ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 315, 2010-07-05 12:40

חיים כץ: צהרים טובים.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 2) (תיקון – דחיית מועד חובת הנגישות), התש"ע-2010, הצעתו של חבר הכנסת אילן גילאון.

חיים כץ: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: בעיקרון אנחנו היינו צריכים להתחיל את עבודתנו ב-1 במאי, תאריך היסטורי, 2006.

אילן גילאון: קרה מה שקרה וההיסטוריה לא התקדמה בדיוק לפי רצוננו ולכן אנחנו את העבודה התחלנו פחות או יותר לפני שנה בוועדה שאתה מינית, ולשם כך אנחנו זקוקים ליותר זמן.

אילן גילאון: נוצר מצב שעלולה להיות גזרה שהציבור לא יוכל לעמוד בה.

אילן גילאון: משום שכאן אנחנו אנשים מידתיים ומשום שאין לנו שום עניין להפוך את הנמענים שלנו לעבריינים מצד אחד ולא להפוך את החוק לאות מתה, כי גם אחרי שאנחנו מחוקקים אנחנו צריכים לממש את החוק הזה, החלטנו בעצה אחת עם אנשים נוספים.

חיים כץ: מי זה החלטנו?

אילן גילאון: אני והקשקשים.

אילן גילאון: אני הנחתי הצעת חוק בעצה אחת עם הוועדה שהיא ועדה מתייעצת, היא שולחן עגול כאשר יש בינינו הרבה מאוד ויכוחים, וכאן גם צריך להגיע לתוצר ולהגיע להסכמים כי אחרת לנגישות לא תהיה כל משמעות.

אילן גילאון: החלטנו לתת אורכה של עוד שלוש שנים, אותן שנים אבודות כפי שאני קורא להן, בהן לא התבצעה עבודה של תקנות.

חיים כץ: עוד שלוש שנים ממתי?

אילן גילאון: למשל אם המגזר הפרטי היה צריך לסיים את עבודתו עד 2012 - על פי הצעת החוק החדשה הוא יצטרך לסיים עד 2015.

חיים כץ: התקנות הוגשו?

אילן גילאון: זאת הסיבה להארכת תוקף החוק.

אילן גילאון: התקנות בנושא של בניין חדש, כבר הגשנו.

אילן גילאון: בנושא של בניין קיים, אנחנו נסיים עד הפגרה.

אילן גילאון: יש לנו בעיות עם תקנות השירות שמטבע הדברים הן גם לוקחות הרבה יותר זמן.

אילן גילאון: לשני גורמים לא היה כל אשם בעיכוב הזה, לא הגורמים הפרטיים וגם לא הרשויות המקומיות.

אילן גילאון: משום שאני לא רוצה לצלול לתוך הוויכוח של רשויות איתנות ולא איתנות, כי מי שמכים אותו פעם, לא מכים אותו כל הזמן – אולי משרד הפנים כן מעונין בכך, שאנחנו נניח לרשויות הלא איתנות כי הן לא יוכלו לעמוד בה – אני אומר שיצטרכו להשיג תקציב חיצוני כדי לתת תקציב איזון גם לרשויות שצריך להנגיש אותן לטובת ההנגשה.

אילן גילאון: לכן הארכנו את תוקף התקנות בשלוש שנים לאלה ולאלה.

אילן גילאון: היחידים שלא עשינו לגביהם כל שינוי, זאת המערכת הציבורית-הממשלתית וזה משום אחריותה הרבה לנושא ושנית, משום שגם כך יש לה יותר זמן.

אילן גילאון: מדובר עד 2018.

אילן גילאון: בזמן הנוסף שניתן לה, לעומת הפרטיים והאחרים, היה כי אין עליהם נטל כבד.

חיים כץ: הצעת החוק הזאת עברה בהסכמה.

אילן גילאון: הצעת החוק הזאת עברה בהסכמה בוועדה.

חיים כץ: לא בוועדה אלא בוועדת שרים.

אילן גילאון: בוועדת השרים היא עברה בהסכמה.

חיים כץ: היו התניות?

קריאה: לא.

אילן גילאון: שמעתי לאחר שהיא עברה בקריאה טרומית.

חיים כץ: בוועדת השרים היו התניות?

קריאה: לא.

קריאה: הייתה תמיכה.

חיים כץ: אז מה קרה?

אילן גילאון: ראו כי טוב.

אילן גילאון: אני אומר לך בדיוק איך זה קרה.

אילן גילאון: האוצר פנה אלי ואמר שאולי נכניס בתוך זה גם עוד שלוש שנים.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: שיסבלו עוד קצת?

אילן גילאון: ניסו.

חיים כץ: אני רוצה להבין.

חיים כץ: שאנשים יסבלו עוד קצת?

אריאל יוצר: שלום.

אריאל יוצר: צהרים טובים.

אריאל יוצר: אני מאגף התקציבים במשרד האוצר.

אריאל יוצר: בנושא הזמן לגבי הרשויות.

חיים כץ: לא, בנושא הרגישות החברתית.

אריאל יוצר: כמובן.

חיים כץ: אני חשבתי שכנציג אוצר רגיש חברתית תבוא לחבר הכנסת אילן גילאון ותאמר לו שאתם הולכים לעודד גופים לעשות את זה ותעשו את זה יותר מהר.

אילן גילאון: להפך.

אילן גילאון: היו צריכים לתת מענק על כך שתסיימו את העבודה יותר מוקדם.

חיים כץ: לתת בונוסים על התייעלות.

אריאל יוצר: המערכת הציבורית, הדיור הממשלתי שאמון על הנגשת המבנים מטעם הממשלה, למעשה מחויב לנושא.

אריאל יוצר: צריך להבין שמבקשים להנגיש מעל 3,000 מבנים וזאת פרוצדורה מאוד מסובכת, לוגיסטית ותקציבית.

אריאל יוצר: מיום שעבר החוק הוחל בפיילוט ובסקר לגבי המבנים האלה.

חיים כץ: זה גם אמור לגבי מעבר הצבא לנגב?

אריאל יוצר: לעבר הצבא לנגב, יתייחס מי שאחראי על זה.

אריאל יוצר: אני לא יודע לומר.

אריאל יוצר: זה לא התחום שלי.

חיים כץ: שם זה לא פרוייקט גדול.

חיים כץ: זה פרוייקט גדול.

חיים כץ: שם זה פרוייקט קטן.

אריאל יוצר: שם זה פרוייקט גדול וגם כאן זה פרוייקט גדול.

אריאל יוצר: בכל אופן, אנחנו מתייחסים מאוד ברצינות לנושא הזה.

אריאל יוצר: צריך להבין שמדובר כאן, לפחות בשלבים מסוימים, בשרשרת ייצור.

אריאל יוצר: זאת אומרת, צריכים תקנות על מנת שידעו איך להנגיש.

חיים כץ: שמונה שנים זה מעט?

אריאל יוצר: שמונה שנים זה לא מספיק זמן על מנת להנגיש מעל 3,000 מבנים.

אריאל יוצר: כאשר אני מדבר על הנגשה, זה לא רק עצם הפעולה אלא זה לבדוק כל מבנה אחרי שאתה יודע מה אתה צריך לבדוק, להיערך לוגיסטית, להיערך תקציבית, להתחיל לבצע, לבקר את הביצוע וכולי.

אריאל יוצר: זאת פרוצדורה מאוד מסובכת שלוקחת זמן.

אילן גילאון: זה לא שמונה שנים אלא 12 שנים.

אריאל יוצר: ניצלנו, אבל ניצלנו אותן עם מגבלה שלא היה בדיוק ברור, לפחות לא בכל המבנים, מה צריך להנגיש, ושנית, לפחות השנים הראשונות נוצלו על מנת לערוך איזשהו מסד נתונים שאפשר יהיה לעבוד לפיו.

אריאל יוצר: אני רוצה להבהיר את המשמעות של זה שלא מאפשרים להשוות את התנאים למערכת הציבורית כפי שנעשה במקרים אחרים.

אריאל יוצר: אני חושב שלאף אחד מהיושבים כאן יש כוונה לא לעמוד בחוק.

אריאל יוצר: עצם זה שהתקנות עוד לא הותקנו, מבחינתנו זה יוצר בעיה להתחיל בביצוע.

אריאל יוצר: אנחנו עוד עסוקים בסקר לא כי התמהמהנו אלא כי זה באמת לוקח זמן.

אריאל יוצר: צריך לקחת בחשבון גם את השיקול התקציבי.

אריאל יוצר: אין ויכוח כרגע על הסכום הכולל או על מה שהכנסת תאשר כאן להנגיש ולהתקין כי זה מה שיבצעו.

אריאל יוצר: עצם הפריסה היא משהו שאנחנו צריכים לקחת בחשבון.

חיים כץ: לקחתם בחשבון.

אריאל יוצר: לא.

חיים כץ: בוועדת שרים לענייני חקיקה לא לקחו בחשבון?

אריאל יוצר: לא.

אריאל יוצר: בוועדת שרים לענייני חקיקה לא הובהרה העמדה בצורה מספיק טובה.

חיים כץ: אתם לא עושים עבודה טובה?

אריאל יוצר: יכול להיות שבאותה נקודה נעשתה עבודה לא מספיק טובה.

אריאל יוצר: אני מגיע לכאן כדי לנסות כן להבהיר את העמדה בצורה מספיק ברורה.

אריאל יוצר: ברגע שמספר השנים לביצוע הנגשה בפועל מצטמצם, עצם ההוצאה פר שנה גדלה ולכן זה מה שבעצם יוצר בעיה או נטל תקציבי כבד יותר כדי לבצע את הפעולה.

אילן גילאון: פר שנה זה לא נכון.

אריאל יוצר: למה?

אילן גילאון: משום שאתה צריך לחלק את זה מ-2005 פר שנה.

אריאל יוצר: לא מ-2006.

אריאל יוצר: הרי לא יכולנו להנגיש באותה תקופה עליה אתה מדבר.

אריאל יוצר: אני חושב שכדאי לשקול מחדש את עצם השוואת התנאים על מנת לאפשר לנו לעמוד בחוק הזה בצורה טובה.

אריאל יוצר: אין כאן שום כוונה לנסות להתחמק.

חיים כץ: בזה אנחנו בטוחים.

חיים כץ: מאחר שאנחנו בטוחים שאין לכם שום כוונה להתחמק, לכם יש הרבה כלים.

חיים כץ: אתם תלכו לפרוייקט ותראו.

חיים כץ: מאחר שכוונותיכם טהורות, והיה וחלילה לא הספקתם, אתם תבואו ב-2017 בחוק ההסדרים ותאמרו שמאחר שלא הספקתם את הכל, אתם דוחים בשלוש שנים.

חיים כץ: עד 2018, מאחר שאנחנו מכירים את הנפשות הפועלות, אם תדעו שיש לכם חוק, אולי תעשו.

חיים כץ: אם תדעו שמדובר ב-2021, נדמה לי שלא תעשו.

אריאל יוצר: אני לא יודע איך הגעת למסקנה הזאת.

חיים כץ: אדוני, אני לא מתווכח אתך.

חיים כץ: אני אמרתי את הדברים ואתה לא צריך להגיב.

חיים כץ: אל תגיב.

חיים כץ: אמרתי את שלי, תודה רבה.

חיים כץ: לקחתי את הניסיון הזה מ-11 שנים.

חיים כץ: אני חבר כנסת 11 שנים ולקחתי את הניסיון וראיתי ולמדתי.

אריאל יוצר: יכול להיות שבמקרה הזה אתה טועה.

חיים כץ: יכול להיות.

חיים כץ: אנחנו בסך הכל בני אדם וכולנו יכולים לטעות.

דן אורן: הצעת החוק הזאת כפי שהציג אותה חבר הכנסת גילאון באה לדחות מועדים לגבי שני סטים, אולי הסטים המרכזיים, של התקנות, תקנות מקום ציבורי קיים ותקנות שירות.

דן אורן: צריך להבהיר שהצעת החוק מטבעה, בהיותה הצעת חוק של חבר כנסת גילאון, היא לא הצעת חוק שהממשלה יזמה אותה.

דן אורן: הממשלה יצאה מתוך הנחה - משרדי הממשלה, גם בתגובה לבג"ץ על העיכוב בתקנות – שצריך לפעול לפי לוח הזמנים שקבע המחוקק והממשלה לא ראתה לנכון ליזום דחיית מועדים.

דן אורן: יחד עם זאת, כאשר ההצעה הזאת עלתה לדיון בוועדת שרים לענייני חקיקה, היא הייתה נראית לנו כהצעה שהיא סבירה כי כל עוד אין תקנות, קשה מאוד למי שצריך לבצע, להיערך להנגשה כי הנגשה אומרת תקנים טכניים ובלי שהם יפורטו בתקנות – ואם יש עיכוב במלאכת התקנות של שלוש שנים – זה נראה סביר, אולי לא הכרחי אבל סביר, לדחות את המועדים בשלוש שנים.

דן אורן: תוך כדי עבודה על החקיקה, ואני לא מדבר על איזושהי שאלה שצריכה לעכב הצעת חוק שרוצים בעצם, כך הבנתי, להריץ אותה, אבל יש שאלה שעולה כאן והיא שאלה משפטית ונראה לי גם שאלה ציבורית והיא ההבחנה בין רשויות מקומיות לבין יתר המגזר הציבורי.

חיים כץ: אם יורידו את כולם מ-2018, זה יהיה בסדר?

חיים כץ: אז תימחק הטענה הזאת?

דן אורן: אני רוצה לומר לאדוני שהטענה היא טענה רצינית ואני מציע לוועדה שאת ההתלבטות והדיון לגבי ההבחנה הזאת אנחנו נעשה בין הקריאה הראשונה לבין הקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: אני מקבל את הצעתך.

דן אורן: נבוא לוועדה עם עמדה מגובשת אחרי שנתייעץ עם חברינו באוצר כדי לראות אם ההבחנה הזאת היא הבחנה שמחזיקה מים.

חיים כץ: אני מגיע לכאן ממפעל עסקי עם פרוייקטים גדולים.

חיים כץ: אני יודע מה זה בעסקים כאשר אתה צריך לעמוד ביעדים, כמה אתה משתדל להקדים כי אתה מקבל בונוסים וכמה אתה משלם כאשר אתה מאחר.

חיים כץ: כאן לא נראה לי שעל איחורים משלמים קנסות.

חיים כץ: היחידים שמשלמים קנסות אלה הם אותם אנשים שהם שצריכים את הנגישות.

חיים כץ: הם היחידים שמשלמים קנסות ולא אף אחד אחר.

חיים כץ: אם היית אומר שיש לכם כאן עדיפות, בונוס על כל חודש שאנחנו מקדימים או קנס על כל חודש שאנחנו מאחרים, הייתי משאיר את זה חופשי.

חיים כץ: שמים תאריך מטרה והולכים למגרש הזה.

חיים כץ: אבל אין כאן תאריך מטרה.

חיים כץ: יחד עם זאת, מאחר שאנחנו רוצים לקדם את העניין, אנחנו רוצים לעזור לאנשים, אני מקבל את מה שאתה אומר.

חיים כץ: המטרה היום תהיה להעביר את זה בהכנה לקריאה ראשונה ונראה את כל התאריכים בהמשך.

חיים כץ: יכול להיות שנעשה קצת שיפטינג בתאריכים על דעתו של המציע ונביא את זה למצב שכולם יהיו מרוצים.

חיים כץ: ברור לי שאלה שצריכים את הנגישות היו מרוצים אם זה היה מחר בבוקר, אבל ברור לי שאנחנו לא יודעים להביא את זה מחר בבוקר.

חיים כץ: אנחנו נצטרך לראות איפה אנחנו חיים.

חיים כץ: אני אומר שהמטרה שלנו היא להעביר את זה היום בקריאה ראשונה, ודיון ממצה לגבי התאריכים נקיים בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: אם מישהו רוצה להתייחס לתאריכים, אולי יחסוך את זמננו.

נירית אהרן: לא לגבי תאריכים.

נירית אהרן: בפתח הדברים אני רוצה לציין שרשות הטבע והגנים מחויבת לנושא הנגישות עוד קודם להפיכת העניין לחובה חוקית.

נירית אהרן: מאז שנכנסו לתוקף תקנות האתרים אנחנו ביצענו סקר בכל האתרים בשיתוף של אדריכל ומורשה נגישות, הגשנו תוכנית מסודרת לנציבות והבעיה היא שהצעת החוק הזאת חלה אך ורק על תקנות שנוגעות להנגשת השירות ותקנות שנוגעות להנגשת בניינים קיימים

חיים כץ: אנחנו לא מקבלים את מה שאמרת.

חיים כץ: הייעוץ המשפטי של הוועדה מעיר.

נירית אהרן: אני מבקשת להסביר.

נירית אהרן: לפני כשנה-כשנה וכמה חודשים, נכנסו לתוקף תקנות שנוגעות להנגשת האתרים.

נירית אהרן: גם התקנות האלה הוגשו באיחור לוועדה ולמעשה איבדנו שנתיים.

נירית אהרן: המטרה שלנו היא לעמוד בתקנות.

נירית אהרן: אנחנו כבר התחלנו לעשות ואנחנו פועלים ללא לאות.

דן אורן: במקום ציבורי שאינו בניין.

נירית אהרן: ככל שאנחנו צוללים לעומק התקנות האלה, אנחנו מבינים כמה מורכב להנגיש.

דן אורן: הצעת החוק מתייחסת לזה.

נירית אהרן: לא, היא לא מתייחסת לזה.

נירית אהרן: צריך להבין שמדובר בשמורות וגנים.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: תאמרי לממונים עליך שדיברת והצגת את הנושא.

נירית אהרן: זה לא העניין אדוני.

חיים כץ: תאמרי להם שהצגת את המטרה.

דן כרמלי: אדוני היושב ראש, אני בהחלט מבין את מה שאדוני אמר לעניין הדיונים לקראת הקריאה השנייה והשלישית ועל כן לא אלאה את אדוני ואת חברי הוועדה בדברים, אבל אני חייב כן לומר משהו לגבי תאריכים.

דן כרמלי: כולנו מדברים על הנושא של אחריות המגזר הציבורי להנגיש את המקומות בו הוא נותן שירות לאנשים בכלל ולאנשים עם מוגבלות בפרט.

דן כרמלי: אני חושב שאין שום הגיון שהמגזר הציבורי יקבל אורכה ארוכה יותר מהמגזר העסקי.

חיים כץ: אמרנו שאנחנו נדבר על זה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

דן כרמלי: ובכל זאת, רק להשלים את המשפט, ברשותך.

דן כרמלי: אני חושב שמן הראוי הוא שהמגזר העסקי יישר קו עם המגזר הציבורי, בין אם זה יהיה ב-2015 כהצעתו של חבר הכנסת גילאון.

אילן גילאון: אשתי אופה עוגות יוצאות מהכלל ואני כל פעם מיישר, מיישר ומיישר.

דן כרמלי: השאלה מה התוצאות של היישור הזה.

פנינה בן דוד: אני לא אכנס כאן לתאריכים, אם זה 2015 או 2016, אלא אני רוצה להעיר הערה עקרונית.

פנינה בן דוד: כאשר דובר על כל הנושא הזה במסגרת החוק, חשבו שעד ה-1 לנובמבר 2012 כבר יהיו תקנות ואז הכוונה הייתה לתת שש שנים, עד 2012.

פנינה בן דוד: זה נדחה ובטח שלא בגלל המגזר הפרטי אלא משרדי ממשלה מסוימים שההתנהלות מולם הייתה בעייתית ודחו את העניין.

פנינה בן דוד: מה שקורה זה שגם אם זה יוארך בעוד שלוש שנים, יתכן שזה לא ייתן מענה מספק כי אנחנו לא יודעים גם מתי התקנות האלה ייכנסו לתוקף.

פנינה בן דוד: אני מעלה את הנושא העקרוני והוא ש-6 השנים יתחילו להיספר מיום כניסת התקנות האלה לתוקף.

חיים כץ: ברור.

פנינה בן דוד: אני חושבת שזה סביר, במיוחד אחרי מה שנאמר כאן, שבאמת התקנות האלה הן מאוד מאוד טכניות ומאוד מאוד יורדות לפרטים.

חיים כץ: אנחנו מקבלים את מה שאמרת.

יובל וגנר: צריך לזכור שיש עוד המון תקנות בצנרת.

יובל וגנר: אנחנו הגשנו בג"ץ נגד משרדי הממשלה על מנת לזרז אותם בתהליך הזה.

יובל וגנר: מה שחשוב זה שפתרון הזמנים שיינתן אחרי הקריאה הראשונה ייתן מענה לכל התקנות.

חיים כץ: זה לא יהיה לכולן.

חיים כץ: אי אפשר לפתור את הכל בבת אחת.

חיים כץ: אם אתה רוצה לגמור דברים, לא זאת הדרך.

יובל וגנר: יש לנו הצעה קונקרטית ונציג אותה בהמשך הדיונים.

חיים כץ: דברו עם אילן גילאון.

בלהה ברג: אני היועצת המשפטית של נציבות השוויון.

בלהה ברג: אנחנו סבורים שלא ניתן להתנות את הכניסה של התקנות לתוקף.

בלהה ברג: אנחנו בהחלט תומכים בהצעת החוק של חבר הכנסת אילן גילאון ואנחנו סבורים שלא ניתן להתנות את הארכת המועדים במועד כניסת התקנות לתוקף.

בלהה ברג: אנחנו מאוד חוששים נוכח התנהלות דיונים בתקנות שזה ייצור מוטיבציה מאוד גדולה בקרב גורמים שונים להאריך.

חיים כץ: אנחנו לקחנו את החששות שלכם בחשבון.

בלהה ברג: לכן חשבנו שדווקא ההצעה של אילן גילאון כפי שהיא, לקבוע מועד קונקרטי של הארכת מועד וזמן, היא תקצוב את הזמן ותאלץ את כולם להתכנס תחת אותם מועדים.

חיים כץ: אנחנו נעבור להקראה.

חיים כץ: אילן, אתה תשב במקומי.

אילן גילאון: אנחנו מקריאים את הצעת החוק.

אילן שפירא: יש סעיף אחד בו אני רוצה להאיר את עיני הוועדה.

אילן גילאון: לגבי התאריכים?

אילן שפירא: לא.

אילן גילאון: לגבי התקנות עצמן?

אילן שפירא: לא.

אילן שפירא: לגבי תיקון החוק.

אילן שפירא: בנוסף לנושא של התאריכים שקיבלתי ואני מסכים עם כל מה שנאמר, יש גם הצעה לתיקון של סעיף 19ט(2).

אילן גילאון: נוגע לבתי הדואר.

אילן שפירא: לא רק לבתי הדואר.

אילן שפירא: הדוגמה היא של בתי הדואר אבל זה חל גם על כל מסעדה של 25 מושבים, על כל מלון של 20 מיטות ועוד גופים רבים אחרים.

אילן שפירא: רציתי לוודא שזה לא יישמט בטעות.

אילן גילאון: זה לא יישמט.

אילן גילאון: סוכם עם הנציבות.

אייל לב ארי: הערה.

אייל לב ארי: הצעת החוק לא צריכה לתקן כבר את החוק המתקן מ-2005 אלא את חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות התשנ"ח-1998 ושם בעצם מופנה התיקון כיוון ש-19ט ו-19יב כבר מופיעים בחוק כי כבר הותקנו תקנות מכוח אותם סעיפים.

אייל לב ארי: זה אמור לגבי היכן יהיה התיקון בחוק.

אילן גילאון: אני מציע שנקריא, לרבות התיקון.

אילן גילאון: אנחנו טיפסנו על החוק הזה כדי לעשות כאן את התיקון ההוא.

אילן גילאון: כמו שאומרים בחתונות, מי שיש לו לומר משהו, יאמר עכשיו, כי אם לא, יצטרך לצנזר את לשונו.

אילן גילאון: אני מציע שניכנס להקראה רציפה בלי התנגדויות כי ממילא רק אני מצביע כאן ואני כבר די מגובש בעמדות שלי.

אייל לב ארי: זה לא יהיה תיקון 3 אלא תיקון סעיף 19ט.

אייל לב ארי: 1.

אייל לב ארי: תיקון סעיף 19ט בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות התשנ"ח-1968, בסעיף 19ט – (1) בפסקה (1), אחרי "רשות ציבורית" יבוא "למעט גוף ציבורי המנוי בפסקה (5) בהגדרה "גוף ציבורי"" ובסופה יבוא "ולעניין גוף ציבורי המנוי בפסקה (5) בהגדרה "גוף ציבורי" לתקופה שלא תעלה על 15 שנים מהיום הקובע".

אייל לב ארי: זה הסעיף שבעצם נועד לתת הארכה רק לרשויות המקומיות.

אייל לב ארי: כל האחרים בעצם ייכנסו לסד הזמנים כפי שנאמר קודם.

אייל לב ארי: מי שהתקנות חלות עליו מ-2008, זה מ-2008 עד מתי שהוא צריך להנגיש סופית, ומי שאחר כך, זה אחר כך. (2) בפסקה (2), במקום "שש שנים" יבוא "תשע שנים".

אייל לב ארי: זאת הארכה לגופים הפרטיים.

אייל לב ארי: (3) אחרי "לעניין רשות ציבורית" יבוא "למעט גוף ציבורי המנוי בפסקה (5) בהגדרה "גוף ציבורי" ולא יאוחר מיום כ"ו בחשוון התשפ"ב (1 בנובמבר 2012) לעניין גוף ציבורי המנוי בפסקה (5) בהגדרה "גוף ציבורי"" ובמקום "ט"ז בחשוון התשע"ג (1 בנובמבר 2012), יבוא "י"ט בחשוון התשע"ו (1 בנובמבר 2015)".

אייל לב ארי: אני רוצה להעלות כאן נקודה שאנחנו כל הזמן נמצאים בעקבות תיקון מספר 2 שקבע לנו סדי זמנים, אנחנו בעצם משועבדים לזמנים.

אייל לב ארי: הראייה שלנו היא בעצם להתנתק משעבוד הזמנים ולא לרוץ אחרי הזמן אלא לקבוע שהזמן ייקבע שש שנים ו-12 שנים או יותר, כמו שנקבע במקור בתיקון מ-2005, ויימנה החל מכניסת התקנות לתוקף.

אייל לב ארי: מה שאנחנו עושים כאן כרגע זה בעצם לתת את אותם זמנים אבל הם יימנו מכניסת התקנות לתוקף.

אייל לב ארי: זה הדבר הנכון לעשות ולא לרוץ כל פעם ולהיות כבול בזמן וכל פעם לתקן את החוק.

אייל לב ארי: זה לא הולך ככה.

יואב קריים: אבל נותנים למדינה אינסנטיב.

אייל לב ארי: אנחנו לא נותנים כרגע למדינה כלום.

אילן גילאון: אני מבקש להקריא את הנוסח כלשונו ללא הסברים וללא הבהרות.

אייל לב ארי: אני מחויב להעלות את הנושא הזה.

אילן גילאון: אנחנו לא פותחים אותו כרגע.

אייל לב ארי: אנחנו בעצם ניכנס כל פעם לשאלה הזאת.

אילן גילאון: אייל, הפרשנות לדברים שאתה אומר כאן היא שונה ממה שאתה מנסה להבהיר ולא כל אחד מבין מה שאתה רוצה.

אילן גילאון: לכן אני אומר שנקרא את העניין כלשונו וזה מה שיסוכם.

אילן גילאון: לא שש שנים ולא כלום.

אייל לב ארי: אני לא מסתכל כרגע על שש השנים.

אייל לב ארי: אני אומר ממתי אני מונה את הזמנים.

אילן גילאון: זה לא מה שנאמר.

אייל לב ארי: לדעתי זאת טעות לכשעצמה מבחינת התפיסה של הנציבות, אבל בסדר.

אייל לב ארי: בהמשך מבקשת הנציבות לתקן את סעיף 19ט(ה)(2) שמתייחס לחובות עבר.

אייל לב ארי: סעיף 19ט(ה)(2) אומר שפטור או דרישות מופחתות בדבר נטל כבד מדיי שנקבעו לפי סעיפים קטנים (ב)(2) ו-(ד) לא יחולו במקרה שנקבעו בעבר חובות מכוח חוק התכנון והבנייה שהחלנו לפני כניסת התקנות של בניין קיים לתוקף.

אייל לב ארי: זה יצר קצת קשיים ביחס לגופים כאלה ואחרים והנציבות מבקשת לאפשר לשר המשפטים, בתקנות שנדונות כעת, לקבוע פטורים או דרישות מופחתות שיהיו ריאליות לאותם גופים.

אייל לב ארי: יכול להתקבל הנוסח שמוצע על ידי הנציבות.

אייל לב ארי: יכול להיות שנכון הנוסח שמשרד המשפטים אתמול ייצג בשיחת טלפון ואומר למחוק את הסעיף הזה.

אייל לב ארי: התוצאה היא אותה תוצאה.

בלהה ברג: לא, התוצאה היא לא אותה תוצאה.

דן אורן: אדוני, יש לי גם בעניין הזה הצעה.

דן אורן: אני חושב שהנקודה הזאת, לגבי המהות, יש קונצנזוס די רחב.

דן אורן: יש איזשהו סייג לסמכות לתת פטור, כפי שהציג את זה היועץ המשפטי.

אילן גילאון: בוא נקצר את זה.

אילן גילאון: יש למישהו התנגדות לזה?

דן אורן: עוד לא הצעתי את ההצעה.

אילן גילאון: אם היה כאן חבר כנסת קם והיה אומר שזה נושא חדש, היינו בבעיה, אבל זה כרגע לא נראה לי.

דן אורן: ממילא נושא חדש הוא לא לפני קריאה ראשונה ואנחנו לפני קריאה ראשונה.

אילן גילאון: קל וחומר.

דן אורן: לקראת הדיונים, אחרי קריאה ראשונה, הייתי מציע שהנוסח שמופיע כאן מטעם הנציבות, יכול להיות שזה קושי שלי, הוא לא כל כך ברור לי ולכן בשיחה עם היועץ המשפטי הצעתי נוסח אחר.

דן אורן: המהות היא אותה מהות.

דן אורן: אני מציע שהנושא הזה ילובן עם היועץ המשפטי של הוועדה.

אילן גילאון: בסדר.

אילן גילאון: תסלחו לי אבל אני לא אתן יותר רשות דיבור.

אילן גילאון: אני מדבר על מהות ואנחנו למעשה כבר סיכמנו אותה אלא אם כן יש למישהו התנגדות מהותית למה שכאן קורה.

אילן גילאון: אם לא, בואו נקרא ונסיים אותה.

אילן גילאון: בין קריאה שנייה לשלישית, אני מבקש שהדברים יעובדו.

דן אורן: אם כן, ההצעה שלי מבחינת הנוסח היא לסמן את זה כנושא אבל לא לתקן כעת את הנוסח.

אילן גילאון: זה מה שנאמר.

אילן גילאון: אני לא מתקן כלום.

אייל לב ארי: בסימן 19ט(ה)(2), בסופו יבוא: "אלא אם נקבעה בהוראות לפי סעיף זה חובה אחרת לרבות חובה מופחתת או שבוטלה חובה שחלה לפי החוק האמור טרם כניסתן לתוקף של הוראות כאמור".

אייל לב ארי: 2.

אייל לב ארי: תיקון סעיף 19יב(ג) (1) בפסקה (1) אחרי "רשות ציבורית" יבוא "למעט גוף ציבורי המנוי בפסקה (5) בהגדרה "גוף ציבורי"" ובסופה יבוא "ולעניין גוף ציבורי המנוי בפסקה (5) בהגדרה "גוף ציבורי" לתקופה שלא תעלה על 15 שנים מהיום הקובע".

אייל לב ארי: (2) בפסקה (2), במקום "שש שנים" יבוא "תשע שנים".

אייל לב ארי: (3) אחרי "לעניין רשות ציבורית" יבוא "למעט גוף ציבורי המנוי בפסקה (5) בהגדרה "גוף ציבורי", ולא יאוחר מיום כ"ו בחשוון התשפ"ב (1 בנובמבר 2012) לעניין גוף ציבורי המנוי בפסקה (5) בהגדרה "גוף ציבורי"", ובמקום "ט"ז בחשוון התשע"ג (1 בנובמבר 2012)" יבוא "י"ט בחשוון התשע"ו (1 בנובמבר 2015)".

אילן גילאון: אני עובר להצבעה.

אילן גילאון: ה צ ב ע ה אושר פה אחד תודה רבה.