגיע ולכן אני אייצג אותו כאן.

קובי כהן: הייתי בדילמה האם אני הולך לדבר על המחוז או לא, אבל אני חושב שהחלטתי שאני לא מדבר על המחוז אלא הבמה תהיה של התחנה.

קובי כהן: אני אבקש מהיושב ראש שירשום לעצמו שאנחנו נשמח לארח את הוועדה הזאת גם במחוז בזמן כלשהו כדי שתוכל להתרשם בצורה נוספת גם ממה שקורה במחוז דרומי שהגבולות שלו מתחילים באשדוד ומסתיימים בעיר אילת על כל המאפיינים, לטוב ולרע.

קובי כהן: יש הרבה דברים טובים, ש גם הרבה דברים שהם פחות טובים אבל כל זה חלק מהעבודה שלנו.

קובי כהן: בסוף אני אסכם את הדברים החשובים מבחינתנו.

קובי כהן: אני אתן את הבמה למפקד המרחב ולמפקד התחנה כדי שיציגו את התחנה שהיא מטרת הביקור שלכם.

קובי כהן: לאחר מכן נאמר כמה דברים שאנחנו חושבים.

אלון לבבי: אני מפקד מרחב לכיש.

אלון לבבי: תודה על הביקור.

אלון לבבי: אני אומר מילה אחת על המרחב ואשאיר את הבמה לגבי כי תחנת אשדוד היא מטרת הביקור.

אלון לבבי: המרחב פרוס מהים במערב ועד דרום הר חברון במזרח, מאשדוד, שזאת התחנה הכי צפונית שלנו, כולל קריית מלאכי, עד שדרות בדרום, כולל שדרות.

אלון לבבי: יש לנו חמש ערים שיש בהן תחנות ואלה אשקלון, אשדוד, קריית מלאכי, קריית גת ושדרות.

אלון לבבי: המרחב מאוד מגוון.

אלון לבבי: אנחנו גם מרחב שיש לו מאפיינים דמוגרפיים ייחודיים, גם גיאוגרפיים ייחודיים, וגם ביטחוניים ייחודיים.

אלון לבבי: כמו שראינו, שדרות, אשדוד, אשקלון, ערים שספגו לאורך תקופה לא קצרה קסאמים, גראדים וכל מרעין בישין.

אלון לבבי: אשדוד נחשבת כתחנה הגדולה ביותר במרחב לכיש, המשמעותית ביותר במרחב לכיש, היא העיר החמישית בגודלה בארץ ואני חושב שהביקור כאן הוא מבחינתנו ביקור חשוב.

אלון לבבי: כאמור, אני אשאיר את הבמה לגבי.

גבי דדון: כבוד יושב ראש הוועדה, מכובדיי כולם, צהרים טובים וברוכים הבאים לתחנת אשדוד.

גבי דדון: אני בתפקידי כמפקד התחנה מזה שנה וחצי בערך.

גבי דדון: בתפקידי הקודם שימשתי כקצין אגף חקירות ומודיעין של מרחב לכיש ולפני כן כמפקד תחנת המשטרה בקריית גת.

גבי דדון: אני אציג את מאפייני התחנה ואם תהיינה שאלות, כמובן אשמח לענות.

גבי דדון: קצב גידול האוכלוסייה בעיר אשדוד הוא בין הגבוהים בישראל והיום העיר מונה כ-230 אלף תושבים, כאשר 33 אחוזים מהתושבים הם עולים חדשים מארצות חבר העמים.

גבי דדון: לאחרונה יש לנו כאן גם עולים מצרפת ומאתיופיה, ותכף נראה את החלוקה.

גבי דדון: בעשור האחרון התפתחה העיר וגדלה לעיר החמישית בגודלה בארץ ואנחנו אחרי ראשון לציון.

גבי דדון: באשדוד כ-40 אלף תושבים שלומדים בבתי הספר ובגני הילדים.

גבי דדון: מבחינת גידול האוכלוסייה, אנחנו רואים בגרף את קצב גידול האוכלוסייה בעיר.

גבי דדון: אני מתאר לעצמי שהמספר היום הוא גדול יותר כי הנתון שלנו הוא לסוף 2009.

גבי דדון: מבחינת התפלגות האוכלוסייה בעיר אשדוד, אנחנו רואים שהוותיקים מהווים את הפלח הגדול ביותר שהוא 38 אחוזים, כ-87 אלף תושבים, החרדים מהווים 24 אחוזים, כ-55 אלף תושבים, העולים מחבר העמים מהווים כ-34 אחוזים, כ-78 אלף תושבים, והאתיופים מהווים 4 אחוזים והם נמצאים בשני מוקדים מאוד עיקריים – ברובע ח', ברובע ג' ו-ו'.

גבי דדון: אלה המקומות בהם הם מרוכזים.

גבי דדון: זוהי מפת אוכלוסיית העיר אשדוד.

גבי דדון: קצת מאפיינים על העיר עצמה.

גבי דדון: העיר אשדוד היא עיר נמל.

גבי דדון: כולנו יודעים שיש כאן את נמל היובל שהוא אחד הנמלים הגדולים במזרח התיכון.

גבי דדון: יש כאן אתרי בילוי שבוודאי נרחיב עליהם בהמשך.

גבי דדון: יש כאן שבעה חופי רחצה מוכרזים שאנחנו צריכים לתת עליהם את הדעת.

גבי דדון: מטרופולין עם כל המשמעויות שלו.

גבי דדון: לצערנו במבצע עופרת יצוקה העיר עצמה נכנסה לטווח הגראדים ונפילת הגראד הראשון הייתה כאן, ממש בסמוך לתחנה.

גבי דדון: יש בעיר מרכזי קניות גדולים וקניונים.

גבי דדון: בכדורגל, יש כאן קבוצה שהיא בליגת העל מזה מספר שנים.

גבי דדון: מבחינת התשתיות.

גבי דדון: הנמל מהווה תשתית לעיר.

גבי דדון: מרינה שהיא מרינה פרטית ולא בין-לאומית ואי אפשר להיכנס אליה כי היא עדיין לא מורשית.

גבי דדון: תחנת כוח אשכול של חברת החשמל.

גבי דדון: פי גלילות עם כל המשמעויות שלו כאשר יש כאן גם דלקים, גם גז ולאחרונה גם עובר כאן קו הגז הטבעי האחרון ויש כאן נקודת קליטה מים תטיס.

גבי דדון: אגן כימיקלים, אחד המפעלים הגדולים בארץ.

גבי דדון: אלתא, מפעל ביטחוני.

גבי דדון: רכבת ישראל וגם אזורי תעשייה כבדה.

גבי דדון: לגבי חוזק התחנה עצמה.

גבי דדון: יש לנו כאן מודיעין מאוד איכותי וחזק, מספר רכזי מודיעין, יחידת בילוש טובה, יחידת מודיעין טובה, היכרות שטח טובה.

גבי דדון: מאחר שהשוטרים כאן משרתים כבר מספר שנים, הם מכירים את השטח טוב.

גבי דדון: זאת עיר שאמנם היא גדולה, אבל יכולת השליטה הגיאוגרפית שלה היא יכולת שליטה.

גבי דדון: יש לנו כאן שילוב זרועות עם הרשויות השונות, גם של מגן דוד אדום, גם של קו העירייה, וגם על זה אנחנו נרחיב בהמשך.

גבי דדון: יש לנו כאן ביטחון עירוני חזק ואיכותי בראשותו של קצין הביטחון של העיר, מר אריה איטח, שמבחינתנו הוא המפכ"ל שלנו בעירייה ואנחנו עובדים אתו ממש ביום יום.

גבי דדון: הוא מסייר אתי בסוף כל יום כדי לראות מה קורה בעיר ואם צריך משהו לשנות או לשקם.

גבי דדון: יש מוטיבציה גבוהה בקרב השוטרים למרות כל מיני מצוקות ומתחים בהם התחנה נמצאת עם בעיות של כוח אדם וכדומה.

גבי דדון: עדיין המוטיבציה היא גבוהה וזה דבר טוב.

גבי דדון: מבחינת חולשות, אי אפשר כמובן בלי חולשות.

גבי דדון: הסד"ק של התחנה איננו מתאים לאיומים.

גבי דדון: אנחנו עומדים היום על תקן של 154 שוטרים בעיר כזאת.

גבי דדון: במצבת הפעילה אנחנו עומדים סביב ה-133-134 שוטרים, דבר שממש ממש מקשה על עמידה במגוון המשימות והאירועים.

גבי דדון: אוכלוסייה במעמד סוציו אקונומי נמוך.

גבי דדון: העיר מחולקת באופן טבעי כמעט לשני חצאים.

גבי דדון: אם אנחנו לוקחים את הרחוב הראשי שחוצה, רחוב מנחם בגין, בצד הצפוני מתגוררת האוכלוסייה היותר ותיקה של העיר, רובעים א', ב', ג', ד', ה' ו-ו' שאלה הרובעים עם מצב סוציו אקונומי נמוך, ומה שמעבר לזה, דרומה, אלה השכונות היותר מבוססות בהן מתגוררים אנשים יותר אמידים.

גבי דדון: מטרופולין.

גבי דדון: כמובן זה מהווה לנו חולשה ואיום עלינו.

גבי דדון: אזורי תעשייה גדולים, כך שיכולת השליטה היא פחות טובה ממה שהיינו רוצים.

גבי דדון: רף פעילות גבוה לאורך זמן, וכאן אנחנו משקיעים אנרגיות רבות אבל זה לאורך זמן.

גבי דדון: זה לא משהו שנעצר בחלוף חודש או חודשיים אלא משהו שנמשך לאורך זמן ואנחנו צריכים להחזיק את השוטרים ברף פעילות גבוה.

גבי דדון: מבחינת איומים על התחנה.

גבי דדון: מבחינת עבירות אלימות בדגש על אלימות במשפחה, יש לציין שמתחילת השנה פתחנו כבר 303 תיקים בנושא אלימות במשפחה.

גבי דדון: ירידה קטנה אל מול שנה שעברה, אבל בסך הכל 300 תיקים זה הרבה.

גבי דדון: עבירות מין ועבירות רכוש, ארגוני פשיעה קטנים מקומיים שמשפיעים בהכרח על כל הפשיעה המקומית, ויש לנו גם ארגוני פשיעה חיצוניים ארציים שמשפיעים כאן, דוגמת ג'רושי שהיו מגיעים לכאן, דוגמת אברג'לים שנמצאים כאן, דוגמת דומרני שמגיע לכאן, ועוד אנשים שמוכרים לנו גם מהתקשורת.

גבי דדון: אלה משפיעים באופן ישיר או עקיף על העיר.

גבי דדון: הפוטנציאל של השוהים הבלתי חוקיים שמתעסקים בעבירות פליליות.

גבי דדון: מבחינת סדר ציבורי, יש לנו את קבוצת הכדורגל בליגת העל שמשקיעים בה הרבה אנרגיות בזמן המשחקים, גם שוטרים בשכר, גם מאבטחים, גם סדרנים.

גבי דדון: הרשות המקומית, הנמל, נהגי מוניות ויש כאן ממש ארגונים גדולים.

גבי דדון: המגזר החרדי, שלשמחתי זה המגזר בין הטובים בארץ מבחינת היכולת שלנו להידברות אתו וקשב רב של האוכלוסייה אתנו.

גבי דדון: לפני שבוע וחצי היה אצלי נציג מהמשרד לביטחון הפנים שעושה איזושהי עבודה ארצית, והוא הגיע לכאן ופשוט נדהם משיתוף הפעולה.

אילן גילאון: תדע לך שהחרדים הכי טובים בארץ, הם כאן.

גבי דדון: אני אומר שכל אירוע שמתחיל כאן, מסתיים בהידברות ובטיפול מיידי של הרבנים המשפיעים.

גבי דדון: יש לנו כאן יכולת שליטה וגם הידברות ממש על בסיס יום יומי ושבועי.

גבי דדון: אני פותר בעיות ברמה שמתקשרים אלי לטלפון האישי ואומרים לי שיש בעיה כזאת וכזאת ואנחנו מוצאים לזה פתרונות.

גבי דדון: באמת שאפו למגזר החרדי.

גבי דדון: בפן של הפח"ע.

גבי דדון: יש לנו כאן מוקדי תשתיות שדיברנו עליהם בהתחלה כמו הנמל, פי גלילית, אגן כימיקלים, מרכזי קניות אזוריים וגדולים, וכפי שאמרתי, אנחנו בטווח.

גבי דדון: אנחנו מושפעים מכל מה שקורה בתווך הימין.

גבי דדון: גם הספינות האחרונות שקלטנו באשדוד, המשטרה נטלה חלק די גדול ביחד עם הצבא ואנחנו ערוכים לקבל גם כנראה את המשט הבא, את החבר'ה שאמורים להגיע מלבנון.

גבי דדון: לגבי השוהים הבלתי חוקיים, לצערנו לפני מספר שנים היה כאן פיגוע גדול של מחבלים מתאבדים שהגיעו בתוך מכולה לנמל אשדוד ויצאו וביצעו פיגוע התאבדות.

גבי דדון: אירועי חומרים מסוכנים או תשתיות כאלה ואחרות, דיברתי עליהם.

גבי דדון: יש לנו כאן שינוע גדול מאוד של חומרים מסוכנים, הן על גבי משאיות והן על גבי רכבות בתוך ובקרבת העיר.

גבי דדון: במבצע עופרת יצוקה הייתה כאן שריפה כתוצאה מתקלה והיה שיקול אם לפנות חלק מהאוכלוסייה.

גבי דדון: היה באמת אירוע לא פשוט וגדול.

גבי דדון: קצת נתוני פשיעה, כדי לתת לנו תמונה.

גבי דדון: מבחינת הפשיעה המדווחת, שזאת השפיעה הכללית על כל היבטיה, אנחנו רואים שמ-2006 באופן סיסטמתי התחנה רושמת ירידה כאשר בין 2008 ל-2009 נרשמה ירידה קטנה של 0.6, אבל עדיין זאת ירידה.

גבי דדון: למרות שהגרף ההפוך הוא של העלייה במספר התושבים, אנחנו עדיין רושמים ירידות.

גבי דדון: נכון להיום התחנה רושמת 3,650 תיקים בפשיעה.

גבי דדון: פירוט עבירות הרכוש.

גבי דדון: אנחנו מדברים על התפרצות לדירה, התפרצות לעסק, גניבת רכבים וגניבות מתוך רכבים.

גבי דדון: גם כאן התחנה רושמת באופן סיסטמתי ירידה לכל אורך השנים כאשר קשה מאוד לשמר את הנתון הזה, אבל עדיין עם הרבה עוצמות ואנרגיות שמשקיעה גם התחנה וגם המרחב והמחוז עם יחידות חוץ, אנחנו מצליחים לשמר את המצב.

גבי דדון: מבחינת מצפן, זה נתון שאני לא יודע אם כולם מודעים אליו.

גבי דדון: זה נקרא מדד צפיפות פשיעה לאלף נפשות.

גבי דדון: הנתון הצהוב הוא הנתון התחנתי.

גבי דדון: אנחנו רואים שבמגוון העבירות התחנה נמצאת במקום עדיין בין הטובים בממוצע הארצי, המחוזי והמרחבי.

גבי דדון: עדיין נמוך מהממוצע.

גבי דדון: כל זאת אודות לפעילות שוטפת שלנו.

גבי דדון: מבחינת כמות העצורים.

גבי דדון: אנחנו רואים שבשנת 2009 התחנה רשמה כאן עלייה גדולה מ-1,049 בשנת 2008 ל-1,245 עצורים כאשר עד היום, עד 31 במאי, עצרנו 591 עצורים.

גבי דדון: ככל שאנחנו מטפלים יותר בחשודים ובעצורים, מן הסתם זה משפיע על הירידה בפשיעה.

גבי דדון: ככל שנעצור יותר, למרות הקושי שהורידו לנו את שעות המעצר מ-48 שעות ל-24, אנחנו רואים שהעבודה כאן נעשתה יותר ברמת איכות.

גבי דדון: ככל שתעצור יותר חשודים שמעורבים בעוולות, תיגע ביותר חשודים, מן הסתם אתה תשפיע על הירידה בפשיעה.

גבי דדון: אנחנו רואים שבשנת 2010 מתוך 591 עצורים, 273 עצורים הם מעצרים של אנשים שקיבלו מעצר של תום הליכים או מעצר בית, וזה נתון מאוד גבוה שמהווה כמעט 50 אחוזים מכלל העצורים שמקבלים בסופו של דבר טיפול יעיל.

דוד אזולאי: 50 אחוזים השתחררו או שקיבלו כתבי אישום?

גבי דדון: לא.

גבי דדון: 50 אחוזים מתוכם, יכול להיות שקיבלו כתבי אישום, אבל הם לא קיבלו מעצר עד תום הליכים או מעצר בית או כל החלטה אחרת.

גבי דדון: מן הסתם חלקם הגדול יקבלו כתבי אישום בדרך הרגילה.

דוד אזולאי: אין לכם את הנתון כמה מהם הגיעו לכתבי אישום.

גבי דדון: לא.

גבי דדון: את הנתון הזה אין לי.

גבי דדון: בנושא ההימורים.

גבי דדון: העיר הזאת היא עיר גדולה ותיירותית, אבל גם בה לצערי אנחנו צריכים לגעת בעוד כל מיני דברים.

גבי דדון: בנושא ההימורים בהם טיפלנו בשנת 2009 - היו סגירת 102 מקומות הימורים.

גבי דדון: עיכבנו 245 חשודים שהיו מעורבים בפעילות כזאת או אחרת.

גבי דדון: נתפסו 552 מכונות של הימורים.

גבי דדון: הוחרם סכום כסף של כמעט מאה אלף שקלים והוצאו 16 צווי סגירה לבתים ולכל מיני בעלי עסקים בצו שקודם כל אני עורך את השימוע ולאחר מכן מפקד המחוז בצו שניתן על פי דין יכול לסגור לחצי שנה את המקום.

גבי דדון: מבחינת בתי בושת, גם כאן לצערנו ידנו לא יורדת מהנושא הזה.

גבי דדון: ביצענו שמונה ביומים שצלחו על ידי שוטר שניגש לבית בושת אחרי שזיהינו כתבות בעיתונים או כל מיני המלצות או מידעים שבבלוק מסוים או בבניין מסוים מתבצעת פעילות ענפה כזו או אחרת של עבירות מין.

גבי דדון: בעקבות כך בוצעו שמונה ביומים.

גבי דדון: בסך הכל עוכבו 28 מעוכבות או מפעילים שהם סרסורים והוצאו שני צווי סגירה למקומות שהיו פעילים וניתן לגביהם צו.

גבי דדון: לגבי מחלק הנוער.

גבי דדון: מבחינת עבירות נוער, עבירת חשיפה, בשנת 2010, לצערנו, לא הצלחנו להגיע לנתון של 2009 ואנחנו יודעים שיש כאן מעורבות של בני נוער אבל כל זה בגלל בעיה של כוח אדם.

דוד אזולאי: מהי עבירת חשיפה?

גבי דדון: כל מה שקשור לעבירות שאנחנו חושפים – אחזקת סכין, סמים, כל מיני אירועים שיש תלונה מצד המתלונן.

קובי כהן: בעקבות מודיעין.

גבי דדון: כאן המספרים ירדו יחסית ל-2009 בעקבות בעיית כוח אדם קשה.

גבי דדון: חסרים לי שלושה פקחנים שיצאו מכל מיני סיבות כאלה ואחרות מהתחנה.

גבי דדון: בתקיפה חמורה, גם כאן נרשמה ירידה אבל חלק מזה בא בגלל פעילות יזומה שלנו על ידי זה שאנחנו מקבלים מידע שאדם מסוים הותקף על ידי אחר, ואנחנו יוזמים הגעה לאותם מבצעי העבירה.

אילן גילאון: תרשה לי בעניין הזה.

אילן גילאון: אני נחשפתי לשני מקרים ברציפות של שבועיים שקשורים לכנופיות של בני נוער שמכים נער אחד.

אילן גילאון: יש להם איזו סיסמה שם.

גבי דדון: נכון.

גבי דדון: לפני חודשיים היה אירוע אלימות קשה כנגד נער שביקשו ממנו משהו והוא לא יכול היה לתת להם או שהוא לא רצה לתת להם אותו.

גבי דדון: הם היכו בו מכות נמרצות והוא נזקק לטיפול רפואי בבית החולים.

גבי דדון: המשפחה קצת פחדה להגיש תלונה.

גבי דדון: היא הגיעה אלי, ישבתי אתה ובסופו של דבר אנחנו יזמנו את התלונה ונגיע אל כל חברי הכנופיה.

גבי דדון: אגב, זה קרה לנו עם הרצח.

אילן גילאון: זה באמת היה סמוך לאותו מקום.

גבי דדון: בחור שעמד במקום, הם ביקשו ממנו סיגריה והוא ענה להם משהו.

גבי דדון: הם רצו אחריו כמו עדת זאבים ודקרו אותו למוות פשוט סתם.

גבי דדון: כאן נתפסה כל הכנופיה ולשמחתי חלקם הגדול נמצא מאחורי סורג ובריח.

גבי דדון: נתונים על האלימות.

גבי דדון: לפי סיווגי עבירה אנחנו רואים שב-2009 בעבירות של תקיפה של שניים או יותר, אנחנו רושמים עלייה מול 2008.

גבי דדון: נכון להיום אנחנו עומדים על תשעה תיקים.

גבי דדון: בעבירה של תקיפה סתם – כל מיני סטירות, מכות שמבחינתנו נקראות תקיפה סתם שהעונש בגינן הוא 3 שנים – נכון להיום אנחנו רושמים כ-69 תיקים.

גבי דדון: בעבירה של תקיפה שגורמת חבלה ממש, בשנת 2009 רשמנו עלייה ונכון להיום אנחנו עומדים על 28 תיקים.

גבי דדון: תקיפת עובד ציבור, לשמחתנו כאן יש ירידה משמעותית.

גבי דדון: פציעת עבריין מזוין,כאן אנחנו מדברים על פציעה ולא על רצח.

אילן גילאון: יש הסלמה בסוג האלימות.

גבי דדון: כאשר אנחנו מדברים על תקיפה הגורמת לחבלה ממש או פציעה.

גבי דדון: מאחר שאין כאן פציעה כתוצאה מדקירת סכין או משהו דומה בין בני נוער, השנה לא נרשמו אירועים.

גבי דדון: יחד עם זאת, אמרתי, חבלה ממש, זה מסוג האירועים שאנחנו נחשפים אליהם.

גבי דדון: אחזקת סכין.

גבי דדון: נכון להיום נפתחו 25 תיקים לקטינים שהיו מעורבים בצורה כזו או אחרת.

גבי דדון: בסך הכל הנושא הזה גם הוכרז כיעד.

גבי דדון: מפקד המחוז ואנחנו משקיעים בזה הרבה אנרגיות כדי לאתר את אותם נערים ונותנים להם טיפול.

גבי דדון: בסך הכל השנה, נכון להיום, אנחנו עומדים כבר על 133 תיקי אלימות כאשר ב-2009 נפתחו 355 תיקים.

גבי דדון: לגבי מעצרי בני נוער.

גבי דדון: בכל שנת 2009 היו 19 עצורים עד תום הליכים ונכון להיום אנחנו עומדים על שמונה.

גבי דדון: במתן החלטה אנחנו כמעט זהים לשנה שעברה למרות שעברה רק חצי שנה השנה והנתונים לגבי שנת 2009 הם לגבי שנה מלאה.

אלון לבבי: העצורים במקרה הרצח, של בני הנוער, נכנסים לכאן?

גבי דדון: כן.

אלון לבבי: כלומר, זה כולל.

גבי דדון: כולל את העצורים.

גבי דדון: כן.

גבי דדון: מעצר בית, נכון להיום אנחנו עם שבעה עצורים.

גבי דדון: שפוטים, נכון להיום אין לנו נערים שנשפטו תוך תקופת המעצר ממש בשיפוט מהר.

גבי דדון: זאת חלוקה של כמות התיקים בגדול.

גבי דדון: בסך הכל נפתחו השנה 350 תיקים לבני נוער כאשר בכל שנת 2009 אנחנו מדברים על 864 תיקים.

גבי דדון: בסך הכל נכון להיום נדקרו 355 קטינים ומספר התיקים בהם מעורבים קטינים שהועברו נכון להיום עומד על 97 תיקים.

גבי דדון: לגבי תאונות הדרכים.

גבי דדון: נכון להיום אנחנו רואים שכל המגמה והשינויים מראים מגמות יפות וירידות שנרשמו גם בתאונות הקלות, גם בקשות וגם בקטלניות.

גבי דדון: לשמחתי בשנה זו אין תאונות קטלניות ואני מקווה שנמשיך לשמור את הנתון הזה עד סוף השנה.

גבי דדון: מבחינת נפגעים בתאונות דרכים, גם כאן נרשמה ירידה משמעותית.

גבי דדון: מאחר שאין תאונות קטלניות, אין גם הרוגים.

גבי דדון: במספר פצועים קשה, יש לנו ירידה של 43.8 אחוזים.

גבי דדון: במספר הנפגעים קל, יש ירידה של 11.5 אחוזים.

גבי דדון: ייאמר לזכות העיר שכאן הכבישים מאוד רחבים ומאוד ברורים.

גבי דדון: קצת על פעילות הסיור.

גבי דדון: היחידה כאן נמצאת 24 שעות ביממה תחת לחץ האירועים.

גבי דדון: בינואר 2008 נפתח כאן המוקד המחוזי שבעצם מרכז אליו את כל פניות הטלפון 100 שזה בעצם אירועי תגובה.

גבי דדון: אזרח מתקשר, אומר שקרה לו כך וכך והוא מבקש שישלחו לו ניידת.

גבי דדון: בשנת 2007 כל הטלפונים 100 שהיו מנוהלים לתחנה המרחבית, היו שני טלפונים שהיומנאי כאן היה צריך לקבל את הטלפון ולקבל החלטה אם לשלוח או לא לשלוח שוטרים ולתת את המענה ההולם.

גבי דדון: תראו איך גדל באופן דרסטי בשנת 2008 – השליש את עצמו – מספר אירועי התגובה מאז פתיחת המוקד.

גבי דדון: יש יותר פניות של אזרחים ואז באופן טבעי אנחנו אמורים להיות יותר רגועים.

גבי דדון: הגענו ל-37 אלף אירועים.

גבי דדון: היום אנחנו עונים.

גבי דדון: המענה הוא יותר גדול ויש בו היום בין שש לשמונה עמדות בהן עונים לטלפון.

דוד אזולאי: השאלה היא האם אתם עונים ל-37 אלף הפונים.

גבי דדון: כן.

גבי דדון: אלה אירועי תגובה.

דוד אזולאי: אלה מקרים בגינם יצאתם לפעילות.

גבי דדון: לא, לאלה יצאנו.

גבי דדון: זאת תגובה.

גבי דדון: אלה אירועי תגובה.

גבי דדון: אלה לא אירועים יזומים.

קובי כהן: אלה לא קריאות.

קובי כהן: יש קריאות מוקד, טלפונים ודרך אגב, על אירוע אחד יכולות להיות גם מספר קריאות מוקד.

קובי כהן: כאן זה אירוע תגובה.

קובי כהן: נתת תגובה לאירוע, אז בעצם יצאת.

קובי כהן: דרך אגב, התגובה יכולה להיות טלפונית כשאתה סוגר את זה, אבל זאת תגובה לאירוע שנתת.

קובי כהן: פתרת את הבעיה של האירוע או טיפלת בו.

גבי דדון: אנחנו באמת רואים את הגידול משנה לשנה.

קובי כהן: אני אדבר על כך בהמשך.

קובי כהן: אתם לפעמים רואים את נקודות התורפה איך הן משתנות מפעם לפעם.

קובי כהן: פעם במחוז דרומי המוקדים או המוקד 100 היה בתחנה, טלפון אחד או שניים.

קובי כהן: אם היית מתקשר, היה סיכוי שמישהו יענה ולפעמים יכולת להמתין שעתיים-שלוש ואף אחד לא היה עונה לך.

קובי כהן: היה יכול להיות שאם במקרה לאזרח הייתה הודעה מאוד חשובה, גם כן, הוא ימתין.

קובי כהן: פתחנו את המוקד, שמנו מוקד מחוזי ובעצם הברז נפתח.

קובי כהן: זה אומר שמעט מאוד אנשים לא מצליחים להשיג את המשטרה ולהגיש את התלונה, אבל אז אתה מתחיל עם הבעיה שבעצם קריאות מוקד נענות מיידית אבל השאלה אם יש לך ניידת שתטפל בזה, שזה השלב הבא.

קובי כהן: מדובר בצוואר בקבוק קשה ברוב היחידות.

קובי כהן: אתה מכיר את האירועים ואז אתה אומר מה התעדוף שלך ויש כאלה שאתה לא מגיע אליהם, אבל לפחות יש היום סיכוי יותר טוב לטפל בדברים במיידית.

קובי כהן: עדיין, אם אנחנו מדברים על שירותי משטרה בסיסיים, יש לנו בעיה ונדבר עליה בהמשך.

גבי דדון: נתתי תמונת מצב.

גבי דדון: הגרף הזה מראה לנו באופן ברור את אירועי התגובה וכיצד הם עולים מחודש לחודש ומשנה לשנה מאז פתיחת המוקד.

גבי דדון: זה באמת משפיע עלינו מאוד על זמני התגובה.

גבי דדון: זמן התגובה הוא מדהים.

גבי דדון: אנחנו צריכים להגיע תוך 10-15 דקות לכל אירוע.

גבי דדון: כאשר יש לך מספר אירועים שנכנסים בו זמנית למערכת ואין מספיק ניידות, קצין הקבוצה עושה את התעדוף של האירועים החמורים יותר ומגיע בהתאמה לאירועים.

גבי דדון: לגבי אגף קהילה-משטרה ומספר המתנדבים.

גבי דדון: היום אנחנו עם 682 מתנדבים, כאשר היחידות המיוחדות מונות 223 מתנדבים.

גבי דדון: באבטחה, שאלה המתנדבים הקלאסיים שמגיעים לפעילות – צעירים שפחות נוגעים ביחידות היח"ם – יש 459 מתנדבים.

גבי דדון: בסיירת הורים, שזו יחידה איכותית שפועלת כאן, יש 54 הורים.

דוד אזולאי: היא פועלת ביום או בלילה?

גבי דדון: בעיקרון בלילה, בפארקים ובמתחמי הבילוי.

גבי דדון: את יחידה איכותית שעובדת יותר עם הבלשים ומהווה שמונה אנשים.

גבי דדון: בחודש שעבר עשינו מבצעי גיוס וגייסנו 81 מתנדבים נוספים שיתווספו לרשימה הזאת.

גבי דדון: יש לנו את יעד ראש העיר שאנחנו צריכים בסופו של דבר להגיע לכל נקודת שיטור קהילתי ל-100 מתנדבים ואז ניצור 800 מתנדבים באופן מובלט, כך שנוכל לתת מענה לכל.

דוד אזולאי: יש לכם פילוח של ה-682 מתנדבים?

גבי דדון: הנה.

גבי דדון: 223 מהם הם ביחידות מיוחדות.

דוד אזולאי: לא, פילוח אנושי.

גבי דדון: לא.

גבי דדון: אין לי פילוח כזה.

גבי דדון: אני מאמין שיש, אבל לא לי.

דוד אזולאי: אני שואל אם הם באים מקרב העולים החדשים או הוותיקים.

דוד אזולאי: חלקה הגדול של אוכלוסיית העיר אלה הם עולים חדשים וחרדים.

דוד אזולאי: השאלה אם אתם מקבלים את אותה היענות מכולם.

גבי דדון: יש לנו גם במגזר החרדי.

דוד אזולאי: מה ההיקפים במגזר החרדי?

גבי דדון: במגזר החרדי יש 120 מתנדבים.

דוד אזולאי: ומהעולים החדשים?

גבי דדון: עוד לא התוודעתי אליהם.

גבי דדון: אני לא רוצה לומר נתון שאני לא יודע אותו.

גבי דדון: מהאתיופים יש לנו.

גבי דדון: יש לנו גם סיירת הורים בתוך הקהילה האתיופית שמונה 11 הורים שמשתתפים אתנו בפעילות.

אריה איטח: סדר גודל של 150 מתנדבים מקרב העולים החדשים.

אריה איטח: את המש"ק החרדי פתחנו לפני שנה וחצי והוא נותן את תוצאותיו.

גבי דדון: אנחנו חילקנו שמונה מש"קים בהתאמה לסוגי אוכלוסיות ולמיקומן.

גבי דדון: לקחנו מש"ק שדובר את השפה הרוסית ושמנו אותו ברובע ח' ו-ט' כך שהוא ייתן את המענה למגזר הרוסי.

גבי דדון: הוא גם דובר את השפה , הוא גם נותן את המענה ובסך הכל הוא באמת מאוד מקובל.

אילן גילאון: אתה יכול להראות במפה היכן מתבצעות יותר עבירות?

גבי דדון: לא הצגתי את זה, אבל יש לנו מה שנקרא ניתוח נקודות חמות.

גבי דדון: במערכת שלנו למדדי ביצוע, אחת לחודש אנחנו מקבלים את הנקודות החמות.

קובי כהן: יש לך כאן מפה של התחנה?

קובי כהן: אתה יכול להעלות מפה של התחנה ולתת סקירה קצרצרה על האזורים החמים?

אלון לבבי: יש מערכת GIS.

אלון לבבי: לכל עבירה למעשה יש כתובת.

אלון לבבי: יש לה כתובת וזמן ומהות העבירה.

אלון לבבי: אפשר לפלח את העבירות על פי אלימות לדוגמה ולקבל על פי צבעים את מוקדי האלימות באזורים השונים.

אילן גילאון: יכול להיות שהמבצע יצא ממקום מסוים ומבצע במקום אחר.

אלון לבבי: אני מדבר על מקום ביצוע העבירה.

אלון לבבי: לכל מקום ביצוע עבירה יש כתובת והיא מופיעה על מפת GIS ואתה יכול לקבל אותה על פי צבעים.

אלון לבבי: ככל שיש עומס עבירות יותר גדול על אזור, הצבע הופך להיות יותר כהה.

אלון לבבי: אפשר להראות לכם את זה אחר כך.

גבי דדון: כמה פעילויות משולבות לנו ולקהילה.

גבי דדון: דרום ללא אלימות החל כאן

גבי דדון: מאז כניסתו של מפקד המחוז הדרומי ורק בתקופה האחרונה, בחודש האחרון, שולבה העיר במסגרת עיר ללא אלימות וגם תוקצבה לכך.

גבי דדון: בתוך העיר ללא אלימות יש לנו את השיטור המשולב עם שלוש ניידות משולבות בהן יש שוטרים וגם פקחים של התכנון העירוני שנותנים מענה גם לעבירות איכות החיים ולעבירות אחרות.

גבי דדון: יש לנו את פרוייקט חוויה משאלתית ומשאלת לב שזה פרוייקט מדהים.

גבי דדון: אתמול הייתי במסיבת סיום השנה.

גבי דדון: בפרוייקט הזה יש 147 נערים שמעורבים בעבירה פלילית ראשונה וחלקם מופנה על ידינו וחלקם על ידי גורמי הרווחה השונים.

גבי דדון: הם מגיעים ל-11 מתנ"סים בעיר ומבצעים שם פעילות גם לימודית וגם התנדבותית.

דוד אזולאי: בני נוער.

גבי דדון: רק בני נוער.

גבי דדון: עד גיל 18.

דוד אזולאי: עבירה ראשונה.

גבי דדון: עבירה ראשונה.

גבי דדון: בסיום המסגרת, במסגרת הפרוייקט הזה, הוא מקבל את חוות הדעת.

גבי דדון: חוות דעת חיובית, זה אומר שהוא שינה את ייעודו מעבריין לילד שיכול להשתלב בחיים האזרחיים ובצבא, ואז סוגרים את התיק ואין לו רישום פלילי.

קובי כהן: המוטו בסוף הוא לגייס אותם, לשלב אותם בצבא או במשטרה ואז הוא נכנס לנתיב שהוא כבר לא חוזר אחורה.

גבי דדון: פרוייקט החוויה המשאלתית מתחיל מגיל 12.

אלון לבבי: הפרוייקט הזה, מעבר לעובדה שהוא יפהפה, הוא ערכי והוא ציוני, חובה על כל תחנה במרחב לקיים אותו במסגרת מה שנקרא דרום ללא אלימות.

אלון לבבי: זאת חובה וכל מפקד תחנה, זה הבייבי שלו.

דוד אזולאי: יש כאן שיתוף פעולה של הרשות המקומית.

אלון לבבי: מלא.

אלון לבבי: זה חייב להיות משותף.

אלון לבבי: במסגרת דרום ללא אלימות, יש מה שנקרא פורום אכיפה.

אלון לבבי: פורום אכיפה, זה ראש הרשות ומפקד התחנה יושבים אחד ליד השני ועוסקים בענייני הביטחון בעיר שלהם או ברשות שלהם.

אלון לבבי: חלק מזה זה הפרוייקט הזה עם רשויות הרווחה.

אלון לבבי: הכל משולב.

גבי דדון: מבחינת החלוקה של חוויה משאלתית.

גבי דדון: זה מגיל 12 ועד גיל 16 ומשאלת לב כוללת יותר בוגרים, מגיל 16 עד 18, שהם בעצם עוברים את השלב הבא של החוויה המשאלתית.

גבי דדון: העיר כמובן מבורכת במקומות בילוי ובמועדונים שלצערנו גם מביאים לנו הרבה עבודה ואלימות.

גבי דדון: בשנה האחרונה, מאז ההגדרה של דרום ללא אלימות, כשהוצבתי בתחנה כמפקד התחנה, ביחד עם קצין הביטחון, הבנו שצריך לעשות כאן איזשהו שינוי בתפיסת העבודה.

גבי דדון: לקחנו שני מתחמים מרכזיים שזה חוף הקשתות ואזור הפורום, שם מרוכזים רוב המועדונים, ובסופי שבוע – בימי חמישי, שישי ושבת – מבצעים פעילות אינטנסיבית עם כוחות גם תחנתיים וגם מרחביים ותגבורים נוספים, ובעצם אנחנו נמצאים ממש באזור המועדונים, כך שרואים את המשטרה, רואים כחולים, רואים הכל וזה משפיע.

גבי דדון: אכן ראינו ירידה.

דוד אזולאי: יש תופעה של שתייה מחוץ למועדונים באותם מרכזי בילוי?

גבי דדון: בעיקרון זה קורה לנו ב-ל"ג בעומר, אבל בשגרת היום יום אנחנו יכולים למצוא בכל מיני פארקים.

גבי דדון: לשמחתנו החוק של השכרות פשוט צמצם את זה לממדים כמעט אפסיים.

גבי דדון: ב-ל"ג בעומר עשינו כאן מבצע.

גבי דדון: קודם כל, זה עבר מפה לאוזן בצורה יפה.

גבי דדון: מבחינת הקטין, אסור לו לאורך כל שעות היממה – מהבוקר ועד הלילה – להחזיק משקה אלכוהולי, גם סגור וגם פתוח.

דוד אזולאי: מה קורה אם תפסת אותו?

גבי דדון: אני תופס את הבקבוק, מחרים אותו, שופך את המשקה, כמובן רושם את הפרטים שלו.

גבי דדון: אם אני מצליח להגיע לאותו מקום שם הוא קנה אותו, לאותה פיצוציה או למי שמכר לו, אני מבצע צו שימוע שלי שהוא בסמכותי ואני סוגר את המקום לשלושים ימים, מגיש כתב אישום תוך תקופת שלושים הימים האלה ואז מבקש צו סגירה לאורך זמן.

גבי דדון: זה פוגע קשות בבעלי הפיצוציות.

גבי דדון: היו לנו כמה סגירות כאלה שפשוט זעזעו אותם.

גבי דדון: הם באו לכאן עם דמעות בעיניים אבל לא ויתרתי.

איציק ועקנין: כמה מקרים כאלה היו?

גבי דדון: 16 עסקים.

איציק ועקנין: באיזה פרק זמן?

גבי דדון: בשנה האחרונה.

גבי דדון: משעה 9 בערב, גם לבוגר שמסתובב ושותה במקום ציבורי ביחד עם קטין, גם אז במידה שיש לי חשד סביר שכתוצאה משתיית האלכוהול הם עשויים להפר את הסדר הציבורי, גם להם אני תופס את המשקה ושופך אותו וכמובן עורך על כך רישום.

גבי דדון: זה משפיע באופן ישיר על אירועי האלימות.

דוד אזולאי: כלומר, אתה מרגיש בעקבות החוק החדש, שיש שינוי משמעותי?

גבי דדון: מאוד.

גבי דדון: יש שיפור.

גבי דדון: אנשים מדברים מפה לאוזן.

גבי דדון: קטינים מדברים מפה לאוזן ורוצים לשבת רק בתוך בתים, העיקר שלא תתפוס אותם המשטרה והפיקוח.

דוד אזולאי: אני רוצה לבשר לכם שהיינו אמורים השבוע לקיים דיון על החלק השני של החוק ולכן התמקדתי בעניין הזה.

יעקב אדרי: שהוא מחמיר עוד יותר.

דוד אזולאי: הוא הולך להחמיר ובעצם לתת יותר כלים למשטרה כאשר הכוונה היא לסגור את העסקים בשעות הלילה, כך שלא ימכרו בכלל, כולל הפיצוציות האלה.

דוד אזולאי: כלומר, תתאפשר שתייה אך ורק במקומות עינוגים.

דוד אזולאי: זה עדיין לא סגור, אבל זה הרציונל שעומד להיות.

דוד אזולאי: אני שמח לשמוע ממפקד התחנה שאומר שהחוק בכל זאת עושה את שלו וכי זה מורגש בשטח.

אילן גילאון: אתה יכול לסגור הכל.

יעקב אדרי: לא הכל.

יעקב אדרי: הגדרנו פיצוציות.

אילן גילאון: חברה יכולה להתקיים בסגירה הרמטית ומוחלטת ולא יהיו עבירות.

אילן גילאון: אף אחד לא יצא מהבית.

אילן גילאון: המידתיות היא הדבר הנכון.

אילן גילאון: אם הדבר הזה באמת מועיל, לא צריך למשוך את זה עד אין סוף.

קובי כהן: אני אגיד על זה משהו גם ברמה המחוזית.

קובי כהן: אני אומר לכם שהחוק לא השיג את המטרה אלא הוא השיג הרבה מטרות.

קובי כהן: אני לא רוצה לנתח דברים אחרים אבל ההפקרות שהייתה, נגמרה בנושא של השתייה.

קובי כהן: זאת אומרת, שוטר עם יכולת אפס לטפל בזה, פתאום יש לו יכולת מלאה לעשות מה שהוא רוצה, ואני מדבר על הרחוב כי עכשיו דחקנו חלק לבתים ואת אלה אנחנו לא מכירים.

קובי כהן: אני מכיר את המצב שהיה לפני כן, כאשר ראית אנשים ששתו ועשו מה שרצו ולא יכולת לעשות שום דבר.

קובי כהן: לך הביתה, כשהוא היה שיכור אתה היית צריך לקחת אותו הביתה, אבל מעבר לזה, כלום.

קובי כהן: אני חושב שזה חיזק את השוטרים.

קובי כהן: זה חיזק את שלטון החוק.

קובי כהן: אני יכול לומר לך שאתה תשים את הבקבוק, אתה לא שותה, אני זורק לך אותו ונגמר הסיפור.

אילן גילאון: זה לא הדיון.

אילן גילאון: אני יכול להביא באופן תיאורטי מצב של אפס עבירות תנועה כי אף אחד לא נוסע ברכב במדינה.

דוד אזולאי: אומר סגן מפקד המחוז שבעצם פעם הוא לא יכול היה לעשות שום דבר.

דוד אזולאי: הוא רואה שיכור, הוא רואה אותו שהוא מתפרע והוא לא יכול לעשות לו כלום.

דוד אזולאי: היום יש לו לפחות סנקציה.

דוד אזולאי: הוא יכול לקחת את הבקבוק, לשפוך את תוכנו ולשאול אותו היכן הוא קנה אותו.

דוד אזולאי: הוא יכול להגיע גם למקום ויתברר שהוא מכר את המשקה.

דוד אזולאי: יש לו כלים.

קובי כהן: אין ספק שיש אנשים שאולי נפגעים מהחוק הזה.

קובי כהן: שוב, אני לא רוצה לנתח אותם בכוונה, אבל אני אומר דבר אחד.

קובי כהן: אני לא אומר שלא, אני אומר שאם אתה לא עושה את זה כשוטר ועושה את זה בשכל, ביושר, אני אומר לך עוד פעם שאפשר להתעלם מכל האוכלוסייה, אבל אנחנו לא מדברים על המקרים האלה.

קובי כהן: אתה מכיר את המקרים האלה שאתה בא למועדונים או ליד פיצוציות ויושבים שם אנשים ומשתכרים, בפארקים ובכל הגנים הציבוריים וזה היה אסון.

קובי כהן: אתה אומר להם ללכת מכאן, הם הולכים לצד השני.

קובי כהן: עם הבקבוקים אתה לא יכול לעשות כלום ואתה רודף אחריהם כמו חתול ועכבר.

קובי כהן: אני אומר לך דבר אחד.

קובי כהן: היום ההרתעה שנוצרה לבעלי הפיצוציות, אם פעם הם לא חשבו פעמיים, היום הם חושבים פעמיים.

קובי כהן: אני אומר לך את זה וזה בדוק.

קובי כהן: לגבי הילדים, הם חושבים גם כן פעמיים.

קובי כהן: אני מאמין שחלק גדול ממשיך לשתות, אבל השאלה היא היכן הם הולכים לשתות.

קובי כהן: אם אתה גורם לחלק מהם לחשוב פעמיים, חלק אולי מפסיק וחלק הולך הביתה.

אילן גילאון: אתם צריכים להבין שלא כל החמרה בדין הפלילי מסייעת לצמצום העבירות.

אילן גילאון: יש גם היבטים נוספים שצריך לקחת אותם בחשבון.

דוד אזולאי: עד היום לא הייתה החמרה ולא הייתה ענישה בכלל.

אילן גילאון: יש חוק אחד שאי אפשר לחוקק אותו בשום מקום, וזה החוק שאנשים יהיו בני אדם.

אילן גילאון: אתה יכול באופן מתמטי להביא למצב סטרילי בו אתה לא צריך משטרה.

אילן גילאון: אני לא בטוח שהמשטרה רוצה לסגור את כל מקומות הבילוי.

אילן גילאון: אמר גבי בעצמו, ואמר את זה טוב, שיש לזה גם צד שני, שמבלים ונהנים.

אילן גילאון: אנשים נוסעים בכביש וכתוצאה מכך יש גם תאונות.

אילן גילאון: זאת אומרת, בחברה מסודרת את הדברים האלה צריך להביא בחשבון.

אילן גילאון: כמו שאמר אתמול נסים זאב, אני לוקח את דבריי בחזרה.

אלון לבבי: ברשותך היושב ראש, אין לי ספק שהעסק צריך להיות מידתי.

אלון לבבי: יש גם את חופש העיסוק ועוד דברים כהנה וכהנה.

אלון לבבי: גם כאשר לגבי יש את הזכות או את המנדט לסגור עסק לשלושים ימים, לא תמיד סוגרים אותו לשלושים ימים אלא לפעמים סוגרים אותו לעשרה ימים ולפעמים נותנים אזהרה.

אלון לבבי: אני מסכים עם סגן מפקד המחוז.

אלון לבבי: אני הייתי מפקד תחנת רחובות ואני חוויתי את אחד ממקרי הרצח הכי מזעזעים שם בגלל הסנפה של דבק במקרה ההוא ואחר כך חוויתי את הרצח של לאה דרינק זיכרונה לברכה באשקלון שנגרם כתוצאה נטו מאלכוהול, מה שאנחנו קוראים בר בגאז', הבר שהיו פותחים על הבגז' של האוטו ומשם זה המשיך לחולות כאן ונגמר ברצח מזעזע.

אלון לבבי: אין ספק שיש קשר חד ערכי בין אלכוהול לבין אלימות, לפחות כך אנחנו רואים את זה במשטרה.

אלון לבבי: אני חושב שהחוק שחוקק והכלים שניתנו בידי המשטרה, הם עשו מהפכה ביכולת שלנו להתמודד עם זה וגם יצרו כושר הרתעה מסוג אחר בידי המשטרה.

אלון לבבי: אני מברך על כך.

דוד אזולאי: מבחינתנו זה חשוב מה שאתה אומר.

גבי דדון: סיירת הורים.

גבי דדון: כפי שציינתי קודם, 54 הורים ממגוון אוכלוסיות נותנים מענה.

גבי דדון: לשמחתנו בעיר עצמה יש לנו את האח הגדול, מוקד שיושב גם במוקד העירוני וגם אצל הביטחון העירוני עם 34 מצלמות.

גבי דדון: במספר מקרים הצלחנו לאתר עבריינים עם כל מיני ראיות, גם באירועי אלימות, גם בעבירות רכוש כאלה ואחרות וגם תאונות דרכים.

גבי דדון: כמה פעילויות נוספות.

גבי דדון: בית ספר מפתן הוא בית ספר שמכיל בתוכו נערים בעייתיים מאוכלוסייה קשה ואנחנו מאמצים אותם.

גבי דדון: אנחנו מגיעים אליהם ומלווים אותם לאורך כל השנה.

גבי דדון: כנ"ל בית ספר עמל שהוא בית ספר לקרימינולוגיה וגם אותו אנחנו מלווים באופן צמוד.

גבי דדון: הם גם עושים סיורים בתוך בתי סוהר כדי לעמוד מקרוב על כל הסוגיות.

גבי דדון: שוטר בגן ילדים.

גבי דדון: ארבעה מש"קים שבעצם מאמצים גני ילדים ומלווים אותם מגיל גן הילדים ונותנים להם הרצאות במגוון נושאים.

גבי דדון: מיזם ברק, ביטחון רב קהילתי כללי שגם מטפל בקשיש.

גבי דדון: יש כאן מספר מש"קים שמלווים קשישים לפעילויות, להוציא כסף מביטוח לאומי וכולי.

גבי דדון: בסך הכל נעשית כאן פעילות יפה.

גבי דדון: הביטחון העירוני.

גבי דדון: זה השקף שבעצם מראה לנו את מצלמות האח הגדול בעיר אשדוד ואת המיקום שלהן.

גבי דדון: יש כוונה להרחיב את הפרוייקט למאה מצלמות שיפוזרו בעיר על פי מקומות אסטרטגיים שאנחנו נקבע ביחד עם הרשות.

דוד אזולאי: הם מחוברים למוקד העירוני?

גבי דדון: כן.

אלון לבבי: המילה האח הגדול היא קצת פופוליסטית ולא זאת הכוונה של העניין.

אלון לבבי: זה מעין מותג.

אלון לבבי: המצלמות האלה מכסות אך ורק שטחים ציבוריים.

אלון לבבי: המוקד העירוני הוא היחיד שצופה בזה.

אלון לבבי: המערכת הזאת מוקלטת.

אלון לבבי: אין צפייה, לצערי, באון-ליין במצלמות האלה למרות שאנחנו רוצים להיכנס לזה.

אריה איטח: לא.

אריה איטח: גויסו ארבעה.

אריה איטח: מתחילים השבוע.

אלון לבבי: זאת בעיקר הקלטה ויכולת לשמש אחר כך כתחקור, כראיות וכן הלאה.

אלון לבבי: אני אומר את זה כמו אמרתי בנוגע לאלכוהול.

אלון לבבי: מקום שיש בו מצלמה, אנחנו רואים מיידית "קירור" של האזור הזה מבחינת אלימות ופשיעה.

אלון לבבי: היכן שיש מצלמה, יש ירידה באלימות, יש ירידה בפשיעה ורואים את זה באופן ממש מתמטי.

יעקב אדרי: מצד שני יש את האטרקטיביות של זה.

יעקב אדרי: יש מישהו שיכול לומר שיש בעיה במקום מסוים.

אלון לבבי: זה עניין של כסף ותקציבים כמובן.

אריה איטח: השקענו 400 אלף שקלים וארבעה תצפיתנים מקצוענים נכנסים לעבודה.

אריה איטח: לדעתי ביום ראשון כבר הם יושבים במקום.

אריה איטח: יש לנו מוקד שהוא אחד המתקדמים בארץ היום.

אלון לבבי: חלק מהפרוייקט של עיר ללא אלימות, חלק מהמרכיבים שלו, זה הדבר הזה.

דוד אזולאי: תודה רבה אדוני מפקד התחנה על הסקירה הרחבה.

דוד אזולאי: השכלנו לפחות במה שקשור לנושא שנוגע לנו והוא נושא השכרות.

דוד אזולאי: אדוני סגן מפקד המחוז.

קובי כהן: כמה דברים קצרצרים לסיכום החלק המשטרתי.

קובי כהן: קודם כל, את התחנה אני מכיר.

קובי כהן: לפני הרבה מאוד שנים הייתי בעבר ראש הסיור, כך שבסך הכל אני מכיר את המקום.

קובי כהן: תחנת אשדוד ביחד עם תחנת באר שבע נחשבת לספינת הדגל של מחוז הדרומי ולכן יש לה קשב בנושא הזה, ואני אדבר בהמשך על הנושא גם מבחינת האמצעים וכולי.

קובי כהן: בסך הכל מבחינת מיקום העיר, היא כמו תל אביב במרכז הארץ.

קובי כהן: זה שאנחנו מחוז דרומי, עם קצת תיקון היא יכלה להיות גם שייכת למחוז תל אביב ולמחוז מרכז.

קובי כהן: היא ממוקמת אצלנו בצפון הגזרה אבל היא תחנה שנמצאת במרכז הארץ וכל הבעיות שיש למרכז הארץ, שזה מחוז מרכז במחוז תל אביב, אנחנו רואים אותן כאן.

קובי כהן: אם זאת פשיעה, אם זאת תנועה, אם אלה כל האלמנטים האלה.

קובי כהן: מילה אחת לגבי פשיעה.

קובי כהן: היא לא נחשבת כעיר שיש לה פשיעה קשה עם היקפים גדולים מאוד, אבל היא עיר שיש לה אוכלוסייה מגוונת ויש לה בעיות כאלה שדורשות שירותי משטרה באינטנסיביות מאוד מאוד גדולה.

קובי כהן: המשמעות של כוח אדם, המשמעות של זמני תגובה, היא עיר שדורשת המון שירותי משטרה כל הזמן ומאפיינים כאלה ואחרים.

קובי כהן: לכן אנחנו גם מודדים אותה אחרת.

קובי כהן: למשל, אם אתה הולך לבאר שבע, זאת עיר שיש בה פשיעה בהיקפים מאוד גדולים ופשיעה קשה, אבל לעומת זאת שירותי המשטרה זה הנושא הפחות משמעותי שם.

קובי כהן: כאן אנחנו רואים את המאפיינים של העיר הזאת.

קובי כהן: לגבי התחנה עצמה.

קובי כהן: קודם כל, אתם רואים את התחנה שהיא תחנה שיושבת כאן הרבה מאוד שנים.

קובי כהן: ראיתם את המבנה שהוא לא מי יודע מה, עם כל השיפוצים שאנחנו עושים.

קובי כהן: סביבת העבודה מאוד מאוד לא טובה כאן.

קובי כהן: אנחנו פועלים היום בשני צירים מרכזיים לשיפור הנושא הזה, כאשר האחד הוא הנושא של כוח אדם שאני אומר עליו מילה קצרצרה, והוא לא גדול התחנה הזאת מונה כ-180 אנשים.

קובי כהן: תורידו את הבנות שנמצאות בביקורת גבולות ותגיעו ל-150 אנשים.

קובי כהן: אם כן, בעצם 150 אנשים בתחנה שצריכה לתת שירותים בחוץ וגם שירותים בפנים, לקבל קהל, לנהל חקירות וכולי.

קובי כהן: המספרים הם מאוד קטנים.

אילן גילאון: איך זה באופן יחסי?

קובי כהן: שאל אותי היושב ראש לגבי אשקלון.

קובי כהן: קשה מאוד למדוד את הערים.

קובי כהן: אני הייתי מפקד מרחב שרון לפני כן.

קובי כהן: אתם באים לשם, המספרים הם כמו מחוז דרומי על כל עיר.

קובי כהן: המדידה היא לכל עיר כשלעצמה.

קובי כהן: בסך הכל מספיק שאתה רואה את מספר התושבים כאן לעומת התחנה, העסק לא מתאים לחלוטין.

אילן גילאון: יש תקן אליו אתם שואפים?

קובי כהן: נעשתה עבודה על הסיור והיום נעשית עבודה ברמה ארצית על פי החלטת המפכ"ל על הסיור.

קובי כהן: נעשית עכשיו עבודה על נושא החקירות.

קובי כהן: המפכ"ל רצה לקבל תמונת מצב כשנקבעו פרמטרים מסוימים.

קובי כהן: לתת לכם דוגמה הכי פשוטה, בעבודה בנושא של הסיור נמצא שתחנת אשדוד נמצאת במינוס של 33 תקנים אל מול מה שהיא צריכה לקבל וזאת עבודה ניסיונית לצורך העניין.

קובי כהן: עכשיו יש את העבודה של החקירות שמסתיימת.

קובי כהן: אפשר לראות את זה גם בתחנות אחרות בארץ ולא רק כאן, אבל קל לנו לדבר על הנושא הזה.

קובי כהן: אנחנו כאן נמצאים בחסרים די מורכבים הנושא של סביבת העבודה, אנחנו בעבודת מטה מאוד מזורזת לבניית תחנה חדשה.

קובי כהן: יש לנו כבר שטח.

קובי כהן: עד סוף השנה אנחנו מקווים לסיים את הנושא הפרוצדורלי ואני מקווה שבשנה הבאה תונח אבן פינה, יציאה לדרך ובנייה.

קובי כהן: להערכתי תוך שלוש שנים יש תחנה חדשה.

קובי כהן: גם את המרחב באשקלון אנחנו מעבירים לכאן ואני מקווה שזה נושא שגם יביא אותנו קדימה.

קובי כהן: מבחינת העירייה.

קובי כהן: אני מכיר גם את קצין הביטחון.

קובי כהן: בסך הכל העירייה לאורך שנים היא עירייה חזקה עם שיתוף פעולה מאוד הדוק.

קובי כהן: בתקופתי אין משהו שאתה מבקש מהעירייה ואתה לא מקבל.

קובי כהן: כמובן יש לזה השלכות על דברים רבים, אבל כאן העירייה והמשטרה עובדות יחד.

דוד אזולאי: אני חייב לציין שגם בעירייה אמרו אותו הדבר.

קובי כהן: אני אומר את זה דווקא מהכובע שלי שהייתי כאן כרמ"ס.

קובי כהן: כשאתה בא ואתה דורש ניידת, אתה דורש רכב, אתה דורש אנשים, אתה מקבל הכל.

קובי כהן: שיתוף הפעולה הזה עושה את העבודה הרבה יותר קלה וזה משהו שהוא לאורך שנים.

קובי כהן: בסך הכל מבחינת פרוייקטים, ראיתם שאנחנו לא מוותרים בתחנה על שום פרוייקט מעבר לעבודת השגרה.

קובי כהן: מדובר בפרוייקטים רבים עם הציבור וזה מה שנקרא נפש, שאנחנו מצילים נפש אחת ואנחנו מכירים את הנושא הזה.

קובי כהן: הנושא של כוח אדם מוכר.

קובי כהן: אנחנו מכירים אל מול המשימות.

קובי כהן: התחנה הזאת בסופי שבוע, על רקע הנושא של כוח אדם, מתוגברת מהרמה הארצית, מהמחוז, מהמרחב ומגיעים לכאן שוטרים ובעצם מתגברים אותה על רקע כל הבעיות שיש לנו בנושא של מקומות בילוי.

קובי כהן: מבחינת המתנדבים.

קובי כהן: אחת הבעיות של המתנדבים היא לא לגייס אותם אלא לתחזק אותם.

קובי כהן: כאשר יש לך כמות מאוד קטנה של אנשים שאמורה לטפל במתנדבים, נוצר המצב שאתה מביא את התסכולים.

קובי כהן: אני יכול לגייס לך אלף מתנדבים, אבל מי מתחזק אותם?

קובי כהן: מי מדבר אתם?

קובי כהן: מי מביא להם מדים?

קובי כהן: מי אומר להם בוקר טוב?

קובי כהן: יש תסכול והם עוזבים.

קובי כהן: לכן היום אמרנו לעצמנו שעד שאנחנו את המערך הזה לא מגדילים, אנחנו בונים מערך.

דוד אזולאי: אתה יכול להיעזר בפרוייקט של עיר ללא אלימות.

קובי כהן: יש שיתוף פעולה מלא, אבל עדיין אנחנו לא רצים להביא את האלפים שבסופו של דבר אין לנו מסוגלות גם לתחזק אותם ביום יום.

קובי כהן: על חוק השתייה דיברנו וכל המוסיף גורע.

קובי כהן: אני מברך על הביקור ומזמין אתכם, כמו שאמרתי, למחוז.

קובי כהן: אפשר להגיע ולהתרשם מהמחוז עצמו.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: יש לי בקשה אדוני מפקד התחנה.

דוד אזולאי: היות ובשבוע הבא בעזרת השם הוועדה אמורה לקיים המשך דיון על הצעת חוק האלכוהול, הייתי מאוד מבקש ממך אם תוכל לעזור לנו ולתת לנו נתון, חתך, עד ליום שלישי על מנת לקבל איזשהו מודל על כל המבצע מאז החוק נכנס לתוקף.

דוד אזולאי: אם אפשר לקבל נתון לגבי כמה סגירות ביצעתם, כמה תפיסות היו לכם.

דוד אזולאי: זה מאוד מאוד חשוב להציג את זה בפני הוועדה.

דוד אזולאי: אני אודה לך אם תוכל להעביר לנו את הנתון הזה.

דוד אזולאי: אילן, יש לך משהו לומר?

אילן גילאון: תודה רבה על כל השנים.

אילן גילאון: אני אפילו הספקתי להיעצר בתחנה הזאת.

איציק ועקנין: כמה ניידות יש לכם?

גבי דדון: בסיור יש לי שבע ניידות סיור.

קובי כהן: ניידות זה לא נתון טוב.

קובי כהן: תשאל כמה שוטרים יש כי הניידות יכולות להיות ריקות ואין מי שיאייש אותן.

דוד אזולאי: אדוני סגן מפקד המחוז, אדוני מפקד המרחב, אדוני מפקד התחנה, בשם חבריי חברי הכנסת, בשם הצוות, אני רוצה להודות לכם על האירוח ואני מקווה שעוד יהיה המשך בעזרת השם.

דוד אזולאי: תודה רבה לכם.

דוד אזולאי: ביקור בלשכת מרשם האוכלוסין משרד הפנים באשדוד

דוד אזולאי: היות וזאת הלשכה למרשם אוכלוסין, כאן בעצם ניתנים שירותים ולכן אנחנו מבקשים לדעת קודם כל מה הם הימים בהם מקבלים קהל, שעות קבלת קהל, ופחות או יותר תנו לנו סקירה כמה אתם מצליחים בסופו של יום לקלוט מדי יום ומצב התורים.

דוד אזולאי: אחת הבעיות במינהל האוכלוסין היא התורים הארוכים.

דוד אזולאי: כמו כן, למי אתם נותנים שירות ומה השטח הגיאוגרפי לו אתם נותנים שירות בלשכה הזאת.

אבי לקח: משפט אחד.

אבי לקח: אני חושב שאני מכיר את רוב האנשים.

אבי לקח: אני אבי לקח, מנהל אגף לשכות ואחראי על הלשכות במינהל האוכלוסין, היום רשות האוכלוסין.

אבי לקח: יצחק קיקוס הוא מנהל מרחב דרום.

אבי לקח: אנחנו התגבשנו בפורמט של מרחבים כדי שהלשכות יוכלו לתת את השירות לאזרחים ולתושבים, לקרב את המטה אל השטח.

אבי לקח: מרים היא מנהלת הלשכה באשדוד.

מרים אלימלך: שמי מרים אלימלך, במקור אלמליח, ואני עובדת במשרד הפנים כבר 36 שנים כאשר כ-21 שנים הייתי באשקלון.

מרים אלימלך: מאז הלשכה הוקמה כלשכה עצמאית, אני בעצם מנהלת אותה.

מרים אלימלך: כאשר עברתי לנהל את הלשכה באשדוד, העיר מנתה 140 אלף תושבים והיום אנחנו מונים 232 אלף תושבים.

מרים אלימלך: יעקב אדרי: מה מספר העובדים?

מרים אלימלך: לא גדלנו בהרבה.

מרים אלימלך: אם תבדוק את הנתונים – וגם אבי שנמצא כאן, ואני שמחה שהוא נמצא כאן – יוכל גם הוא לתת לך את הנתונים.

מרים אלימלך: אנחנו עובדים בקצב רצחני.

מרים אלימלך: עובדים קשה מאוד במשך היום וזה לא קל ולא פשוט.

מרים אלימלך: אנחנו לא משרתים רק את אשדוד אלא אנחנו משרתים את הפריפריה שמגיעה אלינו וזה כולל את כל האזור מסביב.

דוד אזולאי: מה זה האזור?

מרים אלימלך: יש לך את גדרה, את בני עייש, את שדה עוזיה, את גלים, את גן יבנה שהפכה היום להיות עיר ואם.

דוד אזולאי: מה עם אשקלון?

מרים אלימלך: לא.

מרים אלימלך: הלשכות הן עצמאיות.

מרים אלימלך: בנוסף לכך יש לנו את עיר גלים, עזר, ורשימה די גדולה של ישובים שאנחנו נותנים שירות לכולם.

מרים אלימלך: מה גם שיש הרבה פעמים שמגיעים אלי גם מרחובות ומתל אביב ומאשקלון.

מרים אלימלך: אין מניעה לקבל בקשות מסוימות בכל עיר ועיר.

מרים אלימלך: יש מניעה כאשר יש צורך בבדיקה בתוך תיק אישי, אז יש לנו בעיה ואנחנו לא נותנים שירותים כאלה ואחרים.

מרים אלימלך: בסך הכל, כל עיר יכולה לקבל את מי שהיא רוצה, חוץ מנושא האשרות.

מרים אלימלך: במה שקשור לאשרות ורשיונות שהייה, זה חייב להתקבל באזור המגורים.

מרים אלימלך: האוכלוסייה כאן היא מאוד מגוונת.

מרים אלימלך: 42 אחוזים מסך כל התושבים הם עולים חדשים.

מרים אלימלך: בדיוק השבוע בדקתי וראיתי את ההבדלים בין סך כל התושבים, כמה ותיקים מול כמה עולים.

מרים אלימלך: 40 אחוזים מהתושבים באשדוד הם בעצם עולים חדשים שמגיעים מצרפת, מחבר העמים, מדרום אמריקה, מכל מיני מקומות ברחבי העולם.

מרים אלימלך: אשדוד היא עיר מאוד מאוד אטרקטיבית.

מרים אלימלך: לכן אנחנו עובדים בלי הפסקה מסביב לשעון.

מרים אלימלך: כאן מקבלים את כל סוגי השירותים – אשרות, דרכונים, מרשם וכולי.

מרים אלימלך: יש לנו בעיה אחת והיא שהמקום לא מספיק להכיל את כל האנשים.

מרים אלימלך: אנחנו עמוסים והעומס הוא רב וגדול מאוד.

מרים אלימלך: המקום קטן מלהכיל את כל הפונים, מה גם שכדי לשפר את השירות ולתת שירות הרבה יותר טוב, היה מאוד חשוב לי שהלשכה תהיה גדולה יותר.

מרים אלימלך: הלשכה צפופה ולא נותנת מענה הולם למה שצריך לתת.

מרים אלימלך: זה דבר שהייתי רוצה, אם אפשר, לתת את הדעת עליו ואולי יש מקום לעשות איזשהו שינוי, דבר לו היינו מאוד שמחים.

מרים אלימלך: בחורף מספר המגיעים יותר נמוך מאשר בקיץ.

מרים אלימלך: כלומר, בתחום של מרשם הדרכונים.

מרים אלימלך: באשרות אין שינוי ותמיד בנושא הזה יש עבודה.

מרים אלימלך: קיץ או חורף, לא משנה מתי, מחלקת האשרות מוצפת בעבודה.

מרים אלימלך: מדובר באשרות כניסה לתיירים, באשרות כניסה לעולים.

דוד אזולאי: יש כאן אוכלוסייה גדולה של עולים חדשים ולאוכלוסייה הזאת יש צרכים מיוחדים.

מרים אלימלך: אנחנו בלשכה משתדלים שכל העובדים ידעו שפות.

מרים אלימלך: אם אנחנו מדברים על השפה הצרפתית, יש דוברי צרפתית.

מרים אלימלך: אם מדברים על רוסית, יש עובד שקלטתי שהוא יודע רוסית והוא עורך שימועים ויש גם מתנדבים.

מרים אלימלך: זה לא מספיק, כי המתנדבים שלי באים פעם בשבוע או פעמיים בשבוע ולפעמים בכלל לא.

מרים אלימלך: בספרדית, בדרך כלל אני מתרגמת להם.

מרים אלימלך: אני דוברת אידיש, ערבית-מרוקאית, אנגלית, צרפתית.

מרים אלימלך: אני דוברת הרבה שפות, כך שאני מצליחה לתמרן בין שפה לשפה פחות או יותר וזה מאוד מאוד עוזר.

דוד אזולאי: במקום כזה אין דוברי רוסית?

מרים אלימלך: יש.

דוד אזולאי: ואמהרית?

מרים אלימלך: אין לי דוברי אמהרית.

מרים אלימלך: דוברי רוסית יש לי.

מרים אלימלך: אנחנו עכשיו בשלבי קליטה של רכז בכיר ואני קבעתי שהעובד הבא שייקלט אצלי ידבר רוסית.

קריאה: מה לגבי השילוט במקום?

קריאה: אני רואה שהכל בעברית.

מרים אלימלך: אנחנו נמצאים עכשיו בצוות היגוי והעובדת שלי חברה בצוות הזה.

מרים אלימלך: אנחנו נוביל את התהליך הזה של שינוי כל השילוט באופן רוחבי בכל הלשכות בארץ, כך שזה יהיה שילוט אחיד.

מרים אלימלך: עכשיו יושבים ומחליטים באיזה פורמט זה יהיה.

קריאה: אני רואה שיש כאן

קריאה: מידע לציבור והוא בעברית אבל יש כאן אוכלוסייה גדולה הדוברת רוסית ושפות אחרות.

מרים אלימלך: נכון.

מרים אלימלך: לשפות השונות יש לנו טפסים פנימיים שהכנו בעצמנו.

מרים אלימלך: יש לנו עמדת מודיעין שהיא מאוד מאוד פעילה וחשובה ומהווה את לב המשרד.

מרים אלימלך: כל מי שנכנס למודיעין, מקבל אינפורמציה מלאה מ-א' ועד ת', כולל הסבר בשפות, אם זה עברית, רוסית, אנגלית, צרפתית.

מרים אלימלך: הכל יש שם.

אבי לקח: כלומר, מבחינת אינפורמציה לקהל ניתן מענה.

אבי לקח: אנחנו מדינה שיש בה הרבה שפות, בין אם אלה עולים או לא.

אבי לקח: לכן השילוט יהיה.

דוד אזולאי: זה כמו בצפון.

דוד אזולאי: יש מקומות שם עיקר האוכלוסייה היא אוכלוסייה ערבית.

דוד אזולאי: אתה חייב להתייחס אליה.

אבי לקח: השילוט יהיה פר לשכה לפי גודל אוכלוסייה, אבל יחד עם זאת, המענה – כמו שאמרה מרים – יינתן על ידי אפשרות שכל אזרח יוכל להוציא את הדף עם ההוראות שלו, יהיה מקום בו יהיו דפים על פי השפות באזור של אותה עיר שאנחנו נותנים לה שירות, אותו ישוב, ואז הוא יוכל לראות את זה.

אבי לקח: כלומר, יהיה שילוט ויהיה בשפות זמינות.

אבי לקח: אנחנו לא רוצים להיקלע למצב שאנחנו מעמיסים יותר מדיי שפות על הקיר והן לא נחוצות.

מרים אלימלך: אצלי למשל לא צריך את השפה הערבית למרות שזאת שפה רשמית, אבל יש מקומות שצריך.

אבי לקח: למשל ירושלים ואזור באר שבע.

אבי לקח: יעקב אדרי: אני הייתי גם שר הקליטה וביקרתי כאן.

אבי לקח: תמיד יש את הבעיות הפשוטות האלה.

אבי לקח: אני מדבר על שלט לגבי קבלת קהל שאומר מה ימי ושעות קבלת הקהל, גם באמהרית כי יש כאן קהילה גדולה מאוד של אתיופים.

אבי לקח: אני חושב שאפשר לעשות זאת מהר מאוד ולא צריך לחכות להחלטות.

מרים אלימלך: בגדול אנחנו עובדים פעמיים בשבוע בשעות אחר הצהרים.

מרים אלימלך: קבלת קהל, אנחנו מקבלים כל יום להוציא את יום שישי.

דוד אזולאי: מה זה אחר הצהרים?

מרים אלימלך: בין 2:30 ל-5:30, בימי שני ורביעי.

מרים אלימלך: אנחנו עובדים ברצף.

מרים אלימלך: כל יום עובדים משעה 8 עד 12.

מרים אלימלך: ביום שישי אנחנו לא מקבלים קהל.

דוד אזולאי: אתם לא עובדים.

מרים אלימלך: לא.

מרים אלימלך: ביום שישי לא מקבלים קהל.

דוד אזולאי: יש תורנות?

מרים אלימלך: רק אם יש מקרים חריגים.

מרים אלימלך: בין לבין אנחנו מטפלים במקרים חריגים, עולים של נפש בנפש, ואנחנו מאוד מאוד פעילים ומסייעים בנושא של הנפקת תעודות זהות ורישום העולים, בדיקת המסמכים, בדיקת היהדות, דבר שדורש עבודה רבה.

מרים אלימלך: לבדוק ולאשר זכאות לעלייה, זה לא פשוט.

מרים אלימלך: יש בזה הרבה אלמנטים, הרבה ניירת, הרבה פרטים לבדוק ואנחנו אכן בודקים כל דבר.

מרים אלימלך: כאשר רואים שהכל תקין והכל בסדר, אנחנו מאשרים את הבקשה.

מרים אלימלך: יש לנו גם את הנושא של הסוכנות היהודית.

מרים אלימלך: יש לנו עולים רבים מכל רחבי העולם כאשר לכל מדינה יש את הטפסים האחרים, את הצורות והפורמטים האחרים, טופסי יהדות וכדומה.

מרים אלימלך: גם כאן אנחנו נרתמים לסייע.

מרים אלימלך: בדיוק לפני יומיים העובדת שלי הייתה בירושלים בטקס של חלוקת תעודות זהות שגם היא הייתה שותפה לתהליך הזה של עזרה בהנפקה ובסיוע.

מרים אלימלך: כך זה מתנהל במהלך כל השנה.

מרים אלימלך: זה מאוד חשוב תמיד לעשות את כל המאמצים מבחינת העזרה לזולת, הסיוע ולעשות כמה שאפשר כדי שהלקוח יהיה מרוצה מכל התהליך הזה.

אבי לקח: יש את הנושא שנוגע בכל הלשכות והוא נוגע גם בלשכה הזאת וזה הנושא של סריקת ארכיבים.

אבי לקח: לכאורה זה דבר טכני והתחלנו כבר בפעילות.

אבי לקח: במקרה, או לא במקרה, הלשכה הזו שלחה את התיקים הראשונים ובינתיים זה נראה טוב ומבטיח.

יעקב אדרי: מה זה אומר?

אבי לקח: זה אומר שכל הארכיב של כל מדינת ישראל ייסרק בתוך מחשב.

אבי לקח: זה מהלך מאוד משמעותי מבחינת שירות.

אבי לקח: זה אומר שזמן תגובה של פקיד, ברגע שיש איזשהו עניין שצריך להביא תיק אישי, היום יש ארכיבאי שמוציא את התיק ומתחילים לדפדף בו, הלקוח מחכה וזה אומר זמן.

אבי לקח: ברגע שהארכיב נמצא על המסך, תוך כדי עבודה נותן השירות כבר בודק ומקבל תמונה.

אבי לקח: למשל, במקרה של אובדנים, אם יש אובדן, הבן אדם מגיע להוציא תעודת זהות, אין לו תעודת זהות ואולי גנבו לו גם את הדרכון, צריך ללכת לתיק האישי ולראות שזה הבן אדם.

אבי לקח: היום להוציא תיק אישי, כאן זה קרוב, אבל בלשכה אחרת כמו בירושלים מדובר בקומות, כך שמדובר בזמן.

אבי לקח: ברגע שהחומר יהיה סרוק, העובד יוכל לראות את התמונה מתעודת הזהות הקודמת שנשארת אצלנו ולתת תגובה יותר מהירה.

אבי לקח: פעם היינו מאוד צמודים לטיפול במתן שירות ואז אזרח או תושב לא יכול היה לקבל שירות בלשכה אחרת.

אבי לקח: היום יותר ויותר שירותים, האזרח יכול לבחור היכן לקבל אותם.

אבי לקח: אם הוא נמצא בתפר בין אשקלון לבין אשדוד, ונוח לו לבוא לכאן כי כאן הוא עובד, הוא יכול לגשת לכאן ולקבל שירות.

אבי לקח: ברגע שהתיקים יהיו סרוקים, אנחנו ניכנס למגוון גדול יותר של שירותים כאשר למעשה השירות יהיה זמין לכל לשכה ואז לא יהיה מצב שבשביל אובדן צריך ללכת ללשכת האם.

אבי לקח: זה מהלך מאוד חשוב ומאוד משמעותי, והוא בהחלט יתרום לשיפור השירות.

דוד אזולאי: כמה אנשים אתם מקבלים בממוצע בכל יום?

קריאה: המספר הוא 740?

מרים אלימלך: לא, המספר הזה לא משקף.

מרים אלימלך: זה גלגל עם אלף מספרים.

יצחק קיקוס: מבחינת פעולות הוא כן משקף.

מרים אלימלך: המספר מורץ כל יום.

מרים אלימלך: זה מאוד שונה מהקיץ לחורף.

מרים אלימלך: בחורף המספר הוא בין 200 ל-300 ביום ובקיץ זה יכול להיות 500-600 ביום.

יצחק קיקוס: זה הרבה יותר פעולות.

מרים אלימלך: אני מדברת על אנשים.

יצחק קיקוס: בפעולות זה הרבה יותר.

יצחק קיקוס: בן אדם אחד יכול לבוא ולעשות ארבע פעולות.

דוד אזולאי: הוא יכול לבוא לקבל גם תעודת זהות, גם דרכון וגם תעודה אחרת.

יצחק קיקוס: זה כמו שלושה אנשים, כי זה הזמן של שלושה אנשים.

דוד אזולאי: אני שואל לגבי מספר האנשים שנכנסים למקום הזה.

דוד אזולאי: אתה מדבר אתי על 500 אנשים בממוצע.

קריאה: ביום?

מרים אלימלך: ביום.

מרים אלימלך: בקיץ יכולים להגיע גם ל-500.

יעקב אדרי: כמה תעודות זהות בשנה אובדות או נגנבות על פי הנתונים שיש לכם בתחנה הזאת?

מרים אלימלך: האמת היא שלא הכנתי את עצמי לשאלות כי אם הייתי יודעת, הייתי מכינה לכם הכל מראש.

מרים אלימלך: אם אתה רוצה, אני יכולה להוציא לך את הנתונים האלה.

יעקב אדרי: כן.

יעקב אדרי: זה מעניין.

אבי לקח: אפשר לראות את זה גם במידע ארצי.

אבי לקח: מדובר בכמות לא קטנה.

דוד אזולאי: מעניין מה שביקש חבר הכנסת אדרי.

יעקב אדרי: גם דרכונים.

דוד אזולאי: אם זה לא קשה להוציא את הנתונים, אני מבקש אותם.

אבי לקח: אם אנחנו מדברים על תעודות זהות אבודות, אנחנו נתקלים בניסיונות – שאנחנו עולים עליהם – לזיוף תעודות זהות.

אבי לקח: אתה רואה, לפחות ממקרים שאני זוכר, שיש ניסיונות של אנשים מחוץ לארץ, בין אם הם עולים – לזכאי שבות אין בעיה – שלא בדיוק זכאי שבות, יש זיופים של תושבי שטחים שמנסים לזייף כדי לקבל מעמד בישראל, כדי לקבל ביטוח לאומי וכמובן רשיונות נהיגה.

אבי לקח: ברגע שיש לך תעודת זהות ישראלית, אתה יכול ללכת ולהוציא רשיון נהיגה ולעבוד בארץ.

אבי לקח: אחת הבעיות שעולות היא שמגיע בן אדם שגנבו לו את תעודת הזהות, מגיע למשרד הפנים והוא אומר שפתחו חשבון בנק, לקחו הלוואות, והוא מסתובב ולא מצליח לצאת כי על תעודת הזהות שלו מישהו עושה הונאה.

יעקב אדרי: חוגגים על תעודת הזהות שלו.

אבי לקח: כן, על מספר תעודות הזהות שלו חוגגים.

אבי לקח: רואים את הדוגמאות.

יפה שפירא: הדיווח למשטרה לא עוזר?

אבי לקח: המשטרה מטפלת בנושא, אבל זה לוקח זמן.

אבי לקח: את מספר הזהות שלו הוא לא יכול להחליף ומספר הזהות שלו מסתובב ומישהו אחר משתמש בו.

אבי לקח: זה סיפור לא פשוט.

אבי לקח: אנחנו מנסים לעזור לאנשים.

אבי לקח: זה שאני מוציא לו תעודת זהות חדשה אמיתית שלו, זה לא עוזר לו.

יפה שפירא: זה לא פותר את הבעיה?

אבי לקח: כי על מספר הזהות שלו מישהו הוציא כרטיס אשראי.

יפה שפירא: זאת אומרת, אני יכולה לאורך ימים לחשוש שמישהו משתמש במספר תעודת הזהות שלי?

אבי לקח: זה לא לאורך ימים.

אבי לקח: יש הליכים.

אבי לקח: באיזשהו שלב המשטרה בולמת את זה, אבל עד אז זה הרבה עוגמת נפש.

יעקב אדרי: זה הרבה יותר חמור ממה שהוא אומר וממה שאת חושבת.

יעקב אדרי: הסיפור הוא פרוץ לגמרי.

יעקב אדרי: אני מכיר את זה כסגן השר לביטחון הפנים, עת טיפלתי בנושאים האלה.

דוד אזולאי: אבי, איפה עומדת הביומטריה?

אבי לקח: הביומטרי נמצא בשלב שאנחנו אמורים בדצמבר להתחיל את הביומטרי.

אבי לקח: הרי הייתה חקיקה בכנסת ואנחנו נתחיל עם פיילוט.

אבי לקח: לפי כל מה שהוחלט בכנסת, אנחנו אמורים להתחיל את הפיילוט.

דוד אזולאי: מתי יתחיל הפיילוט?

אבי לקח: תאריך היעד שלנו הוא דצמבר.

אבי לקח: אנחנו נערכים גם בלשכות.

דוד אזולאי: איפה זה יתבצע?

דוד אזולאי: באיזה מקומות?

אבי לקח: זה יהיה ארצי.

אבי לקח: כלומר, זה יהיה בכל הלשכות.

יצחק קיקוס: הפיילוט הוא רק למי שרוצה ומעונין.

יצחק קיקוס: יש כאלה שלא מעונינים.

יצחק קיקוס: אני מעריך שגם כאן

יצחק קיקוס: יש כמה שלא מעונינים.

אבי לקח: זה יטיל קצת עומס עלינו.

אבי לקח: קודם כל, זה בסדר שהפיילוט ישנו.

אבי לקח: זאת החלטה של הכנסת ואנחנו נעמוד בה.

מרים אלימלך: הוצאתי לך את הנתונים מהמחשב.

אבי לקח: כל תהליך שינוי, כנראה דורש הכשרה.

אבי לקח: הפיילוט מעמיס עלינו מהבחינה הזאת שכאשר אדם יבוא, הוא יוכל לבחור האם לעשות ביומטרי או לא ביומטרי.

אבי לקח: מבחינתנו אנחנו נערכים מבחינת המערכות, גם עם המערכת הישנה, שהיא הידנית, וגם עם המערכת החדשה.

אבי לקח: אין ספק שהיה הרבה יותר נוח אם הייתה רק מערכת אחת, אבל זה בסדר ואנחנו נעשה את ה.

יעקב אדרי: איך אתם מבחינת מחשוב?

מרים אלימלך: אנחנו עובדים עם המערכת.

יעקב אדרי: המערכת מתקדמת?

יצחק קיקוס: משתפרת כל הזמן.

יצחק קיקוס: משתדרגת כל הזמן.

אבי לקח: היא משתדרגת כל הזמן.

אבי לקח: עכשיו מערך המחשוב שלנו נמצא באבחון לקראת מערך חדש נוסף.

אבי לקח: היתרון הגדול במערך שלנו הוא שיש דואר פנימי שנותן לנו לתקשר בינינו לבין עצמנו כאשר צריך לסגור דברים ולעזור כאשר מישהו מגיע ללשכה רחוקה ממקום מגוריו לשם הוצאת איזשהו תיעוד.

אבי לקח: יש תקשורת ועוזרים אחד לשני.

אבי לקח: חלק ניכר מאוד מהנתונים נמצא בתוך מערכת שאנחנו קוראים לה מערכת אביב.

אבי לקח: זה המחשב שלנו.

אבי לקח: כפי שאמרנו קודם, זה מקל עלינו לתת שירותים יותר ויותר גם במקומות אליהם מגיע אזרח והם לא מקום מגוריו.

יצחק קיקוס: אנחנו גם נמצאים בנקודת זמן כזאת שאנחנו קולטים לתוכנו מערכות אחרות ממשרדי ממשלה אחרים ששייכים לרשות האוכלוסין, כמו משרד התעשייה, והם נכנסים לתוך המערכת שלנו.

יעקב אדרי: הם יכולים להיכנס לתוך המערכת שלכם?

יצחק קיקוס: כן.

יצחק קיקוס: הם כבר בתהליך.

יצחק קיקוס: זה לצורך החקלאים למשל.

אבי לקח: הם נכנסים לתוך מערכת אביב שהיא המערכת הרגילה של מדינת ישראל.

אבי לקח: יש להם מערכות שלהם כמו למשל במת"ש, שזאת מערכת תשלומים שמשרתת את תושבי השטחים אבל היא גם משרתת את הנושא של תשלום לעובדים זרים ומעקב.

אבי לקח: היום אנחנו נמצאים בשלב בו אנחנו משלבים את המערכת המחשבית שלהם אתנו.

יעקב אדרי: יש נתונים שרק הוא יכול לקחת, הפקיד כאן, או שכל אחד יכול להיכנס עם סיסמה שלו?

אבי לקח: רק הוא יכול להיכנס.

אבי לקח: זה על פי הרשאות.

מרים אלימלך: להיכנס למחשב שלך, רק אתה יכול להיכנס.

מרים אלימלך: כלומר, לבצע פעולה מסוימת, אתה יכול לבצע לפי הכרטיס האישי שלך.

יצחק קיקוס: על פי ההרשאות שלך.

מרים אלימלך: אתה נכנס למערכת עם הכרטיס האישי שלך.

מרים אלימלך: אף אחד לא יכול להיכנס.

דוד אזולאי: אתה נכנס עם הכרטיס שלך ואז הכל פתוח לפניך.

יצחק קיקוס: לא הכל פתוח.

יצחק קיקוס: רק אם יש לך הרשאה.

יעקב אדרי: האם הכל פתוח לכולם?

יצחק קיקוס: לא.

יצחק קיקוס: לא כל פקיד יכול לראות מה שאני רואה.

אבי לקח: אם התפקיד של רכז תיעוד נקבע לתת שירות לתושבי ואזרחי מדינת ישראל, פתוח בפניו כל מה שקשור לעניין הזה.

אבי לקח: אם הוא עובד משרד הפנים והוא לא מתעסק בעניין הזה, הוא לא פקיד כאן, זה לא פתוח בפניו.

יצחק קיקוס: לפקיד ולמנהל, לצורך העניין.

יצחק קיקוס: יש דברים שהמנהלת רואה והפקיד לא רואה.

יצחק קיקוס: זה על פי ההרשאות.

אבי לקח: תמיד יש מתח בין יעילות לבין ביטחון.

אבי לקח: באיזשהו שלב, אם אני מעונין שפקיד בתל אביב או בבאר שבע יוכל לתת שירות לאזרח מאשדוד שעובד בבאר שבע, שיש לו זמן והוא רוצה להוציא תעודת זהות או לעשות איזושהי פעולה, זה צריך להיות פתוח לכל עובדי הלשכות בכל הארץ.

אבי לקח: כמובן שיש כללים ויש בקרה, כך שאנשים לא נכנסים סתם ככה להתעניין בפרטים שלי, שלך או של כל אחד אחר.

אבי לקח: יש כמובן בקרה מחשבית.

דוד אזולאי: כאשר אני בא ומבקש ממנו להוציא נתונים על איקס, לכם, כממונים, יש בקרה?

מרים אלימלך: אנחנו כפופים לחוק.

מרים אלימלך: החוק לא מאפשר לי לתת מידע על כל אדם בישראל, על כל אדם שבא אלי.

מרים אלימלך: אדון אזולאי בא ומבקש ממני מידע על אדון אדרי, אני נותנת לו את הפרטים המינימליים שהחוק מאפשר לי לתת אותם ולא מעבר לזה.

מרים אלימלך: יש דברים שאסור לי לתת ויש דברים שמותר לי לתת.

מרים אלימלך: זאת מסירת מידע ויש אפשרות לתת מספר פרטים ולא מעבר לכך.

יעקב אדרי: עכשיו באמת הדלקת אותי.

יעקב אדרי: אם דוד בא ומבקש פרטים על אדרי יעקב, מספר תעודת זהות, את נותנת לו?

יעקב אדרי: על פי החוק.

יצחק קיקוס: אם הוא יעקב אדרי היחידי.

יעקב אדרי: סביר להניח שלא.

יצחק קיקוס: אם היא נותנת לי את מספר תעודת הזהות שלו, אני רשאי לתת לאותו אדם איתור מען.

יצחק קיקוס: איתור הכתובת שלו כי הוא השאיר הרבה חובות ויש לה את מספר תעודת זהות.

יעקב אדרי: מה עוד?

יעקב אדרי: למשל, מספר ילדים?

יצחק קיקוס: לא.

אבי לקח: את זה אתה יכול לבקש עבור עצמך.

מרים אלימלך: ילדים, זה נקרא תמצית רישום.

אבי לקח: יש דברים שאפילו אשתך לא יכולה לבקש עבורך.

דוד אזולאי: אחרי שהוא ביקש את הנתונים עלי, בסוף מתברר שזה נעשה במרמה.

דוד אזולאי: את כמנהלת הסניף יכולה לבדוק מי הוציא את הנתונים האלה?

יצחק קיקוס: כן.

יצחק קיקוס: כל הזמן.

אבי לקח: מערך המחשוב שלנו יכול לבדוק.

יצחק קיקוס: לכל אדם יש קוד.

אבי לקח: אני צריך להזדהות כאשר אני מבקש נתונים.

מרים אלימלך: לכל בקשה יש אגרה.

מרים אלימלך: אנחנו מכניסים את הפרטים של זה שמשלם את האגרה.

אבי לקח: למשל, עורכי דין צריכים איתורי מען.

מרים אלימלך: הבן אדם בסך הכל מבקש איתור מען ולא מבקש מידע אחר כלשהו.

דוד אזולאי: אבל מתברר שבסופו של דבר כשהוא ביקש את איתור המען, הוא הלך לפרוץ לו את הבית וזה חלק מבדיקת המשטרה.

דוד אזולאי: אם יש לכם בקרה על דבר כזה, יש קצה חוט, אבל אם אין את הבקרה הזאת, בעצם הכל פתוח.

דוד אזולאי: אם בא אותו אזרח ואומר שנודע לו שהיום באו לבקש את הפרטים שלו והוא מבקש לדעת מי בא וביקש אותם.

יצחק קיקוס: הוא לא יכול לקבל את זה.

יצחק קיקוס: רק בית משפט.

דוד אזולאי: המשטרה יכולה לקבל?

יצחק קיקוס: כן.

דוד אזולאי: זה הכי חשוב.

אבי לקח: יש לנו כל הזמן בקרה מתמשכת.

אבי לקח: אם יש מצב שחס וחלילה עובד מתעניין בדברים שלא נשאל ואין אסמכתה, יודעים.

אבי לקח: אני יכול לגשת לעובד בדיעבד, אם יש תלונה מהסוג עליה אתם מדברים, ולשאול אותו למה הוא נכנס לתיק הזה והזה.

אבי לקח: אני יכול לבדוק האם הייתה בקשה של אותו אדם שלתיק שלו נכנסו.

אבי לקח: אם יש בקשה, זה אומר שאני כפקיד חייב להיכנס, אבל אם אין שום בקשה ופתאום יש כניסה, הוא יצטרך לתת דין וחשבון למה הוא נכנס.

יעקב אדרי: זה קשה כאשר מדובר ב-500 אנשים ביום.

אבי לקח: היום, בעידן המודרני, זה אפשרי.

דוד אזולאי: אני בטוח שמינהל האוכלוסין הוא נושא מאוד מרתק.

דוד אזולאי: אתם גם נותנים אשרות?

מרים אלימלך: מנפקים אשרות לאלה שנכנסים לישראל כמובן.

דוד אזולאי: אלה שקיבלו את כל האישורים הדרושים לקבלת אשרה לעובד זר.

מרים אלימלך: ודאי.

מרים אלימלך: הם מקבלים כאן.

יצחק קיקוס: כאן זה המימוש.

דוד אזולאי: ברגע שהוא עבר את כל הפרוצדורה, את האקט הטכני הוא מבצע כאן.

יצחק קיקוס: אני רוצה לומר לכם שזה משהו שאתם חייבים לעשות לזה סוף.

יצחק קיקוס: יש דאגה יותר מדיי לעובדים הזרים בתחום הסיעודי מאשר לסיעודי עצמו.

יצחק קיקוס: אני אומר לכם את זה חד וחלק.

יצחק קיקוס: אתם דואגים יותר מדיי לעובדים.

יעקב אדרי: אתה מדבר עם שני אנשים שנלחמים בעניין הזה.

יצחק קיקוס: אנשים בני 85 ו-90 שברח להם העובד הסיעודי ועכשיו עובד בעבודות ניקיון, והם לא יכולים להביא מישהו אחר והחוק מגן על העובד הסיעודי הזה ולא על עמנו.

יעקב אדרי: אתה יכול לכתוב לנו משהו בנושא הזה?

יצחק קיקוס: כמה שאתה רוצה.

דוד אזולאי: אני מכיר את הבעיה.

דוד אזולאי: הנושא הזה עלה בדיונים של הוועדה ואנחנו מכירים את זה.

יצחק קיקוס: אנשים בוכים בתוך הלשכות.

יעקב אדרי: אבל השאלה מה עושה משטרת ההגירה כאשר היא תופסת את העובד הזה.

יצחק קיקוס: אני אומר לך שגם אנחנו לא בסדר בעניין הזה, לא משרד הפנים אלא חברות כוח האדם לנושא הסיעוד כי הם לא ייתנו לאותו זקן מישהו במקום אותו עובד כי הם רוצים שהוא יקבל אישור להביא עוד אחד מחוץ לארץ.

יצחק קיקוס: גם אם יש להם עובד, הם לא ייתנו אותו.

יצחק קיקוס: זאת אומרת, הסיעודי הוא האיש הכי שולי בכל הנושא הזה וזה כשהוא צריך להיות הראשון.

יעקב אדרי: עליו חוגגים.

דוד אזולאי: הנושא הזה לצערי הרב עלה אצלנו בדיוני הוועדה.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים את העניין הזה והוא לא זר לנו.

דוד אזולאי: אנחנו מתמודדים עם זה.

דוד אזולאי: יפה, מנהלת הוועדה, יכולה להעיד על כך.

יצחק קיקוס: צריך לעשות לזה סוף.

יצחק קיקוס: גם בחקיקה צריך לעשות לזה סוף.

יצחק קיקוס: כמה זמן נשאר לזה בן ה-90 וה-85 שצריך לסבול כל כך הרבה?

דוד אזולאי: רבותיי, תודה רבה.

דוד אזולאי: ביקור במתקן הגז בנמל אשדוד – הסבר על אופן פעילות מתקן הגז

צח ברקוביץ: ברוכים הבאים.

צח ברקוביץ: אני מייצג את שותפות פרוייקט תמר.

צח ברקוביץ: הביקור הזה שנערך בהמשך לדיון שהתקיים בוועדת הפנים ובהמשך לעיסוק הרציף שלנו בנושא הזה.

צח ברקוביץ: המטרה היא שתשמעו ותראו בעיניים על מה מדובר כאשר מדברים על מתקן קבלת גז, איך זה נראה פיזית, איך זה נראה מבחינת כן פליטות, לא פליטות, כן רעשים, לא רעשים, מבחינת הנוף וכל הפרטים הסביבתיים האחרים.

צח ברקוביץ: אנחנו נפתח במצגת קצרה ואחרי כן נערוך סיור פיזי ונחזור לעוד איזושהי מצגת.

דוד אזולאי: לפני שניגשים למצגת.

דוד אזולאי: אני רוצה קודם כל להציג את החברים ואחר כך נשמע גם מהנציגים שלכם.

דוד אזולאי: חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת יעקב אדרי, יפה שפירא שהיא מנהלת הוועדה, עליזה, מזכירתי, איציק שהוא עוזרי ו-ורד שהיא היועצת המשפטית לוועדה.

דוד אזולאי: תציג בבקשה את האנשים.

ירון דייסי: אני ירון דייסי, מנהל הנדסה והקמה.

ירון דייסי: אני כבר שמונה שנים בחברה ואני מעורב בהקמה של האסדה.

ירון דייסי: אני מכיר את כל השרשרת.

ירון דייסי: מטרת הסיור הזה היא בעיקר להמחיש לכם מה זה מתקן גז, מה המשמעות של מתקן גז ואיך זה משליך מכאן למה יקרה.

ירון דייסי: שוב, ברוכים הבאים לתחנת קבלה בגז טבעי אשדוד, תחנה ראשונה שהוקמה בארץ.

יעקב אדרי: מתי?

ירון דייסי: מרי בי מספקת גז כבר מתחילת שנת 2004 דרך מתקן זמני באשכול.

ירון דייסי: אנחנו ניגע בזה בה משך.

ירון דייסי: התחנה הזאת ספציפית מספקת גז מאוגוסט 2008.

ירון דייסי: התחנה מספקת גז בהיקפים של בערך בין 200 ל-500 אלף קוב שעה, בין 15 אחוזים ל-30 ו-40 אחוזים מסך כל תצרוכת החשמל.

ירון דייסי: אנחנו יושבים כאן וממש ברגע זה מדברים כאן על סדר גודל של חצי מיליון קוב שעה - סדר גודל של קרוב ל-40 אחוזים מתצרוכת החשמל היום בארץ מסופקת כרגע במתקן הזה.

ירון דייסי: אני מבין שאתם קצרים בזמן.

יעקב אדרי: אני קצר, אבל לגבי חבריי אני לא יודע.

ירון דייסי: אנחנו נעבור מהר על התחנה כאן ונעשה לכם סיור, כך שתוכלו לראות את השטח.

ירון דייסי: לאחר מכן נחזור לכאן לדבר על תמר.

דוד אזולאי: דבר כאן ואחר כך נצא החוצה.

דוד אזולאי: לא נעשה את זה פעמיים, או הפוך.

דוד אזולאי: נצא החוצה ונחזור לכאן.

ירון דייסי: אני אראה לכם מה אני עומד להציג לכם.

ירון דייסי: חלק מהחומרים כאן הם חומרים באנגלית אבל אני אציג אותם בעברית.

ירון דייסי: זאת גם הנדסה, כך שכאן יש מיקס של השפות.

ירון דייסי: אני מתנצל מראש על כך.

ירון דייסי: מערכת ההולכה של הגז הטבעי בארץ, נכון לרגע זה, זה מה שמוצג לכם כאן, יש לנו אספקה ממצרים לאזור אשקלון, לאחר מכן אספקה ממרי בי לאזור אשדוד וזה מה שאתם רואים, אספקה נכון לרגע זה.

ירון דייסי: מערכת הצנרת בארץ.

ירון דייסי: יש כאן קווים ימיים, כניסה לתל אביב, לחדרה ולאזור דור ומערכת יבשתית, צפון-דרום שיורדת עד לאזור המפעלים.

יעקב אדרי: מה שטוב, אצלכם דור כבר מסומן ואין בעיה.

ירון דייסי: דור סימן נתיבי גז לפני שלוש שנים בערך.

ירון דייסי: אני מדבר על מערך הצנרת הקיים.

ירון דייסי: מאזור דור, צנרת יבשתית שמטפסת את הכרמל, מספקת גז לתחנת הכוח, משם לאזור צומת התשבי, וקו לחיפה.

ירון דייסי: זאת מערכת הצנרת בארץ כאשר למערכת הזאת אנחנו מספקים את הגז בדור אשדוד, בקו הזה, והמצרים באזור אל עריש.

ירון דייסי: זאת העבודה של מרי בי.

ירון דייסי: 30 BCM.

ירון דייסי: בשנת 2000.

ירון דייסי: העמדה הזאת מספקת גז של כ-600 מיליון, סדר גודל של חצי מיליון-600 אלף קוב שעה של גז במערכת ההולכה.

ירון דייסי: המערכת מספקת גז משנת 2004 באמינות אספקה של קרוב למאה אחוזים, ל-99 פסיק אחוזים.

ירון דייסי: מדובר באחוזים גבוהים מאוד.

ירון דייסי: מאותה אסדה, הקו של בערך 42 קילומטרים מאזור אשדוד.

ירון דייסי: רואים כאן ברקע את נמל אשדוד, תחנת הכוח אשכול, בית הזיקוק.

ירון דייסי: אנחנו יושבים במקום הזה.

ירון דייסי: האספקה הייתה ב-2004 והמפעל הזה נכנס לעבודה באוגוסט 2008.

ירון דייסי: היה סידור זמני של מתקן קטן בתוך תחנת הכוח אשכול שסיפק.

ירון דייסי: מאוגוסט 2008, התחנה הזאת מספקת גז.

ירון דייסי: התחנה כוללת שני מתחמים עיקריים – מתחם ספרק באזור הזה ומתחם נוסף דרומי לנו, מתחם של נתיבי גז.

ירון דייסי: את הגז שמגיע, עובר בצנרת הזאת ונכנס לנקודה הזאת, כאן יש הפרדת נוזלים ומוצקים, טיהור של הגז, בקרת לחץ, בקרת זרימה.

ירון דייסי: זה המתחם של נתיבי גז שבסך הכל הוא מערכת צנרת ומחלק ממנו יוצאים הרבה מאוד צינורות כאשר צינור אחד רץ לבית זיקוק, צינור אחד רץ לתחנת כוח אשכול, צינור אחד שיוצא בצורה הזאת החוצה למערכת ההולכה הארצית, לגזר ולסורק, וצינור נוסף 30 אינצ' שרץ בצורה הזאת ויוצא כאן לים ונוחת בתל אביב, נוחת בחדרה.

דוד אזולאי: משם הוא מועבר דרך היבשה?

ירון דייסי: דרך היבשה.

ירון דייסי: הוא מטפס את הכרמל לחגית ואם ירצה השם, בחודשים הקרובים יפתרו את הבעיה שם בתחנת הכוח חיפה.

ירון דייסי: זאת תחנת הקבלה.

יעקב אדרי: על כמה שטח משתרעת התחנה?

ירון דייסי: המתחם הזה, כ-57 דונם.

ירון דייסי: המתחם הזה, כ-22 דונם.

ירון דייסי: בסך הכל כ-80 דונם.

דוד אזולאי: איזה חברות נמצאות כאן?

ירון דייסי: שתי חברות, אנחנו, נובל אנרג'י במתחם הזה.

ירון דייסי: אם כן, אמרנו מערכי גז וטיפול בגז, מערכי שירותים וייצור נוזלים, מערכת כיבוי אש, חדר בקרה, מגורים כאשר כאן, בקומה למעלה, גרים אנשים.

ירון דייסי: אנחנו עובדים כאן בקונספט של אסדה כאשר אנשים באים לכאן לשבוע-שבוע.

ירון דייסי: ישראל עם האמריקאים באים לחודש.

ירון דייסי: בשבוע שהם כאן, הם כאן כל הזמן והם ישנים כאן.

ירון דייסי: הם עובדים 12 שעות.

דוד אזולאי: מה מחפשים כאן האמריקאים?

יעקב אדרי: הם השותפים.

ירון דייסי: את הידע והניסיון.

ירון דייסי: בהתחלה התחלנו עם הרבה מאוד אמריקאים והרוב היו אמריקאים, אבל נכון להיום הרבה יותר ישראלים במקום.

ירון דייסי: הרוב הם מפעילים ישראלים שלמדו את העבודה ואנחנו רואים אותם יותר ויותר כעושים תפקידי מפתח.

ירון דייסי: זו הייתה המטרה.

דוד אזולאי: כמה אנשים אתם מעסיקים כאן בפרוייקט הזה?

ירון דייסי: בערך חמישה אנשים לא כולל אבטחה, לוגיסטיקה, מנקים וכולי.

יעקב אדרי: הרבה שטח ומינימום עובדים.

ירון דייסי: כן.

ירון דייסי: לגבי הרבה שטח, אני לא כל כך מסכים כי יש מתקנים כאלה בעולם עם שטח גדול מאוד.

יעקב אדרי: מה היה קורה אם כל זה היה בתוך אסדה בים?

ירון דייסי: אנחנו נגיע לזה.

ירון דייסי: אני אומר שזה מערך שנבנה עוד הרבה לפני שהתחיל הדיון הזה.

ירון דייסי: אם צריך אסדה או לא צריך אסדה, זה היה הרבה הרבה לפני.

ירון דייסי: זה גם מערך שתומך במרי בי, בהסדרה שמטפלת בגז, כביכול מטפלת בגז בצורה מלאה ותיאורטית הגז יכול להגיע להולכה.

ירון דייסי: במצב הזה, אנחנו בחרנו, אנחנו בנינו את זה, עוד לפני שהתחיל הוויכוח הציבורי אם צריך אסדה או לא צריך אסדה.

ירון דייסי: עדיין צריך מערך יבשתי לטיפול בגז.

ירון דייסי: אמרתי שאנחנו יושבים כאן ומיד אחרי הגדר יושבת מערכת ההולכה.

ירון דייסי: בעצם מערכת ההולכה היא מערכת צנרת.

ירון דייסי: זאת חברת צנרת שלוקחת מאתנו את המוצר הזה והיא לא אחראית על האיכות שלו.

ירון דייסי: היא לוקחת אותו מכאן ומעבירה אותו לאן שצריך.

ירון דייסי: אם המוצר הזה שהועבר אליהם לא טוב, הדבר הזה מגיע לחצר של לקוח וזאת תהיה קטסטרופה.

ירון דייסי: בהבנה של התהליך הזה, כאשר אתה מוסר את הגז למערכת ההולכה, מבחינתך איבדת שליטה ואין לך כל שליטה אלא עכשיו הדבר הזה יכול להימצא בכל מקום אחר.

ירון דייסי: העלינו את הרגישות של מתקני הייצור.

ירון דייסי: אנחנו גולשים לדיון הבא, אבל לא נורא.

ירון דייסי: העלינו את הרגישות של מתקני הייצור בצריכה של הגז.

ירון דייסי: טורבינת גז, אם היא מקבלת מעט נוזל, אתה גומר את החיים וזה נזק של עשרות מיליוני דולרים ברגע.

ירון דייסי: אין לנו את הבאפר הזה שאתה אומר שאם לא עבר בדיוק מה שצריך, לא נורא, המערכת תתגבר.

ירון דייסי: אין דבר כזה.

ירון דייסי: אנחנו כספק וכמי שלוקח את האחריות על המוצר שיוצא מכאן כלפי הצרכנים שלנו, בחרנו בזמנו להקים מתקן כזה שמשלים את הטיפול, מבצע בדיקה נוספת של הגז, עדיין מבצע בקרת לחץ, בקרת זרימה, עושה פילטרים ומעביר את הגז.

ירון דייסי: ברגע שמסרת אותו, מסרת אותו בדרך הטובה ביותר.

ירון דייסי: זה למרי כאשר במרי הגז הרבה יותר פשוט.

ירון דייסי: אין הרבה מים.

ירון דייסי: כאן מדובר על חבית, שלוש חביות ביום של נוזלים מהגז.

ירון דייסי: כאשר אנחנו מדברים על תמר, מדברים על סדר גודל של 5,000 חביות.

יעקב אדרי: לא הבנתי את הקטע הזה.

ירון דייסי: אני אסביר.

יעקב אדרי: אתה אומר שכאן ההפרדה יותר קלה מאשר יהיה בתמר.

ירון דייסי: בדיוק.

יעקב אדרי: הבנתי.

ירון דייסי: כאן זה גז כחול-לבן נהדר.

ירון דייסי: באמת, גז טוב מאוד.

ירון דייסי: יוצא גז יבש, איכות טובה מאוד, יש מערכי טיפול.

יעקב אדרי: כלומר, בתמר הטיפול יותר מורכב ויותר בעייתי.

ירון דייסי: רק לסדר גודל.

ירון דייסי: כאן אנחנו מפרידים חבית-שלוש חביות ביום ובתמר מדובר ב-5,000 חביות.

ירון דייסי: תבין איזו מורכבות שם מול המורכבות כאן.

ירון דייסי: כאן גז נקי, עוד הרבה לפני הוויכוח הציבורי, עדיין בנינו מערך.

ירון דייסי: לכן הוויכוח הזה על כן אסדה או לא אסדה, לעניין היבשה הוא כמעט ולא רלוונטי.

יעקב אדרי: מה יכולת הקיבול כאן?

ירון דייסי: סדר גודל של חצי מיליון-600- אלף קוב שעה.

יעקב אדרי: האם אתם יכולים לקלוט עוד גז בכמויות רציניות?

ירון דייסי: אנחנו נדבר על זה בהמשך.

ירון דייסי: המתחם הזה כשלעצמו לא יכול להכיל עוד את תמר.

ירון דייסי: אם אנחנו נרחיב אותו בצורה הזאת פחות או יותר, הוא יוכל להכיל סדר גודל של חצי תמר.

ירון דייסי: לקחת את תמר מלאה, יש כאן חלופה באשדוד שהיא מצפון למתחם הזה.

ירון דייסי: נדבר על זה בהמשך.

ירון דייסי: המתחם הזה, במאפיינים של, לא יכול להכיל כרגע שום בר מתמר כי תמר באה עם מרכיבים אחרים, עם כימיקלים.

ירון דייסי: אם נרחיב אותו ונשדרג אותו, במקרה הטוב נגיע לחצי תמר.

ירון דייסי: זה מבט נוסף על המתחם הזה.

ירון דייסי: יש כאן מכלי הפרדה.

ירון דייסי: תראו את כמות המכלים, שהם קטנים יותר ופשוטים יותר.

ירון דייסי: ההפרדה היא פשוטה יותר.

ירון דייסי: אנחנו נצא החוצה ונראה על מה אנחנו מדברים.

ירון דייסי: דיברנו על התמ"א שייעדה בזמנו את המתחם הזה.

ירון דייסי: הגז חוצה את הגדר בנקודה הזאת והוא נכנס כאן למערכי צנרת.

ירון דייסי: הסתכלנו קודם על התמונה וראיתם מתחם חלק ולא שימושי, עשינו הכל מתחת לאדמה שם.

ירון דייסי: יש כל כך הרבה צינורות שיוצאים לכל הארץ.

ירון דייסי: בואו נתעכב על המרכיבים ההנדסיים.

ירון דייסי: המתחם הזה, אני אראה לכם בשטח, זה מבט מקרוב על מכלי האכסון.

ירון דייסי: מכל למשאבות לחירום, מפרידים, מקררים.

ירון דייסי: עד כאן זאת המצגת שקשורה למתחם הזה.

יעקב אדרי: בכל זאת, מה היחס בין כאן לתמר?

יעקב אדרי: מבחינת הקיבול.

יעקב אדרי: תמר היא פי 20 או פי 10?

ירון דייסי: בערך פי 2.5.

ירון דייסי: 500-600 אלף קוב שעה ושם 1.2 עד הרחבה ל-1.5 שניות.

דוד אזולאי: איזה מיגון יש למקום הזה?

ירון דייסי: המערך הזה מוגן על ידי מספר אמצעים.

ירון דייסי: פעם אחת, יכולת הגפה והפרדה של כל כניסת הגז עוד לפני המתחם.

ירון דייסי: יש לנו תחנת מגופים בחוף עם שליטה מכאן.

ירון דייסי: לפעמים סוגרים את הברז.

ירון דייסי: יש את היכולת להשבית את המערך.

ירון דייסי: יש את היכולת להשבית את המערך כאן בכניסה למתחם, בנקודה הזאת.

ירון דייסי: אם יש כאן פגיעה או תקלה, אפשר גם לסגור את המתחם בכניסה, לסגור את היציאה.

ירון דייסי: לוקח כאן דקות לנטרל את המערך הזה מבחינת נוכחות של חומרים מסוכנים.

דוד אזולאי: אם חלילה וחס יש כאן פיגוע של טילים, זה מוגן?

דוד אזולאי: זה היה באשדוד.

ירון דייסי: היה.

ירון דייסי: שמנו כאן כדי למגן מערכים רגישים.

דוד אזולאי: זה מה שמטריד אותי.

דוד אזולאי: אם חלילה וחס קורה כאן משהו, ההשלכה היא על כל הסביבה כאן.

ירון דייסי: עדיין מערכי החירום ונהלי החירום של המתחם, אם קורה דבר כזה, הם במיידי.

ירון דייסי: זה לא רק במיידי, אלא זה גם אוטומטית.

ירון דייסי: המערך בנוי באופן אוטומטי להשבית את הכניסה ואת היציאה מהמתחם הזה ולשחרר את הגז דרך ארובת שחרור.

ירון דייסי: הסגירה של הכניסה והסגירה של היציאה עם שחרור של הגז דרך מקום שמיועד לכך על מנת להפוך את האזור הזה לברזל ולא למשהו מסוכן.

יוסי: המערך הוא אוטומטי ותוך שניות הוא הופך להיות ברזל.

יוסי: זרימת הגז נעצרת באופן אוטומטי.

ירון דייסי: להבדיל מבתי זיקוק וחוות.

ירון דייסי: קוראים לנו חוות הגז.

יוסי: אין כאן אכסון של גז.

יוסי: זה רק תהליך.

דוד אזולאי: תחנת מעבר.

יוסי: כן.

יוסי: אין אכסון של גז.

יוסי: גם תמר.

יוסי: אין שום אכסון של גז.

יוסי: גם מתקן הקבלה עליו אנחנו מדברים זה כך.

דוד אזולאי: כמה זמן הגז שוהה במתקן?

יעקב אדרי: כל הזמן.

ירון דייסי: שניות.

יעקב אדרי: זאת כניסה ויציאה.

יעקב אדרי: כל הזמן יש גז.

ירון דייסי: בנו כאן מערך וזה מערך ראשון שנבנה בארץ בצורה הזאת.

ירון דייסי: יש כאן מערך כיבוי וקירור שעובד אוטומטית.

ירון דייסי: נכון שהמתחם הוא מאויש ועם אנשים שיושבים בחדר הבקרה במשך 24 שעות אבל עדיין אם אותו אדם באותו רגע לא הסתכל או יצא לשירותים או קיבל טלפון מאשתו, אין לנו שליטה על דברים כאלה, יש כאן את מערכי ההגפה וההשבתה של המתחם שמתבצעים אוטומטית ויש לנו גם מערכי כיבוי וקירור אוטומטיים שמופעלים באופן אוטומטי.

ירון דייסי: אם יש חומר בנקודה מסוימת, אם יש נקודה מסוימת, באופן אוטומטי מכונות כיבוי אש מוכנות לעבודה ומנטרלות את האזור הזה ומקררים את האזורים הסמוכים אליו.

ירון דייסי: אתם רואים, בינואר 2008 הבאנו לכאן כבאים מכל הארץ שאחרי כן העבירו כאן קורסים איך עושים מערכת כיבוי אש.

ירון דייסי: עשינו כל מיני הדמיות של מערכים.

ירון דייסי: האתר כאן היה יבש ותוך שניות הצפנו אותו במים.

ירון דייסי: המים הם שלנו, המים שמוחזקים במאגר ולא תלויים במערכת העירונית.

דוד אזולאי: שירותי הכבאות הם למעשה שלכם?

ירון דייסי: חלקם.

דוד אזולאי: בנוסף יש עוד שירותי כבאות שנותנים מענה.

דוד אזולאי: לא שירותי הכבאות של אשדוד אלא שלכם בלבד.

ירון דייסי: זאת מערכת הכיבוי שלנו, עצמאית, אותה בנינו עבורנו.

יעקב אדרי: אלה גם הדרישות כדי לקבל היתר.

ירון דייסי: המערכת כל כך טובה, שביקשה מאתנו נתיבי גז לשים כאן כמה דברים שיינתנו להם שירותים ועשינו את זה.

יעקב אדרי: למשרד להגנת הסביבה יש דרישות להקמת מתקן והדרישות הן מחמירות.

ירון דייסי: זה יפה מאוד.

ירון דייסי: זה מערך שנבנה פעם ראשונה בארץ.

ירון דייסי: הביאו לכאן קורסים של כבאים כדי לראות וללמוד אותו.

ירון דייסי: אני מניח שהדברים האלה בעתיד ייושמו במקומות אחרים.

דב חנין: ברשותך, שתי שאלות.

דב חנין: מה הם ההבדלים מבחינת

דב חנין: כם בין המתקן שקיים כאן לבין המתקן שמתוכנן בחוף הכרמל בשני היבטים?

דב חנין: היבט אחד, מבחינת מערכות הטיפול והתפעול, והיבט שני, מהבחינה הפיזית, אם יש הבדל.

דב חנין: זאת שאלה ראשונה.

דב חנין: שאלה שנייה.

דב חנין: חוץ מהמערכת הזאת שנמצאת כאן, איזה עוד מערכות לוואי יש על החוף, בים, בסביבה שלנו שהן רלוונטיות למתקן הזה?

ירון דייסי: ברשותך, על החלק השני של השאלה הראשונה, אני אענה לך אחרי שנראה את תמר ואז אני אחזיר אותך לכאן ואומר לך שאתה רואה את המערך הזה.

ירון דייסי: אם אני אומר לך עכשיו, זה יהיה קצת יותר קשה.

ירון דייסי: אנחנו נעבור לתמר ותראה את הפילטר הזה ותראה אותו בשטח.

דב חנין: בסדר.

ירון דייסי: לגבי השאלה השנייה שלך, איזה מערכים נוספים.

ירון דייסי: זאת התחנה ויש כאן את קו החוף.

ירון דייסי: בערך 500 מטרים מקו החוף, אין לי כאן תמונה של התחנה הזאת, אבל יש שם תחנה.

דב חנין: בעצם בחוף עצמו, מתחת לקרקע, אתה מגיע ל-500 מטרים מהחוף, יש איזושהי תחנה והיא תחנת מגופים.

ירון דייסי: מתחת לפני הקרקע.

ירון דייסי: כמו שאמרנו, אתה רואה כאן משהו, לוחצים על כפתור וסוגרים את הברז שם.

ירון דייסי: אגב, זאת דרישה של רשות הגז.

צח ברקוביץ: תתאר איך נראית תחנת המגופים הזאת.

ירון דייסי: התחנה היא 40 על 40, כשני דונם.

ירון דייסי: זה קו החוף, הצינור מגיע מכאן ועובר בצורה הזאת וזאת תחנת המגופים.

ירון דייסי: כך היא נראית.

ירון דייסי: זה במהלך ההקמה, אבל היום יש מסביב צמחיה.

ירון דייסי: אני אראה לכם הדמיות של התחנה בדור ובחדרה.

דוד אזולאי: נמצאת כאן נציגת המשרד להגנת הסביבה?

ליאורה גולוב: כן.

דוד אזולאי: שלום לך.

דוד אזולאי: תאמרי לנו בבקשה, מבחינתכם, אתם נותנים היתר למפעל כזה?

דוד אזולאי: איך הפיקוח שלכם על המפעל הזה?

דוד אזולאי: האם אתם נותנים היתר להפעלה של הפרוייקט הזה?

ליאורה גולוב: לא.

דוד אזולאי: מי נותן את ההיתר?

ליאורה גולוב: רשות הגז.

דוד אזולאי: והם לא כפופים להוראות שלכם?

ליאורה גולוב: לא.

דוד אזולאי: מי מפקח כאן על כל המערכת?

ליאורה גולוב: משרד התשתיות, רשות הגז.

ליאורה גולוב: לא אנחנו.

דוד אזולאי: איפה המשרד להגנת הסביבה בנושא הזה?

ליאורה גולוב: יש היתרי רעלים, אבל בעיקרון, מבחינת סוגיית הקריטריונים הבטיחותיים בגז הטבעי, מי שקובע זאת רשות הגז ולא המשרד שלנו.

יוסי: חוק משק הגז הטבעי קבע גוף מתמחה, שמתמחה רק בענייני גז טבעי, מכיוון שזה באמת תחום מאוד מאוד ייחודי ומקצועי.

יוסי: הוא קבע שהסמכות היא בידיים של רשות הגז הטבעי, רשות שקמה במסגרת משרד התשתיות והיא הרגולטור גם בהיבטים ההנדסיים והטכניים של העניין הזה.

דוד אזולאי: והפיקוח היום יומי, גם הם מבצעים?

יוסי: כן.

ירון דייסי: בקשה להיתר בנייה, זה על פי רישוי מתקני גז, מחייב בהכנה של תוכנית הנדסית.

ירון דייסי: רשות את תדבר אתך על ביוב, רשות אחרת תדבר אתך על חשמל, אחרת תדבר אתך על תקשורת ואחרת תדבר אתך על מערכים טכניים של המתחם עצמו.

ירון דייסי: יהיה גוף אחד.

ירון דייסי: החוק קובע תוכנית הנדסית בה יש את כל המערכים הטכניים וכל התיאור הטכני, ההנדסה והחישובים של המתקן הזה.

ירון דייסי: אתה מעביר את זה לרשות הגז ולרשות הגז יש יועצים מטעמה, היא מעבירה את זה ליועצים הולנדים, בריטים וכדומה שבודקים את החישובים, בודקים את המערכים הטכניים, ובסופו של דבר, אם הכל בסדר, מאשרים.

ירון דייסי: עם האישור הזה אתה הולך עם הבקשה להיתר לרשות רישוי שהיא בעצם הוועדה המחוזית.

דוד אזולאי: זאת ועדה מחוזית או ועדה מקומית?

ליאורה גולוב: ועדה מחוזית שמשמשת כרשות רישוי.

דוד אזולאי: הוועדה המחוזית היא הגוף שנותן את ההיתר.

ירון דייסי: כן.

ירון דייסי: רשות רישוי היא ועדה מחוזית וזה מהנדס הועדה המחוזית הרלוונטית.

דוד אזולאי: הרשות המקומית יודעת על קיומו של מתקן כזה?

ירון דייסי: אמרתי, רשות רישוי כוללת בתוכה את המהנדס של הוועדה הרלוונטית.

דוד אזולאי: הרשות המקומית מודעת לכך שיש בתחום השיפוט שלה מתקן כזה.

ירון דייסי: כן, בהחלט.

ירון דייסי: אז אתה בא עם ההנדסה, אחרי שהיא אושרה על ידי רשות הגז, לרשות רישוי ואתה מראה את המאפיינים הסביבתיים וכדומה.

ליאורה גולוב: אנחנו מעורבים בשלב התכנוני, כאשר מדובר על אישור התוכניות.

ליאורה גולוב: בשלב זה למשרד להגנת הסביבה אין עדיין עמדה סופית לגבי המיקום של התחנה הקיימת.

ליאורה גולוב: רק היום הוציאו עוד דרישה להשלמות ואנחנו רוצים לקבל את המידע על מנת לתת חוות דעת.

דוד אזולאי: מאז המפעל קיים, היה לכם כאן מצב של דליפה?

ירון דייסי: מאוגוסט 2004 ועד לרגע זה, אני חושב שהייתה תקלה אחת והיא לא תקלת דליפה אלא תקלה של השבתה של חלק מהתחנה ולא כולה.

ירון דייסי: חלק מהמערך, תקלה של בקר.

דב חנין: מה ההבדלים בין הטיפול במקום הזה לבין דור ומה ההבדלים הפיזיים הנגזרים מזה?

ירון דייסי: נעבור למצגת של תמר ואחרי כן נדבר על האסדה.

ירון דייסי: אני מבין שהדבר שבוער לחלק מהאנשים כאן זה הסבר על משמעות האסדה.

דוד אזולאי: איפה תמר ממוקמת?

ירון דייסי: זה השקף הבא.

ירון דייסי: זה קו החוף, חיפה.

ירון דייסי: קח פחות או יותר קו ישר מאזור חיפה, 100 קילומטרים לתוך הים.

ירון דייסי: כלומר, קח פחות או יותר מאזור עתלית, קו ישר, 90 קילומטרים לתוך אתר דלית.

דוד אזולאי: דלית, זאת התחנה החדשה שאמורה להיות מוקמת.

ירון דייסי: לא.

ירון דייסי: כרגע שלב הפיתוח הוא תמר.

ירון דייסי: יש לנו כבר קידוח.

ירון דייסי: בשלב ראשון אנחנו נפתח כאן את ראש הבאר ונראה את האפשרות לחבר את הצנרת שתבוא מתמר בדרך כדאית.

ירון דייסי: כלומר, קידוח שיבוא מתמר עם צנרת, יהיה החוף אשר יהיה, ובשלב מאוחר יותר יתבצע החיבור בין הצנרת הראשית שראית כאן.

ירון דייסי: אנחנו ניגע בזה בהמשך.

ירון דייסי: קצת על תמר.

ירון דייסי: תמר, 95 קילומטרים מהחוף, 1,700 מטרים עומק ים.

ירון דייסי: מדובר כאן על מעל 240 BCM.

ירון דייסי: 20-30 שנות צריכה של כל המשק.

ירון דייסי: מבחינתנו, נכון להיום, התחלת הזרמה בסוף 2012 או תחילת 2013.

ירון דייסי: אם אנחנו נצליח להגיע להגדרת מתחם, אפשר יהיה לעמוד בזה.

ירון דייסי: מילה אחת לרקע.

ירון דייסי: עד לפני ינואר שנה שעברה אנחנו עדים לאספקה כזאת או אחרת מהמצרים, פחות ממה שהם התחייבו ואפשר לומר זאת כעובדה.

ירון דייסי: מאגר מרי בי הולך ומתדרדר עם היכולות שלו.

ירון דייסי: יש כאן כל מיני אנשים שאומרים 2015 ו-2013, יש גז, למה צריך למהר.

ירון דייסי: אני יכול לומר לכם היום שכבר היום, אם ניקח אותנו, אנחנו בקצה גבול היכולת שלנו לאספקה.

ירון דייסי: זה ביחד עם המצרים, בהנחה שמספקים את כל מה שהם יכולים.

ירון דייסי: קח את חברת חשמל עם כל מערך הייצור שלה ואת התעשייה, המערך הזה היום, זה שדיברנו עליו, לא מצליחים.

ירון דייסי: המצב הזה רק הולך ומחמיר מחודש לחודש.

ירון דייסי: בתחנה באשכול, קיצרנו את המתחם הזמני עליו דיברתי בהתחלה, ואתם מבינים מה המשמעות של העברת התחנה בחזרה למזוט.

ירון דייסי: זאת קטסטרופה.

ירון דייסי: אומרים שאנחנו היזם ואנחנו מדברים מצד הכסף, אבל נכון, אנחנו היזם אבל אנחנו ישראלים ואנחנו גם אזרחי המדינה וגם אנחנו משלמים מסים ומשלמים חשמל, כך שזה חשוב לכולנו.

ירון דייסי: אין כאן ניגוד עניינים.

ירון דייסי: אנחנו היום שורפים מזוט כי אין גז.

ירון דייסי: אם רואים שיש כאן גז עד 2014-2015, היום אנחנו צריכים את זה.

ירון דייסי: באה לנו הברכה של תמר.

ירון דייסי: אגב, המצב הזה היה מצב קשה מאוד.

ירון דייסי: מדינת ישראל השקיעה כאן מאות מיליוני דולרים במערכות צנרת לאורכה ולרוחבה של המדינה.

ירון דייסי: חברת חשמל הסבה כאן תחנות כוח, תעשייה.

ירון דייסי: בוא נניח למסחר, לכל מיני דברים שבתקשורת אומרים שקורים.

ירון דייסי: באמת, כואב לנו הלב לשמוע את זה.

ירון דייסי: מאנשי בשורה הפכו אותנו לאנשים הרעים.

ירון דייסי: יום לפני התגלית הייתה כאן מבוכה רצינית מאוד.

ירון דייסי: השקיעו כאן הון תועפות במערכות צנרת, השקיעו כאן הון תועפות במערכות אנרגיה, גם יצרנים פרטיים, גם חברת חשמל, כל המשק, ויכולת האספקה הלכה וירדה.

ירון דייסי: הספק המתחרה לא בדיוק סיפק את מה שהיה אמור לספק, ואז באה הברכה הזאת.

יוסי: מדינת ישראל לפני תמר דיברה על פרוייקט של העברת גז רוסי דרך תורכיה לישראל כאשר מדובר על פרוייקט של קרוב ל-10 מיליארד דולר השקעה, שבסוף זה בא לכולנו בחשבון החשמל ו/או פרוייקט של מתקן קבלה של LNG שעדיין מדברים עליו אבל זה אומר גז הרבה יותר יקר.

יוסי: שוב, בסופו של דבר זה בא לכולנו בחשבון החשמל.

ירון דייסי: קצת על פרוייקט תמר.

ירון דייסי: זאת אילוסטרציה.

ירון דייסי: 100 קילומטרים מהחוף, 1,700 עומק ים, יש שם קידוחים, חמישה קידוחים, בכל השדה הזה כאשר מכל קידוח כזה זורם צינור למערך מאסף ומהמערך המאסף הזה תרוץ צנרת לחוף.

ירון דייסי: דיברנו קודם על דלית.

ירון דייסי: דלית נמצאת כאן בדרך.

ירון דייסי: אם זה מאה קילומטרים או שישים קילומטרים, כאן בצורה כזאת או אחרת דלית תצטרף למערך הזה.

ירון דייסי: רואים כאן ברגע את מרי.

ירון דייסי: תמר.

ירון דייסי: תמר באזור הזה.

ירון דייסי: כבר בהתחלה נבחנו כאן הרבה מאוד חלופות נחיתה.

ירון דייסי: ייצור הגז במתחם הזה וההובלה שלו לדור, היו חלופות באזור חדרה, חלופה לאשדוד, חלופה למרי וגם חלופה נוספת לאזור עכו ולאזור חיפה.

ירון דייסי: החלופות האלה נבדקו.

ירון דייסי: מבחינת אורכי צנרת, משתמשים בזה ואומרים שאנחנו רוצים כי זה קרוב.

ירון דייסי: הצינור מכאן לחיפה או לחיפה הוא באותו אורך ולאשדוד הוא טיפה יותר ארוך אבל טיפה יותר ארוך, זה אומר עוד שלושה שבועות של עבודה.

ירון דייסי: שנה וחצי עיכוב שנגרם בגלל המאבק הזה, הנחת הצנרת לאשדוד, זה עוד שלושה שבועות.

ירון דייסי: הנזק שנגרם למשק ולנו בגלל עיכוב של שנה וחצי זה כמעט כמו כל הפיתוח.

ירון דייסי: הנזק הוא אדיר.

ירון דייסי: לוח הזמנים הוא קריטי במערך הזה.

ירון דייסי: אורך כזה או אחר של צנרת או מיקום כזה או אחר של צנרת, ממש שולי ולא רלוונטי לפיתוח.

ירון דייסי: כל החלופות האלה נבדקו.

דב חנין: מה העלות של קילומטר צנרת?

ירון דייסי: אם אני מסתכל על כל המערך, כל מערך הצינורות, זה לא רק צינור אחד אלא אלה מספר צינורות, סדר גודל של 3-4 מיליון דולר לקילומטר.

ירון דייסי: זה בטל בשישים מבחינת המערך.

יוסי: צריך לזכור שבאשדוד יש לנו כבר מתקן קבלה.

יוסי: חלק מהדברים הם כאן וזה אפילו יכול לחסוך כחלק מהפרמטרים.

יוסי: ההבדלים מבחינת סך כל עלות הפרוייקט שלנו, אשדוד לעומת נקודה צפונית, הוא בכלל לא משמעותי.

יוסי: יאמרו לנו לבוא לאשדוד, נבוא לאשדוד.

יוסי: לנו אין בעיה עם זה.

יוסי: השאלה היא שאלה של המשק הישראלי, האם אתה מרכז מנקודת ראות אסטרטגית למשק הישראלי את נקודת הכניסה היחידה למשק הישראלי, העיקרית למשק הישראלי, בדרום, באשדוד, כאשר יש לך משק שחמישים אחוזים מייצור החשמל במשק נשענים על גז טבעי.

יוסי: תקלה קטנה במתקן כזה, בצוואר הבקבוק שיצרת, זה אומר עלטה במשק.

דב חנין: תקלה קטנה בכל נקודה תהיה בעיה גדולה.

יוסי: לא.

יוסי: אם יש נקודה צפונית, חשוב להבין שהקונספט הוא שיהיה לך את מרי בי כמאגר אסטרטגי שיאוכסן בו גז כאכסון אסטרטגי.

יוסי: בעצם אתה משתמש בו כמחסן גז למאגר הקיים, ואז יש לך נקודת כניסה דרומית, נקודת כניסה צפונית ואתה מקבל אמינות אספקה מיטבית בתשתיות הנוכחיות במשק.

ירון דייסי: אני אגע בזה בהמשך.

ירון דייסי: זאת בעצם התפיסה התכנונית.

ירון דייסי: אלה המים הטריטוריאליים.

ירון דייסי: זה המערך.

ירון דייסי: יש כאן תוואי נוסף לאזור מרי והתוואי הקיים היום.

ירון דייסי: זאת תוכנית שאומרת שיש לנו היום מסגרת אספקה באזור אשדוד, אספקה ממרי, יש לנו אספקה נוספת באזור אשקלון.

ירון דייסי: מערכת ההולכה מבחינת אספקה, בחלק הדרומי, יש כאן כיסוי מלא ויציב.

ירון דייסי: יש כאן בעיה של חוסר בחלק הצפוני של המדינה.

ירון דייסי: מתגברים על זה על ידי מערכי צנרת קיימים כיום ועל ידי אספקה.

ירון דייסי: כלומר, אספקה נוספת או שדרוג מערך של מערכת האספקה באזור אשדוד יצריך שדרוג של מערכת הצנרת הזאת כדי להגיע לצפון.

ירון דייסי: כניסה היום לאשדוד, תצריך היום את נתיבי גז, מחר בבוקר, כבר בשלבים הראשונים, לשדרג את מערך הצנרת.

דב חנין: אני מתנצל שאני קוטע אותך.

דב חנין: אני צריך לצאת.

דב חנין: את הנתונים האלה אני מכיר וגם ראיתי אותם.

דב חנין: בכל זאת אני רוצה לשאול אותך בהיבט הזה של המקום עצמו.

דב חנין: מה ההבדלים מבחינת מערך תפעולי בין המערך התפעולי המיועד למתקן המתוכנן בחוף כרמל, שזה מה שקורה כאן, ואיך פיזית זה מתבטא במתחם עצמו?

ירון דייסי: מערך שמזכיר מאוד את מה שיש כאן, מפרידים של נוזלים חופשיים, פילטרים, מערכות, מכלים.

ירון דייסי: בנוסף מערכת טיפול במים.

דב חנין: עבודת לחץ?

ירון דייסי: גם פה יש עבודת לחץ.

דב חנין: באותם ממדים?

ירון דייסי: כן.

ירון דייסי: הממדים לא נמדדים בגודל הווסת.

ירון דייסי: זה לא משנה אם זה וסת כזה או כזה.

דב חנין: אותם ממדים של הורדת לחץ?

ירון דייסי: לא, לא אותם ממדים של הורדת לחץ.

ירון דייסי: הלחץ שם יותר גדול.

דב חנין: מה הלחץ שם ומה הלחץ כאן?

ירון דייסי: מה שמוריד את הלחץ זה מתקן שנמצא במקום הזה, פיזית כאן ופיזית שם.

דב חנין: מה ההבדל בהורדת הלחץ?

ירון דייסי: זה סוכם עם רשות הגז.

ירון דייסי: הלחץ על הנחיתה בחוף לא יעלה על 255, עד לתחנת מגופים עליה דיברנו, וממנה והלאה – 120.

ירון דייסי: כלומר, מערך הצנרת כאן מתוכנן ל-110.

ירון דייסי: מתחנת המגופים והלאה, זה מסביר את מה שיש כאן.

ירון דייסי: עד תחנת המגופים, כאן יש 110, ובתמר יהיה 255.

ירון דייסי: יש לחץ גבוה.

ירון דייסי: רק להזכיר לכם, מדובר כאן על 100 קילומטרים לתוך הים, 1,700 מטרים עומק ים.

ירון דייסי: אם לא יהיה לך לחץ גבוה, לא הייתה תגלית.

דב חנין: אין לנו טענות ללחץ, אנחנו רק שואלים.

ירון דייסי: יש טענות ללחץ.

ירון דייסי: לחץ זה דבר טוב, ורק במדינת ישראל לחץ זה דבר לא טוב.

ירון דייסי: לחץ, ככל שהוא יותר גבוה, זה טוב.

ירון דייסי: מה שאמר יוסי, תתעלמו מכך שאם זה דור או חדרה.

ירון דייסי: יכולה להיות הכניסה מצפון לחדרה.

ירון דייסי: לא חדרה, אלא מצפון לחדרה.

ירון דייסי: קחו את כל המתחם הזה, יהא המקום אשר יהא.

ירון דייסי: אספקה של גז מהאזור הזה לחוף, מערכת ההולכה.

ירון דייסי: אספקה עודפת.

ירון דייסי: כלומר, 800 מיליון קוב שעה, אתה מכניס מיליון קוב שעה למערכת עם עודף.

ירון דייסי: את העודף אתה מזרים במערכי הצנרת הקיימת היום של נתיבי גז ומחזיר את זה בחזרה.

דב חנין: או שאתה לוקח את זה לתחנה כביכול פחמית באשקלון.

יוסי: אנחנו בעד.

ירון דייסי: לגבי חלופות המיקום.

ירון דייסי: הנה חלופת מיקום נוספת באזור דור צפון.

דב חנין: שהיא השנייה מבחינת סדרי עדיפויות שלכם.

דב חנין: אני מבין שהעדיפות הראשונה שלכם היא דור דרום.

דב חנין: בדור דרום אתם כבר משלמים כסף.

ירון דייסי: נדבר על דור דרום.

דוד אזולאי: מה זה דור דרום?

ירון דייסי: אנחנו משלמים לבעל הקרקע את האופציה על מנת לאפשר לנו להיכנס לקרקע ולבצע סקרים.

דב חנין: אני לא בא בטענות אלא אני שואל שאלות ענייניות.

ירון דייסי: אני עונה.

דב חנין: דור דרום הוא מתחם מאוד דומה לזה, שלושה קילומטרים דרומה.

ירון דייסי: זה דור דרום.

דוד אזולאי: היכן מיקומו?

ירון דייסי: זה מחלף זיכרון.

ירון דייסי: כביש מספר 70, פרדיס נמצאת כאן, זה מה שקרוי דור דרום.

ירון דייסי: תראו את המאגר הזה.

ירון דייסי: אתם רואים את מאגר המים הזה.

ירון דייסי: זה אותו מאגר מים.

ירון דייסי: המתחם הזה הוא 150 דונם.

ירון דייסי: יש כאן מטע אבוקדו של קיבוץ מעין צבי.

ירון דייסי: כדי לבצע סקרים, מדידות וסקר קרקע, כדי לתת לזה צורה, אנחנו יכולים להגיע לכאן בקידוח וכדי לבסס את האמירות האלה כלפי הרשויות, כלפינו עצמנו, צריך לבצע עבודה.

ירון דייסי: באנו לבעלי הקרקע ואמרנו להם שזאת חלופה כמו כל החלופות האחרות.

ירון דייסי: אמרנו שאנחנו מוכנים לשלם עבור הזכות הזאת להיכנס, לסגור מים ולפתוח מים, לשלם עבור הזכות להיכנס בקרקע.

ירון דייסי: מותר על פי חוק.

ירון דייסי: דווח בעיתונות, דווח אפילו לרשות המיסוי.

ירון דייסי: פנינו אותו דבר לגבי כל החלופות האחרות, לגבי כל מקום אחר.

ירון דייסי: בחלק קיבלנו ובחלק לא קיבלנו.

ירון דייסי: כאן הפכו את זה לכך שאנחנו משחדים אותם.

דב חנין: עזוב.

דב חנין: הלאה.

ירון דייסי: חלופה נוספת באזור פרדיס.

ירון דייסי: לקחת מחצבה היום קיימת במתחם הזה, לא בדיוק פעילה, פעילה אבל לא בצורה מסיבית, ולפתח אותה.

ירון דייסי: לנקות את הפסולת שזרקו שם, הביאו לשם פסולת מתחנת כוח, ולהפוך את האזור הזה למתחם.

ירון דייסי: זאת גם חלופה.

ירון דייסי: חלופה נוספת באזור חדרה.

ירון דייסי: זה כביש החוף, זה מחלף קיסריה.

ירון דייסי: אגב, זאת קיסריה ושדות ים.

ירון דייסי: חלופה נוספת היא החלופה באזור חדרה, ירידה דרומה לאזור הזה וכאן זה המתחם.

ירון דייסי: זה מט"ש חדרה.

ירון דייסי: יש את חלופת אשדוד.

ירון דייסי: אתם רואים את המתחם הזה.

ירון דייסי: דיברנו קודם על שדרוג המערך.

ירון דייסי: זה לקחת מתחם בצפון ולשדרג את המערך הזה.

ירון דייסי: המקום הזה, דיברנו על זה קודם, מבחינה סביבתית ותכנונית הוא על פניו יותר טוב מכל מקום אחר.

ירון דייסי: יש כאן כבר תעשייה.

ירון דייסי: המקום הזה אבל סובל מבעיות אחרות.

ירון דייסי: הוא סובל מריבוי תשתיות כאשר יש את ההתפלה, יש את מתקני הגז הקיימים, יש כאן מערכת צנרת אחרת, יש כאן שיקולים אחרים שהם בעייתיים מבחינת המתחם הזה.

ירון דייסי: המתחם הזה, כמו כל מתחם אחר.

ירון דייסי: מתחם נוסף שיש באזור הזה זה מתחם רוגוזין אבל הוא לא מוצג כאן.

ירון דייסי: זה מתחם סמוך לתחנת הכוח באשכול.

ירון דייסי: תראו כאן הדמיות ויש לי כאן שתיים.

ירון דייסי: אני אוכל לעצור בהדמיה ולומר לך שמה שתראה כאן בחוץ, זה מה שיש כאן.

ירון דייסי: נראה לכם הדמיה של אזור חדרה וקיסריה ואחרי כן הדמיה נוספת של חוף דור.

דב חנין: בוא נתחיל בהדמיה של חוף דור.

ירון דייסי: הנה.

ירון דייסי: זאת שדות ים.

ירון דייסי: זאת תחנת הכוח אורות רבין.

ירון דייסי: זאת צנרת.

ירון דייסי: זה קו החוף.

ירון דייסי: תוואי צנרת טמון.

ירון דייסי: זאת החצר שראיתם בתמונה, 300 מטרים מקו החוף עם אפשרות הגפה.

ירון דייסי: זאת תחנת מגופים, זה הכביש שמוביל לקיסריה, זה תוואי הצנרת.

ירון דייסי: זאת חלופת קיסריה.

ירון דייסי: זה מה שקרוי היום חלופת קיסריה.

ירון דייסי: החלופה הזאת היא בסדר אבל היא בעייתית מבחינת קווי חשמל.

ירון דייסי: לא רואים את זה כאן בצילום, אבל יש לכל מערך החשמל, ככה וככה.

ירון דייסי: כלומר, מיקום של המתחם הזה יצריך את חברת החשמל לשנות את קווי החשמל שעוברים בצורה כזאת, לטפס כאן צפונה, לצאת כאן מזרחה ולרדת למאגר.

ירון דייסי: חלופת חדרה.

ירון דייסי: זה תוואי הצנרת.

ירון דייסי: אתה עובר כאן על כביש 4, יורד לאור עקיבא ויורד דרומה לכביש 65, למט"ש חדרה.

ירון דייסי: זה אזור תעשייה חדרה.

ירון דייסי: אלה מפעלי הנייר בחדרה.

ירון דייסי: זה מתחם על מאגרי מים של המט"ש ובריכת דגים.

ירון דייסי: זה עוד מבט מצפון לתחנת הכוח באורות רבין.

ירון דייסי: זאת חלופת קיסריה שתשמעו עליה.

ירון דייסי: תוואי הצנרת שממשיך הלאה.

ירון דייסי: אנחנו עכשיו בחוף דור.

ירון דייסי: זה כביש החוף, זה מחלף זיכרון, זה כביש 70, אתה רואה כאן את פרדיס ואת גבעת עדן.

ירון דייסי: זאת כניסת הצנרת.

ירון דייסי: מבחינת הנחיתה, הצבה של מכונות קידוח וירידה עמוק מאוד מתחת לקו החוף.

ירון דייסי: אין כאן נגיעה בקו החוף.

ירון דייסי: זאת מסילת הרכבת, מתחת למסילה, מתחת לכביש החוף.

דב חנין: אנחנו נמצאים כאן דרומית למושב דור.

דב חנין: נכון?

ירון דייסי: דרומית למושב דור מול פרדיס.

ירון דייסי: אגב, התוואי שסומן כאן, זה תוואי של צינור קיים.

ירון דייסי: אנחנו סימנו את דור וזה צינור קיים היום.

ירון דייסי: אנחנו לוקחים את הצינור שיוצא מכאן והוא הולך למעלה לרידינג ונוחת בדור, הוא נוחת בנקודה הזאת והוא נוחת כאן.

ירון דייסי: הוא מגיע לכאן.

ירון דייסי: זאת תחנת מגופים קיימת של נתיבי גז וגם ממנה והלאה, זה תוואי שהולך ומטפס את הכרמל.

ירון דייסי: זה תוואי קיים בשטח.

ירון דייסי: אנחנו עוברים ממש צמוד לתוואי הזה.

ירון דייסי: יש כאן הצגה של המתחם.

ירון דייסי: זה מתחם של דור צפון, מצפון למאגרים.

ירון דייסי: זה פרדיס וזאת החלופה של המחצבה שתכף נגיע אליה.

ירון דייסי: כאן, צמוד לכביש, הולכים כאן לאורך כביש 4.

ירון דייסי: זה התוואי.

ירון דייסי: ממערב לכביש 4 בטיפוס לאזור המחצבה בפינה הזאת.

ירון דייסי: הראינו את התמונות של המתחם ותבינו כמה עבודה צריך לעשות כדי להביא את האתר למצב הזה.

ירון דייסי: כמה עבודת הכנה ותשתית צריך לעשות היום כדי לנקות את הפסולת שיש במקום ולהפוך מחצבה כזאת לתחנת גז.

ירון דייסי: זאת גם חלופה שהוצגה על ידינו.

צח ברקוביץ: ירון, קח בחשבון שאנחנו רוצים לסייר בחוץ.

דב חנין: ברשותכם, אדוני היושב ראש, אולי נצא לכמה דקות החוצה.

ליאורה גולוב: אם אפשר, לומר משהו קצר.

ליאורה גולוב: נשאלתי בהתחלה לגבי הפיקוח ויכול להיות שלא ירדתי לסוף דעתך, אבל המשרד להגנת הסביבה נכנס לעניינים הסביבתיים, למפעלים מהסוג הזה, במסגרת תנאי רשיון עסק.

ליאורה גולוב: אני לא יודעת למה בדיוק התכוונת בפיקוח.

דוד אזולאי: תודה רבה.