ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 292, 2010-07-11 10:00

אופיר אקוניס: כמה תושבים במעלה אדומים?

בני כשריאל: מספר התושבים היום הוא כ-38 אלף תושבים.

בני כשריאל: עד סוף שנה הבאה בעזרת השם נחצה את ה-40 אלף.

בני כשריאל: תוכנית המתאר העכשווית שלנו היא ל-60 אלף תושבים.

בני כשריאל: הפוטנציאל של העיר מעלה אדומים הוא ללמעלה ממאה אלף תושבים.

אופיר אקוניס: הרוב עובדים בירושלים?

בני כשריאל: 85 אחוזים עובדים בירושלים, אבל את כל השירותים העירוניים והממשלתיים הם יכולים לקבל כאן כמו למשל דרכונים, תעודת זהות, יש לנו כאן את משרד הפנים, לשכת התעסוקה, בנקים, דואר ומכון רישוי.

בני כשריאל: כמובן יש כאן קניונים ומגיעים אלינו אנשים גם מהשכונות הצפוניות של ירושלים ומהישובים מסביב.

בני כשריאל: כל מערכת החינוך שלנו היא מערכת עצמאית ואנחנו לא תלויים בירושלים, החל ממעונות היום ועד תיכון ובכלל.

בני כשריאל: גם מירושלים מגיעים ללמוד בבתי הספר שלנו, בפרט בחינוך הדתי.

בני כשריאל: נכנסנו עכשיו לשכונה החדשה.

בני כשריאל: השכונה הזאת נקראת שכונת נופי סלע.

בני כשריאל: בשכונת נופי סלע, כמו שאמרתי, צריכים להיות 3,500 יחידות דיור.

בני כשריאל: נשארו כ-350 יחידות דיור לבנייה ובזה נסתם הגולל על הבנייה במעלה אדומים אלא אם יאשרו לנו את ההפקדה של E1.

בני כשריאל: האכלוס כאן עכשיו הוא בקצב מואץ.

בני כשריאל: רוב השכונה מאוכלסת.

בני כשריאל: אתם רואים גם את הוואדיות בין ההרים.

בני כשריאל: ביחד עם קרן הקיימת הפכנו את הוואדיות האלו לריאה הירוקה של מעלה אדומים ואפשר לראות כאן צבאים ויעלים.

בני כשריאל: לכן הירוק כאן במעלה אדומים הוא חלק ניכר מהשטח המוניציפאלי.

בני כשריאל: מצד ימין אתם רואים גן ילדים שהפך להיות קייטנת ילדים בקיץ ומעון יום.

אופיר אקוניס: מה אחוזי ההגירה לכאן?

בני כשריאל: יש ביקוש גדול מאוד לעיר מעלה אדומים.

אופיר אקוניס: בעיקר מירושלים?

בני כשריאל: בעיקר מירושלים, אבל גם מהסביבה.

בני כשריאל: למשל, אני חולוני לשעבר וגם יושב ראש החברה הכלכלית.

אופיר אקוניס: אתה מקים את העיר ואני לא מדבר עליך.

בני כשריאל: לא, אני לא בין המקימים.

בני כשריאל: אני לא בין המייסדים.

אופיר אקוניס: מתי הגעת?

בני כשריאל: הגעתי בין הראשונים לעיר, בין המתנחלים הראשונים.

בני כשריאל: הנה, אתם רואים עכשיו את אחד משטחי ההקפאה.

בני כשריאל: כבר שמו את הפחים, עשו את עבודות העפר, ממש חצבו את ההר, שמו כבר את השלט, הכל היה כך ובאה ההקפאה והשאיר את זה כך.

בני כשריאל: שימו לב, זה היה של קבוצת הדר והבנייה מצד שמאל הוקפאה.

בני כשריאל: אתם תראו כאן עוד הרבה קרחות.

לאה ורון: זה כבר 1E?

בני כשריאל: לא.

בני כשריאל: אנחנו בשכונת 07.

אופיר אקוניס: 1E זה בצד השני.

בני כשריאל: אתם רואים כאן שטח, בו צריך לעמוד בניין אבל הוא לא עומד.

בני כשריאל: גם מאחור צריכים לעמוד בניינים.

בני כשריאל: גם כאן מצד שמאל זה שטח שצריך לעמוד עליו בניין אבל גם הוא ריק.

בני כשריאל: זה גורם לנו להרבה הוצאות.

אופיר אקוניס: הבניינים האלה, נמנעה בנייתם בשל צווי הקפאה?

בני כשריאל: הקפאה.

בני כשריאל: בגלל צו ההקפאה.

אופיר אקוניס: שמתפוגג ב-26 בספטמבר.

בני כשריאל: נכון.

אופיר אקוניס: זה חשוב לדעת.

בני כשריאל: כאן זה לא בניין אלא פארק שצריכים לבנות אותו.

אופיר אקוניס: פארק, זה מבנה ציבור.

בני כשריאל: עם פארק אין בעיות.

לאה ורון: אנחנו עכשיו בנופי סלע.

בני כשריאל: כן.

בני כשריאל: אתם עכשיו בשכונה נופי הסלע.

בני כשריאל: ב-1E אתם לא תראו כל בנייה.

אופיר אקוניס: מה סדר הגודל של מחירי הדירות?

בני כשריאל: עקב ההקפאה, מחירי הדירות יחסית למעלה אדומים הרקיעו שחקים.

בני כשריאל: ארבעה חדרים לדוגמה בבניין קומתי, עם מרפסת, 115 מטרים מרובעים עולים היום מיליון ו-150 אלף שקלים.

לאה ורון: כמה הדירה עלתה לפני ההקפאה?

בני כשריאל: 850 אלף שקלים.

אופיר אקוניס: אולי זה שייך לעלייה במחירי הנדל"ן בארץ.

בני כשריאל: גם וגם, אבל מחירי השכירות גם הם הרקיעו שחקים.

בני כשריאל: עבור שכירת ארבעה חדרים כאלה משלמים 4,000 שקלים, 1,000 שקלים לחדר.

בני כשריאל: כל השטח הזה וכל השטח מסביב, בינינו לבין הכביש, שטח מוקפא.

בני כשריאל: מה שהם עושים, בסך הכל אלה עבודות עפר וקווי ביוב.

בני כשריאל: כפי שאתם רואים, אנחנו לא יכולים לעשות מדרכות ולא יכולים לפתח כאן את האזור.

בני כשריאל: מצד ימין שלכם, הבניינים ברובם מאוכלסים ואז נוצר מצב כאשר הם נמצאים באזור לא מפותח, בו אנחנו לא יכולים לבנות מדרכות והדיירים סובלים מכך.

בני כשריאל: גם כאן אתם רואים את כל השטח מצד ימין, גם הוא לבנייה אבל הוא מוקפא.

אורי אריאל: מה אלה המבנים מצד ימין?

בני כשריאל: בית ספר ממלכתי-דתי.

בני כשריאל: לקח לנו הרבה זמן לקבל את האישור ולצערנו אנחנו פותחים את בית הספר כאורחים בבית ספר אחר, עד שהמבנה הזה ייגמר למרות שהוא היה כבר צריך להיגמר.

בני כשריאל: המבנה הוא של משרד החינוך והרשת הגיע לכאן ויחד אתנו הם מנהלים את בית הספר.

בני כשריאל: זה בית ספר לתלמידים שהיו נושרים אם לא היינו מוצאים אותם.

בני כשריאל: יש כאן כ-160 תלמידים.

בני כשריאל: וייס במעלה אדומים עושה עבודה נפלאה.

בני כשריאל: הגענו כבר למצב ש-35 אחוזים מהחבר'ה האלו, יש להם בגרות.

בני כשריאל: כשהבאנו את אורט, אמרו 14 אחוזים.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על אורט חלל.

אופיר אקוניס: מצטיינים.

בני כשריאל: רצינו לתת גם את זה לאורט, אבל אורט אמרו שהם יגיעו אתם ל-14 אחוזים.

בני כשריאל: הלכנו לכיוון וייס ובאמת העבודה שם טובה.

בני כשריאל: כל השטח מצד שמאל, אתם רואים, אלה שטחים מוקפאים.

בני כשריאל: אתם רואים כבר את היסודות לכיבוי אש, ארונות חשמל, הכל נמצא כאן, ומצד ימין הכל מאוכלס, אבל אין בנייה.

בני כשריאל: אנחנו משתדלים להכניס לכאן הרבה ירוק.

בני כשריאל: העיר היא עיר מדבר, על סף מדבר יהודה.

בני כשריאל: כאן היו סלעים ואבנים ואפילו את העצים הבאנו מבחוץ.

בני כשריאל: עכשיו אתם רואים שהכל כאן ירוק.

בני כשריאל: אתם רואים את הכיפה הכסופה.

בני כשריאל: זה בית ספר לתעופה וחלל, יחיד במינו בארץ.

בני כשריאל: אנחנו עשינו את זה ביחד עם חיל האוויר ואורט.

בני כשריאל: 80 אחוזים מהתלמידים כאן הם שוחרים עם מדים שחתמו ואחרי כן נכנסים לשרת בחיל האוויר.

בני כשריאל: זה מצפה כוכבים עם פלניטריום שנמצא בו.

בני כשריאל: המחשבה הזאת הביאה אותנו לכך שאנחנו כל הזמן שולחים חלליות לאוויר, ואמרנו שאם נכנסנו לעידן החלל, כדאי שמתיכון כבר ילמדו את העניין.

בני כשריאל: זה עובד יפה מאוד.

בני כשריאל: מגיעים לכאן בתי ספר אחרים ללמוד את השיטה שלנו ולאט לאט מכניסים את זה גם אליהם.

אופיר אקוניס: מבחינה תחבורתית, יש לכם חיבור לאזור התעשייה?

בני כשריאל: יש.

בני כשריאל: כן.

בני כשריאל: זה הכביש.

אופיר אקוניס: אנחנו נוסעים לשם.

אופיר אקוניס: הכביש הזה שעולה לירושלים שהופך לחד מסלולי בשלב מסוים, בכניסה לצומת הגבעה הצרפתית, הוא הורחב עכשיו על ידי מע"צ?

בני כשריאל: משרד התחבורה דרך מע"צ.

אופיר אקוניס: כמה זמן עד לסיומו?

בני כשריאל: שנה.

אופיר אקוניס: עוד שנה זה יסתיים?

בני כשריאל: שנה של עבודות.

אופיר אקוניס: מתי התחילו?

בני כשריאל: לפני ארבעה חודשים.

בני כשריאל: מה שאתם רואים עכשיו בצד שמאל, כך נראתה מעלה אדומים לפני כן.

בני כשריאל: סלעים ואבנים.

קריאה: זה חלק מהשטח המוניציפאלי?

בני כשריאל: כן.

בני כשריאל: זה חלק מהשטח המוניציפאלי.

בני כשריאל: אנחנו בונים אך ורק בתוך השטח המוניציפאלי שלנו.

קריאה: זה מיועד למגורים?

בני כשריאל: לא.

בני כשריאל: מצד ימין אנחנו רואים שטח אש.

בני כשריאל: שטחי אימון של צה"ל.

בני כשריאל: הם כבר לא משתמשים בזה.

בני כשריאל: אולי תראו מעל הגבעות מטרות פה ושם, אבל הם הפסיקו להתאמן כאן.

בני כשריאל: לכן אנחנו ביקשנו מצה"ל לשחרר לנו את השטחים האלו כדי שנוכל לבנות כאן מגורים.

בני כשריאל: צה"ל לא כל כך ממהר לעשות את זה.

קריאה: ומהצד השני?

בני כשריאל: הצד השני זה שטח של אזור תעשייה וגם כאן

בני כשריאל: אנחנו יכולים לתכנן ולבנות אותו, גם למגורים וגם לתעשייה.

בני כשריאל: זה נמצא עכשיו בינינו לבין משרד השיכון.

בני כשריאל: חלק מהשטח הוא ליד מחנה ישי ובביקור האלוף שהיה כאן ביקשנו ממנו לשחרר את הקרקע הזאת לבנייה למגורים.

בני כשריאל: הוא אמר שהוא יבדוק את זה ויחזור אלינו עם תשובה תוך חודשיים-שלושה, ואנחנו מקווים שייתן לנו תשובה חיובית.

בני כשריאל: מי שבנה את העיר הזאת זה משרד הבינוי והשיכון.

בני כשריאל: את הנחת אבן הפינה הניח השר דוד לוי, אז שר השיכון.

בני כשריאל: לגבי ההקפאה.

בני כשריאל: תשימו לב.

בני כשריאל: לפני כשבועיים שחררו את ההקפאה על המבנה הזה מצד שמאל.

בני כשריאל: זה סופרסול עם תחנת דלק.

בני כשריאל: מה שקרה, הם התחילו את היסודות והם עבדו לפי הכללים, אבל אנחנו לא נתנו להם אישור והיתר בנייה על כל הבנייה וכשהיינו צריכים לתת להם היתר לכל הבנייה, זה לקח זמן רב ורק לפני שבועיים-שלושה התקבל האישור.

בני כשריאל: אנחנו עכשיו באזור התעשייה.

בני כשריאל: יש כאן כ-180 מפעלים מכל הסוגים.

בני כשריאל: היי-טק אין לנו כל כך, אבל המפעלים הגדולים נותנים לנו הכנסה.

בני כשריאל: גם כאן, לגבי המפעלים, בלי שום סיבה שמו לנו צווי הקפאה למרות שזה לא למגורים ואנחנו איבדנו כאן פרוייקטים כלכליים שפשוט עזבו והלכו.

לאה ורון: מי העובדים במפעלים?

לאה ורון: אמרת שלמעלה מ-80 אחוזים התושבים של מעלה אדומים יוצאים לעבוד בירושלים.

בני כשריאל: 2,500 הם פלשתינאים.

בני כשריאל: אנחנו לא מתנגדים לזה.

בני כשריאל: אני בעד להביא לכאן את הפלשתינאים יותר מאשר להביא עובדים זרים.

בני כשריאל: הפלשתינאים בערב חוזרים לכפרים שלהם והעובדים הזרים חוזרים לתחנה המרכזית בתל אביב ויוצרים שם עיר עם כנסיות, עם בתי בושת וכדומה.

קריאה: ויולדים ילדים.

בני כשריאל: ברגע שאנחנו נותנים לפלשתינאים תעסוקה, יש לנו כאן שקט.

בני כשריאל: בינואר, מה שפיאד רוצה לעשות, זה למנוע מהם מלהיכנס והוא יורה לעצמו ברגליים משום שאנחנו כבר התחלנו להיערך בעניין הזה ולהביא עובדים מחוץ לעיר.

בני כשריאל: שימו לב, זה אוטובוס פלשתינאי שמביא עובדים מיריחו לכאן.

לאה ורון: השכר והתנאים שלהם דומים לשכר והתנאים של העובדים הישראלים?

בני כשריאל: הם מקבלים את כל התנאים שמקבלים ישראלים.

בני כשריאל: הם ניגשו לבית הדין המחוזי לעבודה ועכשיו הם מקבלים את אותם התנאים שמקבלים הישראלים.

אופיר אקוניס: אנחנו בישיבת ועדת הכלכלה שנמצאת בסיור במעלה אדומים ובתוך הסיור הזה אנחנו שומעים אתכם, את אזור התעשייה של מעלה אדומים.

אופיר אקוניס: יש בנייה, אבל יש כמובן גם את התעשייה.

ינקי קינסינגר: אני סמנכ"ל הכספים של חברת אקסטל.

ינקי קינסינגר: אקסטל קיימת מזה 22 שנים ומתעסקת בפרופילי אלומיניום, פיתוח מערכות לבנייה, קורות לבתים הפרטיים.

ינקי קינסינגר: אנשים גם עוסקים בפרופילים לתעשיות הצבאיות, הביטחוניות והתעשיות המסורתיות.

ינקי קינסינגר: כמו כל תעשייה, יש לנו הרבה קשיים והרבה בעיות, חלקן מקומיות וחלקן בעולם.

ינקי קינסינגר: אנחנו גם מייצאים ובעבר ייצאנו כ-50 היום והיום אנחנו מייצאים כ-25 אחוזים.

אופיר אקוניס: לאן אתם מייצאים?

ינקי קינסינגר: בעבר ייצאנו לארצות הברית והיום יותר לאירופה.

ינקי קינסינגר: אנחנו פותחים עוד פעם את השוק האמריקאי למערכות שאנחנו מפתחים והעברנו אותן לארצות הברית.

ינקי קינסינגר: הבעיות העכשוויות בהן נתקלנו הן שתיים: האחת, הרשות הפלשתינאית מחרימה את המוצרים שלנו ולא ניתן לרכוש את המוצרים שלנו ברשות הפלשתינאית.

ינקי קינסינגר: גם סוחרים שרוצים לקנות, הם לא יכולים.

אופיר אקוניס: מה היה יחס הסחר עם הרשות הפלשתינאית?

ינקי קינסינגר: אנחנו מכרנו כ-10 אחוזים.

ינקי קינסינגר: מעבר לזה, יש עכשיו תקנה חדשה שהוציאה הרשות שמה-1 לינואר 2011 לא יוכלו עובדים פלשתינאים לעבוד במפעל שלנו מאחר שאנחנו נמצאים מעבר לקו הירוק.

ינקי קינסינגר: כמובן שהעובדים שנמצאים כאן, חלקם, עובדים במשך עשרים שנים בחברה, חלקם מנהלי מחלקות.

אופיר אקוניס: הם מיריחו?

ינקי קינסינגר: בעיקרם מיריחו, כן.

ינקי קינסינגר: גם מבית לחם אבל בעיקר מיריחו.

ינקי קינסינגר: הם מאוד מרוצים, אפשר לשוחח עם עובדים במקום.

אופיר אקוניס: נשמח.

ינקי קינסינגר: הבעיה הגדולה היא שאנחנו נמצאים בתקופה כאשר בעוד פחות משישה חודשים התקנה הזאת נכנסת לתוקף.

ינקי קינסינגר: העובדים עצמם יפחדו להגיע לכאן למרות שהיום הם אומרים שהם יגיעו, שלא נדאג, שהם ירצו לבוא לכאן, אבל האיומים שהם מקבלים ברשות הם לא נעימים והם יודעים מה עלול לקרות להם אם הם לא יפעלו על פי החוק שלהם.

ינקי קינסינגר: לכן אנחנו צריכים פתרון והפתרונות שלנו, אלה שאנחנו מציעים, הם רבים אבל מעבר לפתרונות שחלקם קשורים יותר לפוליטיקה, אנחנו מבקשים שייתנו לנו אפשרות להעסיק עובדים זרים במפעל שלנו.

ינקי קינסינגר: אני נפגשתי גם עם השר פואד.

אופיר אקוניס: אני מבין שהוא היה כאן.

ינקי קינסינגר: הוא היה וזה היה מאוד מאכזב כי הוא בעצם אמר שעובדים זרים לא נקבל אלא יביאו לכאן עובדים ישראלים.

ינקי קינסינגר: עוד לפני הפגישה אתו נפגשנו עם מנהלת לשכת התעסוקה שהסבירה לי בצורה הכי ברורה שמספר עובדים כזה לתפקידים שאני צריך, לא יהיה לי.

קריאה: יש גם את העניין של ההכשרה.

אופיר אקוניס: כמה עובדים אתה צריך?

ינקי קינסינגר: 150 עובדים.

ינקי קינסינגר: אמרתי שבעוד חצי שנה אנחנו נכנסים לתקופה הזאת שהעובדים הפלשתינאים לא יהיו כאן, אני הייתי צריך כבר לפני חצי שנה להכשיר עובדים.

ינקי קינסינגר: יש כאן תפקידים שההכשרות שלהן אורכות לא רק חודשים ולא רק שבועות אלא שנים ואני חייב כאן עזרה.

אופיר אקוניס: למה אמרה לך את הדברים מנהלת שירות התעסוקה?

ינקי קינסינגר: היא אמרה את המציאות.

ינקי קינסינגר: היא אמרה שכמות עובדים כאלה לתפקידים שאני מחפש, לא יוכלו למצוא לנו.

ינקי קינסינגר: היא אמרה שהיא יודעת מה הסחורה שנמצאת.

ינקי קינסינגר: היא עוסקת בזה יום יום, יותר מאתנו, והיא יודעת מה קורה.

ינקי קינסינגר: השר פואד בן אליעזר אמר שיהיה, נביא, אבל אלה מלים ולא שום דבר.

ינקי קינסינגר: אלה הבטחות באוויר.

ינקי קינסינגר: כאן הפגיעה הכלכלית שנפגענו מזה שהסחורות שלנו מוחרמות, זאת פגיעה כלכלית אבל כאן זאת פגיעה אנושה והיא אומרת שהמפעל יעבוד או לא יעבוד, ייסגר או ימשיך לעבוד ואנחנו צריכים להיות ערוכים לזה.

לאה ורון: כמה עובדים יש לך בסך הכל במפעל?

ינקי קינסינגר: 250 עובדים, מתוכם 150 עובדי שטחים וזה מספר לא קטן.

ינקי קינסינגר: אנחנו מנסים להעסיק עובדים ישראלים.

ינקי קינסינגר: אני מפרסם בכל העיתונים אבל אני מקבל קצת קורות חיים אבל באמת כמויות קטנות ולא את הכמויות אנחנו צריכים.

ינקי קינסינגר: אני עובד גם עם לשכת התעסוקה ואני גם מפרסם.

ינקי קינסינגר: אנחנו פועלים בכל הדרכים כדי למצוא עובדים ישראלים.

ינקי קינסינגר: הרי בצמתים המרכזיים אני רוצה עובדים ישראלים ולא עובדים זרים, אבל אני צריך עזרה ראשונה ביום שזה יקרה ובעצם לא ביום שזה יקרה אלא היום כי היום זה היום שזה קורה.

ינקי קינסינגר: אני צריך להכשיר עובדים.

ינקי קינסינגר: אני צריך כאן עובדים זרים שייכנסו לתפקידים.

קריאה: הישראלים מעדיפים לחתום אבטלה.

ינקי קינסינגר: ברור.

ינקי קינסינגר: אתם בטח מכירים את זה טוב מאתנו, אנשים מעדיפים לחתום על אבטלה מאשר לבוא לכאן לעבודה וזאת עבודה קשה, ולקבל שכר מינימום עם שעות נוספות.

בני כשריאל: העלינו הצעה גם בפני שר המסחר והתעשייה.

בני כשריאל: יש הרבה עולים מאתיופיה שמקבלים הבטחת הכנסה.

בני כשריאל: הבטחת הכנסה גורמת להם לא לבוא לעבוד.

בני כשריאל: יש אנשים כאלו שגרים במעלה אדומים.

בני כשריאל: הבאנו אותם לאזור התעשייה, עשינו להם ביקור, אבל נכנסו רק כמה בודדים.

בני כשריאל: מקומות כאלו, כאשר מדובר בעבודה קצת יותר קשה מאשר לשים תבלינים בתוך שקית, הם לא כל כך מעונינים בה ואומרים שממילא יש להם הבטחת הכנסה.

בני כשריאל: פנינו לשר התעשייה ואמרנו לו שכדי להכניס את האתיופים למעגל העבודה בישראל, אתה חייב לעשות מעשה.

בני כשריאל: לבטל את הבטחת ההכנסה הוא לא יכול, אז תן להם בשלוש-ארבע השנים הראשונות שלהם כאשר הם עולים את האפשרות לקבל גם את הבטחת ההכנסה וגם לעבוד, כך שתהיה להם מוטיבציה להיכנס לעבודה.

בני כשריאל: ברגע שהם יראו שהבטחת ההכנסה נכנסת להם בכל מקרה לחשבון בנק ובנוסף לזה הם יעבדו, הם ייכנסו למעגל העבודה.

בני כשריאל: הם יושבים בבית, הם מקבלים הבטחת הכנסה, הם נופלים גם על הרשות המקומית עם כל הצרות שלהם, יש להם גם בעיות בתוך הבית, כך שזה סיפור שלם.

אופיר אקוניס: כמה אחוזי אבטלה יש במעלה אדומים?

בני כשריאל: סביב ממוצע של 3 אחוזים.

אופיר אקוניס: שזה כמה בערך?

בני כשריאל: כמעט כלום.

בני כשריאל: מי שרוצה לעבוד, יכול לעבוד.

בני כשריאל: בשורה התחתונה, אין אבטלה באזור ירושלים.

בני כשריאל: אנחנו בתוך ירושלים.

בני כשריאל: בשורה התחתונה, אין אבטלה.

בני כשריאל: יש מעט מאוד מובטלים שבאמת רוצים לעבוד ואין להם מקומות עבודה.

בני כשריאל: כל השאר מעדיפים לקבל את דמי האבטלה.

בני כשריאל: אם היינו עושים את זה כלפי האתיופים וגם לוחצים על הרשות הפלשתינאית בכל מיני דברים אחרים – לא צריך לבוא ולהתעמת אתם בנושא הזה – יש לנו כמה דברים שאנחנו יכולים לומר כמו הנושא שגילינו כמה דברים בירקות שהם הכניסו ולכן משרד הבריאות עוצר את כל היבוא שלהם עד שהוא יבדוק את כל הנושא הזה מחדש.

בני כשריאל: יש המון פטנטים וזה לא לתקשורת.

בני כשריאל: יש עוד דבר אחד שהוא עדיין בגדר שמועה, שלפני כשבוע פיאד היה ביריחו וכינס את העובדים, כינס קבוצה של עובדים בישראל ביהודה ושומרון ואמר להם שהוא דוחה את כל ההחלטה הזאת לא לינואר השנה אלא לינואר בעוד שלוש שנים.

בני כשריאל: כלומר, ל-2013.

בני כשריאל: אם זה כך, זה כבר טוב.

אופיר אקוניס: שהוא דוחה את איסור העבודה?

בני כשריאל: אם זאת אמת, זה טוב.

ינקי קינסינגר: נכון להיום אלה שמועות.

אבי: גם אנחנו שמענו את השמועה הזאת, אבל אף עובד מיריחו לא אישר אותה.

בני כשריאל: זה עניין שצריך לבדוק אותו.

אופיר אקוניס: אני אומר לכם אחר כך משהו בלי העיתונות.

אופיר אקוניס: בוא נתחיל לסייר במפעל.

אופיר אקוניס: בהמשך למה שאתה אמרת, אני אומר לך אחר כך משהו אבל לא לפני העיתונות.

עמי: סמנכ"ל חברת א.מ.ש.

עמי: החברה הזאת היא חברה שממשיכה כמעט שישים שנה והיא דור שלישי למשקיעים פרטיים.

עמי: הבידול של החברה הזאת היא בידול בתחום האיכות של החברה, בתחום איכות המוצרים שלה ובכך שהיא מפעילה את כל המערכות כמערכות בתחום ההיי-טק.

עמי: במלים אחרות, הבידול של ישראל מיתר העולם יכול להיות רק בתחום הידע ורק בתחום המדע.

עמי: לכן אנחנו מצליחים להתמודד גם בשוק המקומי ובמיוחד היום בשוק העולמי למרות שיש לנו צרות בנושא של מטבעות, למרות שיש לנו בעיות רגולציה, אבל בכל זאת אנחנו מצליחים להתגבר רק בזכות הידע.

עמי: כפי שאתם רואים כאן, המפעל מופעל במערכות מידע מתוך חדרי בקרה מתחת לקומה בה אנחנו נמצאים כרגע.

עמי: הוא מופעל על ידי מעט מאוד אנשים.

עמי: לכאורה נראה שהמפעל לא עובד, אבל אם תראו את המערכת מצד שמאל, יש מערכת COC שהיום היא משוכללת ביותר בעולם, עם פיתוח יכולות ופיתוח מדעי שלנו.

עמי: זאת מערכת שבעצם מופעלת על ידי בקרת מחשב.

עמי: אנחנו בונים נוסחאות מתמטיות שיודעות לתת פקודות חשמליות לתוך המערכת הזאת.

עמי: המערכת בעצם מחליפה כ-17 עובדים.

עמי: המערכת הזאת למשל כרגע עובדת ללא כוח אדם בכלל אלא רק מנוהלת – עוד מעט תראו את חדר הבקרה שלה שנמצא למטה וכל האנשים מגיעים מתחום ההיי-טק.

עמי: כלומר, לאנשים האלה אין שום מושג בלאו-טק וזה בעצם השינוי שאנחנו עושים ואנחנו מובילים.

עמי: דרך אגב, את הדבר מוליך סטף ורטהיימר שצועק כבר הרבה מאוד שנים, גם בוועדת הכלכלה וגם בכנסת, שהאיכות של ישראל לא יכולה להיות רק היי-טק אלא אנחנו צריכים לפזר את הסיכונים ויש לנו גם מה לומר בתחום הלאו-טק.

עמי: המפעל הזה הוא דוגמה מובילה בתחום הזה.

עמי: אנחנו מובילים בישראל.

עמי: אנחנו מבודלים מכל השוק בישראל.

אורי אריאל: מאיפה הגעתם לכאן?

עמי: מכפר ישן מאוד בעטרות שהשתמש במיכון מאוד ישן.

לאה ורון: כמה עובדים יש לכם וכמה מתוכם פלשתינאים?

לאה ורון: מה המוצרים שאתם מייצרים?

עמי: אנחנו מייצרים כל דבר שעשוי מעץ.

עמי: כמו שאתם רואים, יש כאן ארון קודש וכלה בגיטרות שאתם יכולים לראות כאן.

עמי: אנחנו מתמודדים היום גם בשוק העולמי גם מבחינת מחיר וגם מבחינת איכות.

עמי: כלומר, יש לנו יכולות לבדל את עצמנו גם בתחום הזה וגם בתחום הזה.

עמי: אתם יכולים לראות כאן חתיכת עץ ותוכלו איך אפשר להכין היום גיטרה.

עמי: דרך אגב, המערכת הזאת היא ממוחשבת לגמרי והיא ללא מגע יד אדם והיא בעלות של כוח אדם באופן יחסי מאוד מאוד זול.

עמי: זה מאפשר לנו להתמודד עכשיו ובעתיד עם הסינים, זה יעזור לנו להתמודד עם ההודים, במיוחד לאור העובדה שהם מתעסקים בנושא של מסט פרודקשן.

עמי: לכן אנחנו הולכים לכיוון קסטל מייד, לכיוון אדריכלים, לכיוון חלדות מיוחדות באיכויות מיוחדות.

עמי: זה בעצם הסיכוי היחידי של מפעל מן הסוג הזה לשרוד גם בשוק בתוך ישראל, להוות חסם מפני יבוא.

עמי: אנחנו מייצאים היום בערך כ-35 אחוזים מהתוצרת שלנו.

עמי: אנחנו מייצאים למדינות אירופה, ארצות הברית ויש לנו הזמנה מיפן.

בני כשריאל: יש לכם בעיה עם זה שאתם כאן?

עמי: אין לנו שום בעיה.

עמי: יתרה מכך, אם אנחנו משווקים למשל מוצרים, אז הרגולציה באירופה מאפשרת להכניס מוצרים מהסוג הזה.

לאה ורון: כמה עובדים יש אצלכם?

עמי: יש לנו היום כ-30 עובדים שהם מקבלים אישורים.

עמי: דרך אגב, אם העובדים האלה לא יגיעו, אנחנו נאלץ להוריד מעט את התפוקה ולהתאקלם למצב החדש.

עמי: דרך אגב, זאת החשיבה שאנחנו עכשיו עושים כי מפעל לא מחכה לא לממשלה, לא לוועדה, לא לחברי כנסת, אלא אנחנו מבינים את הסיכונים שיש לנו ופועלים מיידית ומקבלים החלטות על הצד המחמיר.

לאה ורון: מתוך סך כל ה-30 עובדים, 30 הם פלשתינאים?

עמי: לא.

עמי: בסך הכל אנחנו מפעילים באופן ישיר ועקיף כ-60 אנשים כאשר המובילים הם עובדים שלנו, מובילי היי-טק, כאשר הם עובדים שמסייעים.

עמי: עשיתי חישוב שאם היו מעלים את שכר המינימום, המפעל הזה היה נאלץ לפטר מספר עובדים שהם עובדי עזר.

עמי: דרך אגב, אלה אנשים בלתי מקצועיים, הם לא מבינים בתחום, הם בסך הכל מסייעים למיכון שלנו, להטעין אותו או להוריד ממנו עבודות וזה הכל.

עמי: המשמעות היא שבמפעלים מסוימים שכר מינימום הוא בעצם חסם מסוים.

בני כשריאל: באחד מימי העצמאות, לפני כשלוש שנים, העליתי קרוואן כדי לערוך קבלת פנים, עברתי דרך ייסורים ולא נתנו לי לעלות את הקרוואן.

בני כשריאל: זה היה לפני שלוש שנים, אז לא הייתה הקפאת בנייה.

בני כשריאל: לא נתנו לי להעלות את הקרוואן, אפילו שאמרתי שזה רק לשבוע.

בני כשריאל: תבין עד כמה כאן בנושא הזה הצבא מקפיד עלינו.

בני כשריאל: על הפלשתינאים בכלל לא.

בני כשריאל: אתה רואה כאן את הפלשתינאים?

בני כשריאל: הם מתחילים להשתלט לנו על השטחים.

אופיר אקוניס: זה חלק מהשכונה שאמורה להיבנות כאן.

בני כשריאל: נכון.

אופיר אקוניס: כולל על המצוק?

בני כשריאל: כן.

בני כשריאל: כולל.

בני כשריאל: היער הוא יער שלנו.

אופיר אקוניס: כן, את זה אני יודע.

אופיר אקוניס: גם הייתי שם.

בני כשריאל: כל זה שלנו.

בני כשריאל: אתה רואה את הכניסה לבקעת הירדן, מכאן כביש יריחו לבקעת הירדן, מעלה אדומים כולה פרוסה, ואם היינו יכולים לעלות על ההר הזה לתצפית, היית רואה מהצד הזה את הכניסה של ירושלים לגבעה הצרפתית ולהר הצופים.

אופיר אקוניס: יש תוכנית?

בני כשריאל: יש תוכנית.

בני כשריאל: אני רוצה להכיר לך את האדריכל שלמה מושקוביץ.

בני כשריאל: בעיקרון התב"ע מוכנה ל-3,500 יחידות דיור ויידרשו פה ושם תיקונים קטנים.

בני כשריאל: אנחנו ממתינים לאישור להפקדה.

בני כשריאל: ברגע שאנחנו מפקידים את זה, נוכל להמשיך בתהליכים ואז משרד הבינוי והשיכון יכול לבוא לכאן.

שלמה מושקוביץ: מקצועית יש החלטה על ההפקדה.

בני כשריאל: כבר כמה שנים עברו מאז התקבלה ההחלטה של הוועדה להפקיד אותה.

בני כשריאל: חוץ מזה, לנו אין יותר עתודות קרקע.

בני כשריאל: עתודות הקרקע של מעלה אדומים הזמינות ביותר היום, אחרי שסיימנו את הבנייה כאן בשכונת נופי סלע, נשארו לנו עוד כ-300 יחידות דיור ואז אנחנו חייבים את 1E.

בני כשריאל: בלי 1E לא נוכל להמשיך להתפתח וגם נהיה מנותקים מירושלים.

בני כשריאל: המקום הזה לא מחבר אותנו לירושלים, הוא עדיין נותן לפלשתינאים שטח לעבור מצפון לדרום, אבל אנחנו יותר מתקרבים לירושלים.

בני כשריאל: אם לא נבנה כאן, הפלשתינאים יבנו.

בני כשריאל: הנה, ראה מה שקורה כאן.

בני כשריאל: לפני ארבע שנים כאן לא הייתה הכמות הזאת, אבל הם כל הזמן גדלים.

אופיר אקוניס: הם בעצם תופסים את הקרקע.

בני כשריאל: כן.

בני כשריאל: הפלשתינאים.

בני כשריאל: הם תופסים את הקרקע ומתחילים לבנות שם.

בני כשריאל: פעם היו אוהלים, עכשיו כבר יש פחונים מסודרים לפי חדרים עם דירים לכבשים שלהם.

בני כשריאל: הם כל הזמן ממשיכים וממשיכים ובסוף לא יהיה על מה לדבר.

בני כשריאל: מעלה אדומים תהיה מנותקת מירושלים.

בני כשריאל: כאשר אהוד ברק היה כאן, הוא אמר שבלי 1E, רחאת מעלה אדומים.

בני כשריאל: כך הוא אמר את זה, בפירוש.

בני כשריאל: הוא גם אמר את זה אצל יושב ראש הכנסת רובי ריבלין, שם התקיימה ישיבה.

בני כשריאל: גם פואד בעד המקום הזה כי הוא הכיר את התוכניות כשר הבינוי והשיכון ובמשרד הביטחון.

בני כשריאל: גם ברק מעונין לבנות כאן.

בני כשריאל: כל החלטה היא החלטה מדינית, להסביר לאמריקאים שאין כאן בעיה של ניתוק הפלשתינאים מצפון לדרום אלא זה חלק מתוכנית המתאר המאושרת של העיר מעלה אדומים.

בני כשריאל: אני אראה לך את התמונה.

בני כשריאל: אנחנו עכשיו ב-1E.

בני כשריאל: כאן המשטרה.

בני כשריאל: אתה רואה שמכאן אנחנו צופים לכיוון הבקעה.

בני כשריאל: כאן מעלה אדומים, כאן כביש שהולך לירושלים וזה הכביש שהולך לבקעה.

בני כשריאל: מכאן אנחנו צופים לכיוון הבקעה.

בני כשריאל: אזור התעשייה הוא כאן.

בני כשריאל: נופי הסלע, השטח הזה, זאת בדיוק השלוחה העליונה וזה מצפה נבו.

בני כשריאל: אתה רואה שהשטח הזה צופה גם לירושלים, זה הכביש לירושלים, וגם כמובן על מעלה אדומים וכמובן לכיוון בקעת הירדן.

אופיר אקוניס: כמה יחידות דיור אתה מתכנן בשטח הזה, ב-1E?

בני כשריאל: שתי שכונות.

בני כשריאל: בסך הכל 3,500 יחידות דיור.

בני כשריאל: שכונה אחת עם 1,200 ומשהו דירות והשנייה עם 2,000 דירות.

אופיר אקוניס: בעצם ממשלת שרון אישרה?

בני כשריאל: מי שאישר וחתם על תוכניות המתאר היה נתניהו כראש ממשלה בקדנציה הקודמת יחד עם מישה ארנס.

בני כשריאל: מי שנתן לנו את הקרקע, היה יצחק רבין ב-1994.

בני כשריאל: הוא התחיל לתכנן.

בני כשריאל: כאשר שרון היה, היה ויכוח אם כן לתת או לא לתת ושרון אמר שיעבירו את תחנת המשטרה לכאן, נשים עובדות בשטח, נעשה את כביש הפיתוח שעולה לכאן, ואז זה יהיה ביחד עם הגדר.

אופיר אקוניס: אין ספק שסיום ההקפאה יועיל כאן מאוד גם לעניין הזה.

בני כשריאל: אני מקווה מאוד.

אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על עוד חודשיים וחצי.

אופיר אקוניס: בני, הוויכוח הוא לא על מעלה אדומים.

אופיר אקוניס: מעלה אדומים היא בתוך הקונצנזוס ואני חושב שגם האמריקאים מבינים את זה.

אופיר אקוניס: היא בתוך הקונצנזוס כי פשוט בחברה הישראלית היא בקונצנזוס מאוד מאוד רחב.

אופיר אקוניס: ברור לכולם כשמש שמעלה אדומים היא חלק מישראל הריבונית בכל הסדר קבע, ולכן אני חושב שאין למנוע התפתחות גם של יחידות דיור וגם של תעשייה במקום הזה.

אופיר אקוניס: כאן אתה מדבר על יחידות דיור.

אופיר אקוניס: היכן שהיינו קודם, דיברת על תעשייה.

אופיר אקוניס: ביחד השילוב הזה בעצם מחבר את כל הכניסה המזרחית הזאת מכיוון בקעת הירדן לירושלים.

אופיר אקוניס: אני חושב שבאמת הקונצנזוס הישראלי בעניין הזה מסייע מאוד להסכמות רחבות בחברה הישראלית.

בני כשריאל: מצד שמאל שלכם הישוב קידר והישוב הוותיק של קידר, הקודם.

בני כשריאל: ביום חמישי שעבר, 90 אחוזים מהתושבים הצביעו עבור זה שהם רוצים להסתפח למעלה אדומים ולהוות שכונה של מעלה אדומים.

בני כשריאל: ועדת הגבולות שהייתה לפני כן קבעה שקידר צריכה להיות חלק ממעלה אדומים.

בני כשריאל: זאת הייתה ועדה משותפת של משרד הביטחון ומשרד הפנים.

בני כשריאל: השטח הזה שאתם רואים כאן עם הפחונים הבדואים, קוראים לזה שטח G.

בני כשריאל: השטח שייך לנו ומשרד הבינוי והשיכון רוצה להכין כאן תב"ע לכ-1,500 חידות דיור.

בני כשריאל: הבדואים פלשו לכאן, חלקם היו באזור הזה של 06, חלק פונו לקיבוע על ידי שטח שאנחנו נתנו להם.

בני כשריאל: אתם רואים שם את המסגד עם כל הבתים?

בני כשריאל: חלק מהם הלכו לשם.

בני כשריאל: חלק מהם לא היו מרוצים מהקרקעות שם והם התיישבו כאן.

בני כשריאל: בינתיים האוכלוסייה הלכה וגדלה כאן משום שאף אחד לא טיפל בנושא הזה ולא עשה לפינויים מכאן.

לאה ורון: מי למעשה צריך לפנות אותם אם זה שטח שלכם?

בני כשריאל: זה שטח שלנו לבנייה.

לאה ורון: אני שואלת מי צריך לפנות אותם.

בני כשריאל: אני אומר לך.

בני כשריאל: אנחנו הגענו לסיכום עם המינהל האזרחי, עם מינהל מקרקעי ישראל ועם משרד הבינוי והשיכון שאנחנו גורעים שטח אחר של מעלה אדומים מהצד של אזור התעשייה שראיתם ואנחנו מעבירים לשם.

בני כשריאל: הבדואים מסכימים, עורך הדין שלהם כבר חתם על הסיכום וכל הסיפור הוא כסף.

בני כשריאל: מי שצריך לפנות אותם זה כמובן המינהל האזרחי שהוא הריבון כאן.

בני כשריאל: המינהל האזרחי צריך לעשות את זה.

בני כשריאל: כדי לפנות את החבר'ה האלו, זקוקים ל-42 עד 44 מיליון שקלים, לחלק הזה.

לאה ורון: אני לא מצליחה להבין על מה 42 מיליון שקלים.

בני כשריאל: צריך לפתח להם שטח, כבישים וכולי.

בני כשריאל: זה מה שהם רוצים.

בני כשריאל: נכון שאין להם כאן כלום, אבל הם מקבלים כביש, חשמל, מים, הכל, כמו שהם קיבלו.

בני כשריאל: הם כמובן מקבלים את השטח חינם.

בני כשריאל: הלוואי עלינו דבר כזה, שנקבל שטחים חינם.

בני כשריאל: זה 43 מיליון שקלים.

בני כשריאל: הבאנו את זה למינהל מקרקעי ישראל, למשרד האוצר ולכולם.

בני כשריאל: הבעיה היא שהם לא יושבים ביחד כדי לפתור את הנושא.

בני כשריאל: את הכסף הרי הם יקבלו בחזרה ממכירת הקרקע ומהוצאות הפיתוח.

בני כשריאל: חוץ מזה, גם אם לא יקבלו את כל הכסף, הרי זאת משימה לאומית.

בני כשריאל: הגדר שלנו היא מעבר להר הזה.

בני כשריאל: אי אפשר להשאיר את הבדואים בתוך הגדר אלא חייבים לפנות אותם.

בני כשריאל: כך או כך, הם חייבים להתפנות.

בני כשריאל: הם מסכימים, עורך הדין שלהם מסכים, כולם מסכימים, אנחנו נתנו שטח וצריך רק לפנות אותם.

אורי אריאל: אני חושב שמאה אחוזים מהם יבקשו להיות אצלך בעיר.

אורי אריאל: אם קידר יכולים, הם לא יכולים?

לאה ורון: מבחינתם בצדק.

אופיר אקוניס: תציג את הדברים שאתה רוצה שיהיו לטיפול, כי את יתר הדברים כבר ראינו ודיברנו בהם רבות.

בני כשריאל: קודם כל, אני רוצה להודות ליושב ראש ועדת הכלכלה ולחבר הוועדה.

בני כשריאל: אני לא יכול לומר חברי הוועדה.

אורי אריאל: אני לא חבר הוועדה.

אופיר אקוניס: הוא לא חבר הוועדה.

בני כשריאל: אם כך, המצב יותר קשה.

בני כשריאל: אני רוצה להודות לך על כך שהגעת למעלה אדומים לקיים את ישיבת ועדת הכלכלה כאן כי העיר הזאת מתפתחת וגדלה והיא באמת צריכה את הסיוע של ועדת הכלכלה מול הגורמים השונים בממשלה והצבא.

בני כשריאל: אנחנו ראינו כמעט את כל הדברים אותם צריכה מעלה אדומים ושהם חלק חשוב מהמשך ההתפתחות שלה.

בני כשריאל: אתה יודע, אופיר, שעיר אשר מפסיקה להתפתח וצועדת במקום, בעצם צועדת אחורה.

בני כשריאל: עיר שהיא לא בפיתוח, היא עיר ברגרסיה.

בני כשריאל: לכן כל הזמן צריך לדאוג לכך שהעיר הזאת תתפתח ותתחזק ותביא גם את הישובים מסביבה – כמו כפר אדומים מצפון-מערב וקידר ממזרח – למצב כזה שיהיה להם רצף של בנייה עם העיר מעלה אדומים.

בני כשריאל: רק כך נוכל לשמור עליה.

בני כשריאל: הנושא הראשון אותו אנחנו מעלים זה הנושא של המשך סלילת כביש מרקם החיים.

בני כשריאל: נסלל כביש מכביש חיזמה ליד מחנה ענתות לכיוון כביש מעלה אדומים-ירושלים.

בני כשריאל: התוואי קיים.

בני כשריאל: צריך להמשיך את הכביש הזה שהוא כבר סלול, הוא קיים והושקעו בו למעלה ממאה מיליון שקלים, עד לעזריה, כך שלפלשתינאים – אם זה טוב לפלשתינאים, זה טוב לכולם – יהיה כביש מצפון השומרון לדרום הר חברון ובחזרה, כביש שלהם בו הם יוכלו לנסוע ללא בידוק.

בני כשריאל: כך הם יחסכו לעצמם את המחסומים ואת הבידוק, ולנו יחסכו את כאב הראש בכך שאנחנו לא ניתקל בתנועה שלהם שהיא תנועה מאוד מסוכנת.

בני כשריאל: בשלב האחרון של כביש, כדי שהוא יהיה כביש טוב וכולי, זה הכביש שנסלל מכאן, מהמעבר של עזאין – אתה רואה את הכביש האדום – ליד מעבר הזיתים, הכביש הזה בשלב האחרון מגיע לכאן.

בני כשריאל: זאת עזריה וכאן מעלה אדומים, וכאן בדיוק הצומת, הנקודה הכחולה שאתה רואה היא הכיכר שלנו.

בני כשריאל: היא מגיעה לכאן וממשיכה לכיוון עזריה.

אופיר אקוניס: איפה זה נתקע?

בני כשריאל: זה נתקע בנושא התקציבי.

בני כשריאל: פגשנו יחד עם עופר הינדי את שר התחבורה, הצגנו בפניו אלטרנטיבה ראשונית שחוסכת הרבה כאשר מ-140 מיליון שקלים, לפי המתכנן, אנחנו מגיעים ל-25 עד 30 מיליון שקלים ולא יותר.

בני כשריאל: צריך לקדם את זה.

בני כשריאל: אלוף הפיקוד ראה את התוכניות האלו, הוא היה כאן וראה אותן.

אופיר אקוניס: לפני האלטרנטיבה, מה אומרים המשרדים?

בני כשריאל: המשרדים בעד אבל צריך את אישור שר הביטחון.

אופיר אקוניס: נשמע אותם כאן.

בני כשריאל: בבקשה.

בני כשריאל: עופר הינדי מייצג את אלוף הפיקוד.

אופיר אקוניס: אמרת שהבעיה היא תקציבית.

אופיר אקוניס: השאלה היא האם זה תקוע ברמה התקציבית או ברמה של שר הביטחון.

בני כשריאל: ברמה של שר הביטחון.

אופיר אקוניס: אם כן, זה לא משהו תקציבי אלא משהו אחר.

נחום גבאי: שר התחבורה ביקש כמה דברים.

נחום גבאי: דבר ראשון שהוא ביקש הייתה הסכמה מדינית של שר הביטחון ובאותו רגע שתתקבל ההסכמה המדינית, הוא מוכן לעשות איגום תקציבי ולהשיג את הכסף ממשרד האוצר או ממשרד הביטחון.

נחום גבאי: הדבר השני הוא לבחון את מערכת הדרכים מול צה"ל מבחינת תחבורה.

נחום גבאי: את זה אנחנו בודקים.

נחום גבאי: הדבר הנוסף הוא שחלק מהכביש עובר דרך הרשות הפלשתינאית והוא שאל אותי אם יש בעיה מצד הרשות הפלשתינאית.

נחום גבאי: אמרתי לו שבאותו רגע שייפתח הכביש, התנועה תזרום דרך הרשות הפלשתינאית כדי להגיע ליעד שלהם.

נחום גבאי: הכביש הזה מבחינת קיצור לתנועה הפלשתינאית הוא דבר משמעותי, כך שבמקום 45 דקות הם יכולים לנסוע 12 דקות, אבל יש דבר נוסף והוא שאותו כביש מקוצר גם הוא ייפתח ואותו פיל לבן שצה"ל בנה והוא מפריד בין התנועה הישראלית לתנועה הפלשתינאית, עד עכשיו הוא לא נפתח.

נחום גבאי: אם הפרוייקט הזה יתבצע וייפתח כביש שיגיע עד ענתות, זה יהווה הקלה אדירה למעלה אדומים ובעיקר חסכון גדול לתנועה הפלשתינאית.

אופיר אקוניס: הבעיה היא במשרד הביטחון.

בני כשריאל: שר הביטחון.

בני כשריאל: נכון.

נחום גבאי: הוא צריך לתת את ההסכמה.

נחום גבאי: ההצעה שלנו היא בעד.

30063: בחדר הזה אפשר לקבל הסכמה פה אחד שהכל בגלל שר הביטחון.

30063: אפשר לסכם את הדיון מראש אבל זה לא תמיד מדויק.

נחום גבאי: לא, אני ציטטתי מה שנאמר.

אופיר אקוניס: אני אומר לך ממש בצורה נחרצת שאני ודאי לא מתנהג כמו חלק מחברי מפלגתו של שר הביטחון ואני דווקא חושב עליו דברים טובים, אבל אני מנסה להבין באמת את הבעיות כדי לנסות לפתור אותן ולהסיר חסמים.

אופיר אקוניס: אני לא משתתף בשיפודיות.

אופיר אקוניס: אני לא חלק מהשיח הזה.

אופיר אקוניס: אנחנו לא מחליטים בתחילת הישיבה מה המסקנות שלנו, לפחות זה לא קורה אצלנו.

אופיר אקוניס: יכול להיות שזאת תהיה המסקנה, אבל קודם נשמע את הדברים.

אופיר אקוניס: אם כן, שמענו לגבי התחבורה.

עופר הינדי: אני מרכז את הנושא במשרד הביטחון.

עופר הינדי: ברשותך, אני אציג כאן את כל התמונה כדי שתראה את כולה והיכן עומדים הדברים.

עופר הינדי: אני אתבסס על המפה שתלויה כאן אלא שהיא לא מדויקת במאה אחוזים, אבל אפשר להבין ממנה את העיקרון.

עופר הינדי: על פי החלטת הממשלה, סביב מעלה אדומים יש גדר ביטחון והיא תהיה מחוברת באופן בלתי אמצעי לירושלים.

עופר הינדי: קרי, תושבי מעלה אדומים לא יצטרכו לעבור בידוק שהם עוברים במעבר הזה.

עופר הינדי: רוב תוואי גדר הביטחון, או שנמצא בהליכים סטטוטוריים או שבכלל נמצא בדיונים בבג"ץ, בעיקר הסוגיה סביב מעלה אדומים, החלק הזה.

עופר הינדי: עוד דבר שהוא בסוגיית מעלה אדומים, מבחינתנו כמערכת ביטחון, כרגע אנחנו עומדים להשלים, בעיקר כאשר תוחמים בין יהודה ושומרון לאורך מדינת ישראל.

עופר הינדי: לנגד עינינו קודם כל להשלים את עוקף ירושלים, כ-85 עד 90 אחוזים.

עופר הינדי: אני מקווה שהנתח המרכזי שעכשיו אנחנו עובדים עליו – אזור בית ג'אללה, הר גילה, שם בימים אלה אנחנו בעבודה - יושלם וזה יוצר מעטפת רצינית מאוד לירושלים וכל התוואים ביחס לאיו"ש.

עופר הינדי: כדי לקיים את היכולת בכלל להקים גדר ביטחון סביב מעלה אדומים, אתה חייב ליצור אלטרנטיבה לפלשתינאים, אלטרנטיבה טובה.

עופר הינדי: כיום הפלשתינאים, כל הבסיס שלהם, שטח התנועה שלהם מיהודה לשומרון ובחזרה, מתבצעת על בסיס כביש מספר 1.

עופר הינדי: בתוכניות שלנו יש שני כבישים מרכזיים שאנחנו מתכננים ושנידרש להקים בתוואי מעלה אדומים.

עופר הינדי: כביש אחד הוא הכביש המזרחי, נקרא כביש חליף 80.

עופר הינדי: הוא מביא אותם מאבו ניס לאזור השומרוני הטוב וזה מאפשר את התנועה של יהודה לאזור הבקעה, יריחו, ללא צורך בכניסה לתוך מעלה אדומים.

עופר הינדי: הכביש השני שחשוב להם הוא הכביש שאנחנו קוראים לו עזריה-עזאין.

עופר הינדי: למעשה זה כביש שיאפשר תנועה מבלי להיכנס למעלה אדומים, רצף מרמאללה והשומרון ליהודה בכביש הזה.

עופר הינדי: התוכנית הזאת אושרה והייתה כקונספט אחד שיצאנו אתו לדרך.

עופר הינדי: בשלב הראשון התבצע כאן כביש שנבנה על אף שהוא היה בהקפאה.

עופר הינדי: אנחנו חלק מכביש הטבעת הגדול של ירושלים, כביש 45 שמוביל מאזור מחנה ענתות ועד הכפר עזאין.

עופר הינדי: זה כביש שנבנה בשותפות של מערכת הביטחון ומשרד התחבורה, מע"צ, כביש שבאמצעו יש חומה שלמעשה מאפשרת תנועה חופשית לפלשתינאים מצד אחד ולישראלים מהצד השני, באופן חופשי, והחומה גם מהווה מעין תוואי גדר ביטחון כדי שלא ייכנסו למרחב הזה מאזור ענתה ושועפט.

עופר הינדי: הכביש הזה, מכאן ועד עזאין, הושלם אבל הוא לא נפתח.

עופר הינדי: הוא לא נפתח מכמה שיקולים.

עופר הינדי: שיקול ראשון הוא השיקול התעבורתי.

עופר הינדי: זאת אומרת, מה היום פתיחת הכביש הזה תיתן להיבטים התעבורתיים באזור במצב שהוא קיים.

עופר הינדי: ניתוח של זה, זה לא נותן כלום.

עופר הינדי: תעבורתית, זה לא נותן כלום וזה מוסיף נטל ביטחוני.

עופר הינדי: מתי הכביש הזה יתחיל להיות אפקטיבי ויוכל התבצע?

עופר הינדי: אם הקונספט היה מושלם.

עופר הינדי: זאת אומרת, הכביש נגמר כאן בכפר עזאין, יש שם מתחת לכביש 1, ואז יש כאן כביש שאנחנו במערכת הביטחון תכננו, כביש של ארבעה קילומטרים – אתה רואה, מתחת לתוואי האדום נמצא הכביש הירוק – והכביש הזה, הצלחנו להעביר אותו גם בבג"ץ ובית המשפט אישר את סלילתו.

עופר הינדי: כאשר רצינו להתחיל לעשות הליכים בכביש הזה, מרמה של חיסוף, קודם כל, לתפוס את הקרקע בשטח, אנחנו עדים כאן לתופעה של בנייה בלתי חוקית כנראה כצורך שלהם וכאסטרטגיה.

עופר הינדי: זאת אומרת, עזריה תתחיל לזלוג לנו צפונה - עיריית עזריה עתרה לבג"ץ נגד הכביש הזה - אתה יכול למצוא את עצמך בעוד כמה שנים במצב שהעובדות בשטח לא יאפשרו לך לעשות את הדבר הזה.

עופר הינדי: בזמנו פנינו לשר הביטחון כדי לאשר את העבודות בתוואי הזה ושר הביטחון מאוד הבין את החשיבות והמשמעות של הכביש הזה, אבל בגלל משמעויות מדיניות שאני לא מסוגל לפרט אותן וזה גם לא התפקיד שלי, לא ניתן אישור לבצע כאן עבודות.

עופר הינדי: כל הדילמות, כל הנושאים, כל ההשוואות הובאו לידיעתו של שר הביטחון והוא מהשיקולים, והוא רואה את המפה קצת יותר רחב ממני, לא נתן לנו את האישור לבצע את זה.

עופר הינדי: לכן הכביש טרם נסלל.

עופר הינדי: כדי להמשיך את הכביש, ואיך משרד התחבורה נכנס לעניין, בסלילת הכביש, מעבר לאישור המדיני שלדעתי זה הלב של העניין ופחות העניין התקציבי, העלות של הכביש נאמדת בכ-140 מיליון שקלים.

עופר הינדי: משרד התחבורה אמר שנסלול חלק מהכביש בעלות שתהיה מצומצמת.

עופר הינדי: אז הם אמרו שניכנס מכאן, במקום לעשות את כל ארבעת הקילומטרים, ונתחבר כאן למערכת הצירים הקיימת בעזריה.

עופר הינדי: קודם כל, במהות ובלב, זה עדיין תחת אחריותו של שר הביטחון כי זה לא משנה אם אלה 13 קילומטרים או ארבעה קילומטרים אלא במהות זה אותו הדבר.

עופר הינדי: בהיבט התקציבי, אנחנו אמרנו שנוכל לשווק את זה בשלב א' בכביש הזה במידה ויינתן אישור של שר הביטחון וכפוף לכך.

עופר הינדי: כאשר אנחנו הלכנו לבג"ץ, הצגנו כאן כביש בסטנדרט מסוים, ברמה מסוימת, כי הם אמרו שאנחנו בונים להם כביש גרוע ביחס למה שעושים בכביש מספר 1.

עופר הינדי: אנחנו הוכחנו בבית המשפט שהכביש הזה לא ייפול מהסטנדרט.

עופר הינדי: זאת אומרת, גם אם אנחנו רוצים לעשות את השלב הראשון, הוא חייב לעמוד בסטנדרטים שהתחייבנו להם.

עופר הינדי: הנושא הזה, שלב א' שלו, בסך הכל ראינו אותו ואנחנו מכירים אותו, מחייב חוות דעת תחבורתית של אנשים, האם כניסה לתוך השכונות הצפוניות של עזריה עומדת בקריטריון של זה.

עופר הינדי: אם כן, זה ממש על קצה המזלג ביחס לכביש הזה והסטטוס שלו.

עופר הינדי: ביחס לכביש 45 , נושא שעלה בדיון היום.

עופר הינדי: הכביש סגור.

קריאה: זה לא כביש 45 אלא הטבעת המזרחית.

עופר הינדי: אני קורא לו כביש 45.

עופר הינדי: הוא חלק ממנו, אבל לא משנה.

עופר הינדי: הוא חלק מכביש 45 אבל בוא לא נתווכח על זה עכשיו.

עופר הינדי: לטובת הדיון, ענתות-עזאין.

עופר הינדי: יש לחץ גדול מאוד של תושבי מטה בנימין לפתוח את הכביש הזה והסיבה ברורה.

עופר הינדי: הם רוצים להוריד את העומס מחיזמה ולהגיע לכביש מספר 1 וממנו להתחבר.

עופר הינדי: תושבי מטה בנימין מגיעים, וכל תושבי איו"ש, לחיזמה, עומדים במעבר יחסית לא מספיק גדול ולא בסריקות גדולות, נכנסים לכל הברוך של פסגת זאב שממילא גם היא פקוקה, פונים שמאלה לגבעה הצרפתית, עם הרכבת הקלה, ושם הם עומדים לפעמים 40 דקות ו-50 דקות.

עופר הינדי: איך זה הולך להיפתר בעתיד.

עופר הינדי: ראשית, ניתן אישור למחלף 420, כביש שמתחבר מבית חנינה לכביש 404, אם חבר הכנסת מכיר אותו.

עופר הינדי: זאת אומרת, מפסגת זאב לא יצטרכו לפנות שמאלה לגבעה הצרפתית.

עופר הינדי: קיבלנו אישור לעניין הזה.

עופר הינדי: חברת מוריה, עיריית ירושלים, יוצאת – על פי מה שאני יודע – באוקטובר למכרז ואנחנו מניחים שתוך חודש וחצי-חודשיים יכולים לצאת לביצוע.

עופר הינדי: הסוגיה שם הייתה לגבי קילומטר של שטח שהוא בשטח איו"ש בנתיב של הפקעת הכביש הזה.

עופר הינדי: מן הסתם זה יאפשר באמת רווחה לאנשים ויפתור את הבעיה.

עופר הינדי: דבר נוסף שאנחנו עושים הוא שהתחלנו לעבוד ברמה של תכנון, להרחיב את המעבר הזה בשני נתיבים.

עופר הינדי: זאת אומרת, את חיזמה להרחיב בשני נתיבים ואז הזמן שאתה מבזבז במעבר יצטמצם למרות שאני לא רוצה לומר שהוא יצטמצם בצורה משמעותית.

עופר הינדי: אם כך, בעת הזאת, אם אני פותח את הכביש לעניין הזה, תושבי מטה בנימין אולי וכפר אדומים יוכלו להגיע מהכביש הזה, לפנות כאן ימינה לגבעה הצרפתית, אבל מצד שני הם פוגעים בתושבי מעלה אדומים שגם כך חיכו במעבר לעזאין וגם הם נכנסים לכביש מספר 1.

עופר הינדי: תוסיף על כך שבשנתיים הקרובות הוא בשיפוצים ובהרחבה שלו.

עופר הינדי: דבר נוסף שמבחינה תעבורתית היה כדאי לעשות, זה את הרמפה באזור עזאין, להכניס אותם למנהרה כדי שתהיה כדאיות בכלל לטובת העניין.

עופר הינדי: לכן בהיבט התעבורתי אנחנו לא פותחים.

עופר הינדי: גם אם היה לזה יתרון תעבורתי מוכח, מה שאין היום בוודאות, יש גם צורך ביטחוני.

עופר הינדי: למעשה צריך להקים מעבר נוסף שזאת עוד נקודת כניסה לירושלים.

עופר הינדי: יש לנו בירושלים סדר גודל של פלוס-מינוס 18 מעברים, וזה מוסיף עוד מעבר כך שמגיעים ל-19 מעברים מכל הסוגים – יש של פלשתינאים, של מזרח ירושלמים וישראלים – ועלויות הביטחון בהקשר הזה של מעבר, זה דבר משמעותי מאוד.

עופר הינדי: אתה בטח נוסע בכביש 443 ואתה רואה את המעבר החדש שבנינו לאור פסיקת בג"ץ עם כל המשמעויות.

אופיר אקוניס: זה שייך לך?

עופר הינדי: כן.

עופר הינדי: בין היתר.

אופיר אקוניס: אני רוצה לומר לך שזה דבר יפה מאוד.

אופיר אקוניס: גם מבחינה חשיבתית הייתה שם חשיבה מאוד נבונה.

אופיר אקוניס: לא כולם הבינו את מה שאני אומר, אבל אתה מבין.

עופר הינדי: נכון.

אופיר אקוניס: עשינו ישיבת היערכות לגבי 443 וזה יפה מאוד.

אופיר אקוניס: אתה רואה שהדברים לא מתפתחים למחאה ציבורית רחבה כפי שחשבו למשל תושבי השפלה, מודיעין וכדומה.

אופיר אקוניס: כולם בסוף הבינו.

עופר הינדי: זה תפקידם.

עופר הינדי: לפעמים זה טוב לנו.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: אני גם הייתי חלק בתקופה מסוימת מהמחאה הזאת כי נעשו שתי ישיבות על 443 אבל הבנו.

אופיר אקוניס: יפה מאוד.

אופיר אקוניס: זאת עבודה חשובה.

בני כשריאל: אני רוצה להוסיף על דבריו של עופר הינדי.

בני כשריאל: הדילמה המדינית של שר הביטחון בין לסלול את הכביש הזה, בין עזריה לעזאין, הייתה לפני שהסירו את המחסומים והתחילו לפתוח את הכבישים של יהודה ושומרון לפלשתינאים.

בני כשריאל: היום המצב כבר שונה.

בני כשריאל: כנראה הם פחדו לעשות כאן כביש כזה לפלשתינאים, כביש שיש בו יותר מדיי מחסומים והפלשתינאים לא עוברים בכל הכבישים.

בני כשריאל: היום אנחנו אומרים שאנחנו לא עוצרים את הפלשתינאים גם מלנסוע בכביש מספר 1, את זה לא אמרנו, אלא אנחנו אומרים שאנחנו נותנים להם עוד נתיב כדי לנסוע בו.

בני כשריאל: כלומר, הם יוכלו להמשיך ולנסוע באותם כבישים ואנחנו לא חוסמים אותם בפניהם אלא אנחנו נותנים להם עוד נתיב אחד.

בני כשריאל: הנתיב הנוסף שנותנים להם, כמו שעופר הינדי אמר, מוריד את החיכוך בין כולנו.

בני כשריאל: יש כאן אינטרס לאומי.

בני כשריאל: שר התחבורה מוכן להשתתף בזה.

בני כשריאל: אגב, גם ראש הממשלה דיבר על הכביש הזה בזמנו כאשר הוא היה כאן לפני הבחירות וגם אחרי הבחירות.

בני כשריאל: הוא אמר שהכביש הזה חייב להיסלל.

בני כשריאל: הוועדה צריכה לבקש משר הביטחון, מאחר שהשתנו התנאים באזור שלנו, גם בפתיחת המחסומים, לשקול מחדש לסלול את הכביש הזה, מה עוד ששר התחבורה מוכן להשתתף בזה, או בכל עלותו או בחלק מעלותו.

בני כשריאל: שר התחבורה הוא זה שקידם גם את הפגישה אצלו.

בני כשריאל: כל הפורום הזה ישב גם אצל שר התחבורה.

בני כשריאל: אני חושב שוועדת הכלכלה צריכה לבקש את זה משר הביטחון.

אופיר אקוניס: אתה אומר שאחרי שיהיה אישור עקרוני או לא עקרוני אבל אישור של שר הביטחון, של משרד הביטחון, הדבר כבר מתוקצב?

בני כשריאל: הוא לא מתוקצב, אבל שר התחבורה הודיע בפירוש.

אופיר אקוניס: הודיע, בסדר, אבל הוא צריך לתקצב.

בני כשריאל: אני מאמין לשר התחבורה.

אופיר אקוניס: גם אני.

בני כשריאל: מה שהוא הבטיח לי, הוא קיים.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אופיר אקוניס: אני מסכים אתך.

אופיר אקוניס: גם אנחנו עובדים אתו בשיתוף פעולה.

בני כשריאל: העלויות כאן הן לא עלויות גבוהות.

בני כשריאל: בשלב הראשון העלויות הן לא גבוהות.

בני כשריאל: מדובר ב-25 מיליון שקלים.

בני כשריאל: משרד התחבורה משקיע מיליוני שקלים בכבישים של מעלה אדומים ועכשיו בעבודה משקיעים 240 מיליון שקלים.

אופיר אקוניס: הכביש עליו הינדי דיבר, ההרחבה משני צדדיו, זה כביש 1?

אופיר אקוניס: הכביש העולה בין מעלה אדומים לירושלים.

בני כשריאל: זה כבר מתוקצב.

קריאה: זה בביצוע.

אופיר אקוניס: כמה זמן זה ייקח?

אופיר אקוניס: זה נראה סיוט גדול לנסוע בכביש הזה, גם למטה אבל בעיקר למעלה.

קריאה: סוף 2011.

נחום גבאי: במידה מסוימת שינינו את התוכניות של הכביש.

נחום גבאי: עושים שם רמפה מיוחדת שגם היא עולה 8-9 מיליון שקלים.

אופיר אקוניס: אם כן, זה מסודר.

אופיר אקוניס: בסדר.

בני כשריאל: הנושא השני הוא פינוי הבדואים משטח G.

בני כשריאל: כאן ועדת הכלכלה חייבת להיכנס לנושא הזה.

אופיר אקוניס: תסביר לנו למה אנחנו צריכים להיכנס.

אופיר אקוניס: מי אמור לפנות אותם?

אופיר אקוניס: הבנו שהם נכנסו לשטח שהוא בתוך השטח שלך ובעצם יוצרים חיץ בין מעלה אדומים לקידר שביקשו להיכנס אליך כשכונה.

אופיר אקוניס: משרד הפנים, מי מאשר את הכניסה של קידר כשכונה במעלה אדומים?

בני כשריאל: אין לזה קשר.

בני כשריאל: אלה שני דברים שלא קשורים אחד לשני.

שלמה מושקוביץ: הוועדה בסוף החליטה לא לאשר.

בני כשריאל: לא, היא החליטה לעכב את ההחלטה שלה בגלל קידר.

שלמה מושקוביץ: עקב התנגדות של התושבים.

בני כשריאל: קידר ישבו ביום חמישי האחרון והצביעו 90 אחוזים בעד.

אופיר אקוניס: בסדר, אמרת ש-90 אחוזים רוצים.

בני כשריאל: כן, זה היה ביום חמישי האחרון.

בני כשריאל: לפני כן הייתה התנגדות.

בני כשריאל: לאור המצב היום, הם ראו שיש להם בעיה.

אופיר אקוניס: אם כן, זה לא קשור.

אופיר אקוניס: איך מפנים אותם?

לאה ורון: ברגע שיפנו את הבדואים, אפשר יהיה לעשות רצף מקידר למעלה אדומים.

אופיר אקוניס: הם רצו את ההצטרפות למעלה אדומים גם בלי הרצף הטריטוריאלי.

בני כשריאל: אין מה לקשור את קידר לפינוי הבדואים משטח G.

בני כשריאל: המינהל האזרחי מסכים לפנות אותם והוא כבר הגיע לסיכום עם הבדואים, עם עורכי הדין שלהם.

בני כשריאל: אנחנו גרענו שטח מאצלנו ונתנו להם שטח.

בני כשריאל: הבדואים רוצים וכולם רוצים.

בני כשריאל: העניין הוא לקשור את הקצוות.

בני כשריאל: קמה ועדה של משרד הבינוי והשיכון בראשותו של משה מרחביה, מנהל המחוז במשרד השיכון, ביחד עם הצבא, ביחד עם כל הגורמים אבל שום דבר לא התקדם.

בני כשריאל: התקיימו כמה ישיבות, היה סיור בשטח, אבל שום דבר לא מתקדם.

בני כשריאל: צריך להביא את מינהל מקרקעי ישראל, את אגף התקציבים, את משרד הבינוי והשיכון ואת נציגי המינהל האזרחי לוועדת הכלכלה, לומר להם שיחליטו מאיפה בא הכסף.

אופיר אקוניס: מה עלות המעבר שלהם?

עופר מיטל: סביב מעלה אדומים, סדר גודל של 500 משפחות.

אופיר אקוניס: ראינו אותם על המצוק, מלמעלה ומלמטה.

אופיר אקוניס: ראינו איזושהי התפשטות מכיוון צפון-מערב.

עופר מיטל: נכון, על זה אני מדבר.

עופר מיטל: אני מדבר על כל הבדואים האלה.

עופר מיטל: הרעיון הוא להקים איזושהי שכונה עם 500-550 בתים, מול מצפה יריחו, בשטח שנמצא בשטח השיפוט של מעלה אדומים.

עופר מיטל: יש הבנה אתם ויש הסכמה.

עופר מיטל: כדי לבנות את אותה שכונה ולתת להם את התשתיות הבסיסיות, שבית המשפט החליט שלהעתיק בדואים, לא מספיק שאתה מעביר אלא אתה צריך לתת להם פתרון והפתרון הזה מחייב קיבוע וקיבוע מחייב תשתיות עד ראש המגרש.

עופר מיטל: זה אומר מים, ביוב, חשמל וכולי.

עופר מיטל: בשכונה שקיבענו, זה מה שעשינו.

עופר מיטל: בשכונה הזאת יש כבר 199 משפחות ואי אפשר להכניס אפילו כבשה נוספת.

עופר מיטל: האתר הזה, קיבוע של המשפחות האלה ותשתיות ותשלום פיצויים, אחרי אותה ועדה של מרחביה, מגיעים ל-60 מיליון שקלים.

עופר מיטל: זה 42 מיליון שקלים התשתיות ועוד סדר גודל של 15 מיליון שקלים פיצויים.

עופר מיטל: הפיצויים האלה, זה בעקבות הפיצויים שניתנו לבדואים אחרי הבג"ץ.

אופיר אקוניס: פיצוי על מה?

עופר מיטל: על זה שאתה מעתיק אותו מהיכן שהוא נמצא.

בני כשריאל: פינוי-בינוי.

עופר מיטל: זה לא משהו שאפשר לוותר עליו.

עופר מיטל: כל השכונה הזאת קמה במתכונת הזאת.

אופיר אקוניס: מי החליט על הפיצויים?

אופיר אקוניס: מה אלה הפיצויים האלה?

אופיר אקוניס: בשבוע הבא אנחנו הולכים להצעה לסדר של חבר הכנסת אורלב לגבי שכונות במרכז הארץ, כמו למשל כפר שלם, למשל שכונת הארגזים, למשל שכונות נוספות בתל אביב ולא ראיתי שמתנדבים לתת להם פיצוי על קרקע שב-1948 התיישבו עליה בברכת המדינה.

שלמה מושקוביץ: דמי הסכמה.

שלמה מושקוביץ: בבג"ץ התקבלה החלטה ושילמו לאנשים.

שלמה מושקוביץ: אנשים קיבלו פיצויים עבור ההעתקה שלהם.

אופיר אקוניס: כמה זמן הם יושבים במקום?

בני כשריאל: הקרקע לא שלהם.

אופיר אקוניס: היא הנותנת, אבל כמה זמן לכאורה הם יושבים במקום?

בני כשריאל: גם עכשיו הקרקע לא שלהם.

בני כשריאל: הם יושבים על קרקע שהיא לא שלהם.

אלי הר ניר: הם נמצאים במעלה אדומים למעשה מהרגע שהעיר התחילה לקום.

בני כשריאל: הם התחילו להתיישב כאן.

בני כשריאל: גם אנחנו קצת אשמים בזה שנתנו להם כאן עבודה.

בני כשריאל: הם עובדים כאן באזור התעשייה, בעירייה, ולכן הם התקבעו כאן.

בני כשריאל: אם לא היו נותנים להם עבודה, הם היו ממשיכים לנדוד.

עופר מיטל: אם כן, אלה המספרים.

30063: אני חושב שדווקא זאת דוגמה לאחד הנושאים שאפשר להשפיע עליהם והם לא קשורים לגורמים חיצוניים אלא בהבנה פנימית של הגורמים השונים שזה חשוב.

30063: פעמיים יש חשיבות.

30063: פעם אחת להעביר את הבדואים ופעם שנייה, לאפשר אזור בנייה למעלה אדומים.

30063: יש כאן זיקה אלא שהיא אולי הדוקה מדיי מבחינת האוצר.

30063: האזור שבו נמצאים הבדואים, ניתן לבנות עליו 500 יחידות דיור שכדי לאפשר אותם לבנייה, צריך לעשות אדמות סקר.

30063: הסברנו להם שזאת לא רק הקפאה אלא זאת גם בנייה.

30063: במדיניות אדמות הסקר בתקופה הקרובה, על פי הוראת שר הביטחון, אנחנו הכנסנו, לפי הצעתו של בני, את הנושא הזה לסדר עדיפות קריטי.

30063: בג"צים בנושאים רגישים אחרים, יש להם אולי עדיפות.

לאה ורון: תעצור לרגע ותסביר למה הכוונה באדמות סקר.

30063: אדמות סקר, זה תהליך טכני אבל חשוב שבא לבחון את הבעלות על הקרקע.

30063: זה כאשר לא ברור למי הקרקע שייכת ועד כדי כך זה לא ברור, שאי אפשר לעשות שם שום דבר בלי הבירור הזה.

30063: זה גם לוקח הרבה זמן וזה גם עולה כסף.

יגאל יוסף: מה עושה קו כחול?

30063: קו כחול בודק בתחום הבנייה הקיים את השטחים.

30063: יושב כאן אדריכל מושקוביץ שהוא מומחה.

30063: קו כחול בודק בתחום הבנייה.

שלמה מושקוביץ: זה מתרגם את אדמות המדינה שהיו פעם באמצעים לא משוכללים לאמצעים יותר משוכללים.

30063: אני בא עכשיו מאלמוג, שם יש שינוי בתוך התב"ע של הישוב כתוצאה משינוי התב"ע, מתיירות למגורים, והסתבר שיש ספקות על הבעלות ועכשיו צריך לעשות שם גם תהליך.

אופיר אקוניס: מי טוען לבעלות?

30063: זה דיון אחר.

30063: קודם כל, יש יועצים משפטיים חרוצים.

אופיר אקוניס: אנחנו יודעים מי ממציא את זה.

30063: בוא נחזור לעניין שלנו.

30063: לא כל טענה היא לא נכונה אבל לפעמים עדיף לברר לפני שאתה משקיע ואחר כך אתה נתקע.

30063: למשל, מט"ש עופרה זה דבר ידוע שהשקיעו הרבה כסף בלי לטפל בסוגיה הקרקעית ועכשיו הכל תקוע.

אופיר אקוניס: נכון.

30063: יש מספיק דוגמאות למה כן צריך לבדוק.

30063: אני עוסק בזה מאז אני בתפקיד כי אני רואה בזה חשיבות לא לחזור על השגיאות של הדרום, במיוחד כאשר יש ויכוח על 1E שראיתם אותו, בוודאי שהאזור של ה-ג'אנים, הוא פוטנציאל בנייה יותר פשוט ממקום אחר כי הוא צמוד דופן למעלה אדומים.

30063: אלא מה, האוצר אומר – והרפרנטים הנוגעים בדבר של השיכון והמינהל – שהכסף שיבוא, יבוא ממחצית התקבולים של 1,500 יחידות הדיור.

30063: אם כן, זאת הביצה והתרנגולת.

30063: כאן סיכמנו ש-2 מיליון שקלים ייתנו למשרד השיכון, ויושב כאן הסגן של משה מרחביה, כדי להתחיל את התכנון.

30063: דווקא כאן הייתה צריכה להתקבל החלטה יותר אמיצה ויותר של מנהיגות ולא משרד הביטחון כאן הוא הגורם אלא יש כאן גורמים שמתעסקים בבדואים, יודעים איך עושים את זה.

30063: למדנו כבר שאם נדחה את זה, זה יהיה יותר קשה.

30063: יש אפשרות לפנות, יש קצת טענות של מטה בנימין לגבי הקרבה אליהם, אבל בוא נאמר שיש לאן ויודעים איך.

30063: הפתרון של 1,500 יחידות דיור הוא לא מהווה פתרון מלא לכל הבדואים אלא הוא פתרון חלקי כי זה מה שנותנים ב-1,500 יחידות דיור שמהוות 50 אחוזים מתקבולי המינהל.

30063: זאת פשרה שלי עם הרפרנטים של האוצר וזאת לא החלטה של המדינה.

30063: אם הייתה החלטה מדינית, היא לא הייתה קושרת בין התקבולים של המינהל לבין הפינוי של הבדואים.

30063: אלה שני דברים ששניהם צריכים להיות.

30063: בסוף, אם באוצר יחברו אותם, זה לא מזיק, אבל זאת לא התניה.

30063: היה צריך להוביל כאן החלטה לפינוי משמעותי מיידי של הבדואים.

אלי הר ניר: יש רק דבר אחד שצריך להוסיף, למרות שהתיאור היה מפורט ודי מדויק.

אלי הר ניר: לצוות התכנון יש מתכנן.

30063: כן.

אלי הר ניר: צוות התכנון, מה שאומר מהנדס העיר שלי, הוא לא יוכל להשלים את עבודתו משום שבדיוק בקצה שהשכונה החדשה הזאת צריכה להתחבר למעלה אדומים, שם יש אדמות סקר שלא הושלמו.

30063: לכן אמרתי שמדובר בביצה והתרנגולת.

בני כשריאל: אדמות הסקר הללו, זה לא בדיוק אורי אריאל.

בני כשריאל: אנחנו ביקשנו את אדמות הסקר כבר לפני שבע-שמונה שנים.

בני כשריאל: הייתה בעיה במינהל האזרחי שלא היה להם כוח אדם ולא היה להם תקציב לכוח אדם.

בני כשריאל: לכן הם עשו שם שביתה איטלקית והם לא עשו את אדמות הסקר.

בני כשריאל: אנחנו דווקא הצענו שאנחנו נממן את זה והמינהל האזרחי לא רצה את המימון שלנו למרות שלא פעם ולא פעמיים ולא עשר פעמים באנו ואמרנו שאנחנו נממן את התקציב שלהם.

בני כשריאל: הם לא עשו ולכן עכשיו זה נתקע.

בני כשריאל: זה הגיע עכשיו להקפאת הבנייה, אז היה כאן תרגיל, אבל בסך הכל בעיקרון, המינהל האזרחי לא הקים את הדברים האלו בגלל ויכוח על כוח אדם.

30063: לפי דעתי אפשר לקדם את זה.

בני כשריאל: בסדר, אנחנו מבקשים שיקדמו את זה.

בני כשריאל: אני לא יודע מה קורה עם ה-2 מיליון שקלים.

בני כשריאל: אני שמעתי ממשרד השיכון שאמר שאם הם לא רואים, הם לא מתכננים.

אופיר אקוניס: אנחנו נבדוק את העניין הכספי.

בני כשריאל: אני רוצה לומר כמה דברים בנושא של הבנייה.

בני כשריאל: מעלה אדומים לא יכולה להישאר בלי בנייה, כמו שאמרתי בתחילת הסיור.

בני כשריאל: אין לנו עתודות קרקע לבנייה.

בני כשריאל: היום הקרקע הכי זמינה לבנייה היא 1E.

בני כשריאל: אני מבקש ממך לא רק כיושב ראש ועדת הכלכלה אלא כחבר בכיר בצוות הייעוץ של ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: לא בצוות הייעוץ.

בני כשריאל: לא משנה.

בני כשריאל: יש לך השפעה די גדולה עליו ואנחנו יודעים את זה.

בני כשריאל: אתה יושב אתו אחת לשבוע.

בני כשריאל: אם אנחנו לא בונים את 1E, לא תהיה בנייה במעלה אדומים.

בני כשריאל: גם שטח G שאנחנו רואים, הוא לטווח של שבע-שמונה שנים.

אופיר אקוניס: בוא נעשה סדר בדברים.

אופיר אקוניס: ההפקדה, הייתה החלטה להפקיד.

שלמה מושקוביץ: הייתה החלטה להפקיד.

אופיר אקוניס: אבל לא הייתה הפקדה.

אופיר אקוניס: לגבי 1E.

שלמה מושקוביץ: לא הופקד.

אופיר אקוניס: לא הופקד בפועל למרות שצו ההקפאה לא אוסר הפקדה.

אופיר אקוניס: תסביר לנו היכן הדברים עומדים עכשיו.

30063: אני לא יכול להסביר.

30063: מה שאני יכול לומר זה מה שכל אחד מבין.

30063: זה עניין מדיני.

30063: השאלה של קידום תוכניות ב-1E היא לא שאלה טכנית.

30063: מי שיודע, זה בכלל לא משנה באיזה שלב עומדים.

30063: עצם ההחלטה מהווה את העניין ולא שלב הקידום שלה.

30063: זה בדיוק כמו שהיה במקומות אחרים.

אופיר אקוניס: בוא נצא מנקודת הנחה שה-26 בספטמבר לא פקטור בכלל לגבי זה.

30063: בוא נגיד בדרך אחרת.

30063: עד ההקפאה זה לא אושר, בלי קשר להקפאה.

30063: בזמן ההקפאה, בוודאי שלא.

30063: יודע ראש העיר שבזמנו ביקש להכניס ליום העצמאות קרוואן.

30063: בקטע הזה אני דווקא לא התלהבתי, אבל לבני יש מהלכים אצלנו והוא קיבל הנחות.

30063: עזרנו לו להכניס את הקרוואן ואחר כך הוא לא רצה להוציא אותו.

בני כשריאל: זה לא נכון.

30063: אחר כך נשאר השלט.

בני כשריאל: לא נשאר.

30063: תן לספר סיפור.

30063: חוש הומור.

30063: אחרי כן יצא הקרוואן, נשאר השלט.

אופיר אקוניס: מה היה בשלט?

בני כשריאל: כאן תוקם מבשרת אדומים.

אופיר אקוניס: זה עדיין קיים.

בני כשריאל: כן.

30063: אמרנו שנעזוב את השלט.

30063: אני אומר ששאלת 1E היא לא שאלה שקשורה להקפאה והיא תידון בנפרד.

בני כשריאל: אפשר לעשות את זה גם בשלבים.

בני כשריאל: נכון ש-3,500 יחידות דיור נשמע ככמות גדולה מאוד, אבל אפשר לאשר חלק מהתב"עות.

בני כשריאל: אפשר לאשר 600 יחידות דיור.

בני כשריאל: אפשר לאשר את זה באופן חלקי.

בני כשריאל: אני סומך על שלמה מושקוביץ, אדריכל המועצה, שהוא ידע בדיוק איך לסדר את זה.

בני כשריאל: לשם כך אני צריך את הסיוע שלך, כי אחרת אנחנו עוצרים.

לאה ורון: ההפקדה אורכת זמן והשאלה היא אם לא לנצל את הזמן.

בני כשריאל: אפשר להקדיש את 600 יחידות הדיור לאנשי הביטחון כאן.

בני כשריאל: הנושא של סיום הגדר.

בני כשריאל: ראית שהתחילו את הגדר והשקיעו בה כסף רב.

בני כשריאל: בגלל תקציבים ובגלל עדיפויות, יושב כאן האיש הנכון לענות על כך, עצרו את הכל.

בני כשריאל: כאשר אלוף הפיקוד היה כאן, הראינו לו איך הכסף נזרק לפח.

בני כשריאל: מתחילים משהו, לא גומרים אותו, ואז מה שהם עשו, גם כן נהרס.

בני כשריאל: המדינה שלנו יודעת לעשות הרבה דברים כאלה, אבל כאן אין בעיה מדינית לבנות את הגדר.

בני כשריאל: החלטת ממשלה כבר הייתה.

בני כשריאל: יש אמנם בג"ץ שצריך להידון בנושא של חלק מהגדר אבל גם כאן אני לא חושב שתהיה בעיה.

בני כשריאל: ברגע ששר הביטחון יגיש את עמדתו, הבג"ץ יסתיים תוך ימים.

עופר הינדי: לגבי גדר הביטחון.

עופר הינדי: עד 2007 הממשלה הנחתה שבמקום בו מבחינת הליך סטטוטורי זה יכול לעבור, תעבור כולל על כל תוכנית שאושרה על ידי הממשלה, כולל מה שעשינו באריאל, אפילו קצת בעמנואל, במעלה שומרון עשינו.

בני כשריאל: בעמנואל הם עשו את הגדר בבית הספר, בין החלק הספרדי לחלק האשכנזי.

עופר הינדי: אני רק אומר באיזו מציאות היינו.

עופר הינדי: לאחר מלחמת לבנון השנייה והמלצות ועדת ברודט ביחס לתקציב מערכת הביטחון וכל הדברים האלה, לא היה ניתן למערכת הביטחון להשקיע את כל המשאבים האלה בכמויות, ודיברנו כאן על סדרי גודל של מאות מיליוני שקלים.

אופיר אקוניס: אז איך אתם מחליטים איפה?

עופר הינדי: ההחלטה שהתקבלה על ידי הממשלה, על ידי שר הביטחון, שסדר העדיפות הוא כפי שאמרתי לך, הוא קודם כל התיחום בין יהודה ושומרון לאורך מדינת ישראל וירושלים.

עופר הינדי: זאת המהות של העניין הזה ושם אנחנו עובדים.

עופר הינדי: תוואי מעלה אדומים, אתה מדבר על תוואי של בערך 55 קילומטרים.

עופר הינדי: בהנחה שאנחנו עוברים תהליכים משפטיים, אתה מדבר כאן על היקף של 55 קילומטרים שזה סדר גודל של מעל חצי מיליארד שקלים שצריך להשקיע בזה.

עופר הינדי: האם זה נכון וחשוב?

עופר הינדי: התשובה היא חד משמעית, כן.

עופר הינדי: השאלה על חשבון מה וכרגע זה לא בסדר העדיפות.

עופר הינדי: השלמת ירושלים מבחינתנו עומדת בסדר עדיפות בעניין הזה.

עופר הינדי: זאת המשמעות.

אופיר אקוניס: מתי זה כן יהיה כאן לפי דעתך?

עופר הינדי: מתי שיחליטו שרוצים לעשות את זה.

30063: צריך לומר ששאלת התקציב היא על סדר היום.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על חלק מתקציב 2011-2012?

30063: יש כאן את הגדר שצריך להמשיך אותה עד ההפקדות.

אופיר אקוניס: זה יעמוד מול הגדר במצרים?

30063: הכל עומד מול הכל.

30063: ביום שלישי אנחנו פוגשים את ראשי עוטף עזה ושדרות וזה יעמוד מול כיפת ברזל.

30063: יש תקציב ביטחון והוא מאוים כפי שכל שנה עושים.

30063: יכול להיות שצריך לראות איך מטפלים בזה במסגרת התקציב.

אופיר אקוניס: ביום חמישי בלילה תהיו חכמים, בסוף ישיבת הממשלה.

אופיר אקוניס: מתקיימת ישיבה מיוחדת על התקציב.

אופיר אקוניס: ההחלטה היא אצלכם, לא? אתם תתוקצבו, נכון?

אופיר אקוניס: זה מה שיקרה ביום חמישי בלילה.

אופיר אקוניס: אני שואל על התקצוב הפנימי.

עופר הינדי: אני יודע באיזה נתח תקציבי אני עובד ואני אומר לך שעל פי הערכת המצב התקציבית שכרגע עומדת בעניין הזה, זה לא עומד בשנים הקרובות על הפרק.

אופיר אקוניס: הבנתי.

אופיר אקוניס: זה בדרג אחר.

בני כשריאל: עידוד, פיתוח וחיזוק התעשייה מישור אדומים.

בני כשריאל: כמובן שזה דבר הצהרתי, אבל נמצא כאן יגאל יוסף ידידנו שהוא מנהל האגף הזה של אזור פיתוח ביחד עם צבי אביבי.

בני כשריאל: יש לנו כמה תקציבי פיתוח שאנחנו ביקשנו.

בני כשריאל: השר היה כאן.

בני כשריאל: אני מבקש שני דברים.

בני כשריאל: ראשית, לתמוך בשר בנושא של המשך מתן עדיפות לאומית א' למישור אדומים.

בני כשריאל: עד היום זה היה וב-2011 חושבים על זה מחדש בוועדת הכספים ובמשרד האוצר.

בני כשריאל: שר התעשייה אמר שהוא יעשה הכל כדי שאזור עדיפות לאומית א' ימשיך להיות במעלה אדומים.

בני כשריאל: אני מבקש כאן את התמיכה של ועדת הכלכלה בשר בעניין הזה.

בני כשריאל: הדבר השני הוא הנושא של פיתוח אזור התעשייה.

בני כשריאל: יש שם כמה דברים בפיתוח שצריך לעשות אותם.

בני כשריאל: מעבר להסכמים שהיו לנו אתם כאשר הם הפריטו את אזור התעשייה והעבירו לרשויות המקומיות, יש לנו אתם ויכוח.

בני כשריאל: הוויכוח הוא לא גדול אלא הוא על כמה מאות אלפי שקלים ואלה לא סכומים גדולים.

בני כשריאל: אנחנו מבקשים מוועדת הכלכלה לעזור בנושא.

אופיר אקוניס: מה היה עם שר התעשייה?

אופיר אקוניס: מה הוא הציע?

יגאל יוסף: הבעיה כאן היא שהיה הסכם שהעבירו את האחריות של המשך השלמות הפיתוח לעירייה.

יגאל יוסף: במקרה כזה לכאורה כבר אין מה לעשות.

יגאל יוסף: ראש העיר אומר שיש חסרים או דברים שצריך לקחת בחשבון.

יגאל יוסף: אותו הסכם הפרדה היה מאוד כללי ומאוד עקרוני וקשה מאוד להיכנס לפרטים.

יגאל יוסף: אני סיכמתי שנשב עם הצוות שלו כי אם יהיה ניתן להוכיח בעליל שהיו אלמנטים כאלה ואחרים שלא נלקחו בחשבון ולא יכלו להילקח בחשבון, אנחנו נבדוק איך לתקצב אותם באופן חריג.

יגאל יוסף: אם תתקבל כאן החלטה שוועדת הכלכלה אומרת לתקצב אותם על אף ההחלטה, כי השתנו הנסיבות, בעיות כלכליות וכולי, נראה איך מתנהלים עם זה.

בני כשריאל: היושב ראש יודע יותר טוב ממני.

בני כשריאל: אני לא מכיר את דרכי העבודה של הוועדה, אבל הוועדה יכולה לפנות לשר התעשייה שישקול את זה מחדש, את הנושא הזה של הפיתוח וגם לתמוך בנושא של המשך מתן עדיפות לאומית א' לאזור.

אופיר אקוניס: אפשר להוציא מכתב על כך.

בני כשריאל: על הפלשתינאים דיברנו.

אופיר אקוניס: דיברנו עליהם ויש גם הצעת חוק עכשיו בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אני לא יודע מה קורה אתה.

אופיר אקוניס: אני אחד היוזמים שלה ואני ארצה לשמוע מה קורה אתה.

אופיר אקוניס: העדכון האחרון שקיבלתי מיושב ראש הקואליציה היה שהממשלה רוצה להכניס בהצעה איזשהו שינוי, אבל לא ברורה לי מהותו כי אני נמצא כאן, אבל אני עכשיו הולך לכנסת ואני אנסה לבדוק.

אופיר אקוניס: יש שם שאלה האם זה יחול רק על ישראלים שחשופים לחרם או גם על פלשתינאים שמקיימים חרם.

אופיר אקוניס: יש 25 חברי כנסת, ביניהם אני.

אופיר אקוניס: אם אתה יכול להטיל סנקציות על ישראלים שמעודדים חרם או גם על אחרים, זרים, שמעודדים חרם וזה כולל את הרשות הפלשתינית.

30063: אני בא עכשיו מצפון ים המלח, שם זה נוגע גם לחקלאות וגם הם ביקשו אותו הדבר.

30063: בהחלט העלו שם רעיונות שאני לא יודע כמה הם נכונים לתעשייה, אבל בין היתר הם אמרו שאם יהפכו את זה לחברות כוח אדם פלשתיניות – אני מדבר על עובדים – ויהיו חשבוניות, גם יוכלו ברשות לגזור מס, ואז יכול להיות שיהיה להם אינטרס שהתשלום לעובדים יהיה במזומן.

30063: הם מציעים למעלה מאלף שקלים לעובד לשלושה חודשים כדי שלא יוכלו לעבוד.

30063: שאלת החרם היא גם על המוצרים וגם על העובדים.

30063: כאשר מדברים שלום, צריך לראות אם ניתן להעביר את זה גם לראש הממשלה ואני כמובן אעביר לשר הביטחון, כך שתהיה הידברות עם הגורמים המוסמכים לנסות להשפיע, אם לא יבואו עובדים.

30063: זה ישליך גם על התעשייה וגם על החקלאות וגם על הפרנסה.

30063: אני חושב שזה לא עניין לחקיקה.

אופיר אקוניס: אגב, אני מסכים אתך במאה אחוזים.

אופיר אקוניס: הבעיה היחידה הייתה שאנחנו עוקבים אחרי הדבר הזה כבר כחצי שנה ואני אומר לך לדאבון הלב, אנחנו גם הצענו רעיונות אופרטיביים.

אופיר אקוניס: אתה צריך חודש אחד לא להעביר כסף לפלשתינאים, אתה יכול לעשות את זה בהחלטת קבינט ששותפים לו שר הביטחון, ראש הממשלה ושרים אחרים, והרי יש מנופי לחץ.

אופיר אקוניס: שום מנוף לחץ ישראלי לצערי לא הופעל על הפלשתינאים בעניין הזה, על ההנהגה הפלשתינאית.

אופיר אקוניס: אגב, ההנהגה הפלשתינאית טועה בעניין הזה טעות גדולה בהרבה מובנים ולא רק ביחס עם ישראל אלא ביחס שלה לתושבים שלה.

אופיר אקוניס: זה בראש ובראשונה פוגע בהם.

אופיר אקוניס: תן להם פרוספרטי כלכלי, פחות ילכו לטרור, פחות יאיימו על הרשות הפלשתינאית וכדומה וכדומה.

אופיר אקוניס: הם לא עשו כלום.

אופיר אקוניס: אגב, גם הצד שלנו לא עשה כלום.

אופיר אקוניס: גם הקבינט, לדאבון הלב אני אומר את זה.

אופיר אקוניס: לכן הגענו למתווה הזה של חקיקה.

אופיר אקוניס: אם יבואו ויאמרו עכשיו בממשלה שהם מקפיאים לחודש את העברת הכספים, תאמין לי שזה יכול לקרות.

אופיר אקוניס: חוץ מזה שאני יודע – לא משער אלא יודע בוודאות – שזה עלה בשיחות מדיניות רמות דרג שאני לא בטוח שיש גבוהות מהן.

אופיר אקוניס: אפילו כאן שמעתי שיש איזה חלחול מסוים גם לצד השני ובהחלטה אמריקאית-ישראלית-פלשתינית משותפת יש איזו הרגעה של הדבר הזה ואני שומע עכשיו שסלאם פיאד מדבר דברים חדשים.

בני כשריאל: אלה שמועות שהגיעו אלינו.

אופיר אקוניס: מי שיודע, יודע מה הוא מדבר.

אלי הר ניר: בשבת האחרונה היה כינוס ביריחו ובכינוס הזה אמרו להם שני דברים.

אלי הר ניר: הם אמרו שבגדול הם רוצים לדחות את כל המהלך בשלוש שנים.

אופיר אקוניס: זה לא פרוזאי.

אופיר אקוניס: אני יודע במה המדובר.

אופיר אקוניס: אני עסקתי בזה רבות בחצי השנה האחרונה.

אופיר אקוניס: אלה דרגים מאוד גבוהים.

אופיר אקוניס: האמירה הזאת, היא לא פרוזאית.

אלי הר ניר: שיתכוננו הפועלים הפלשתינאים לשלם מס לרשות בגין אישורי עבודה.

אופיר אקוניס: זאת בעיה אצלם.

אופיר אקוניס: זה כמו שבאים בטענות לחלק ממשרדינו ושואלים מה מטילים עלינו מסים עקיפים.

אופיר אקוניס: זה מס שהטילה הרשות הפלשתינית.

אופיר אקוניס: אתה חושב שכל מס שמטיל משרד האוצר אני אוהב?

אופיר אקוניס: לא, אבל אני משלם.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אני דווקא כן רואה איזשהו סוג של איזושהי אמירה.

אופיר אקוניס: איתן, אין לנו שום בעיה, לי באופן אישי, אני לא מהמחוקקים את עצמם לדעת.

אופיר אקוניס: אם אני מגיע להסדר, כמו שעשינו עם הבנקים ובדברים אחרים, אנחנו יכולים להשהות חקיקה.

אופיר אקוניס: חקיקה היא לא דבר מקודש ובזה אני מסכים אתך.

אופיר אקוניס: בני, תעדכנו אותנו, תמשיכו לעדכן אותנו.

בני כשריאל: אנחנו נעדכן.

אופיר אקוניס: אתה אומר שבשבת יש כינוס המשך עם פיאד.

אלי הר ניר: בשבת הבאה.

בני כשריאל: בנושא הזה של הקפאת הבנייה באזור התעשייה.

בני כשריאל: עקב הלחץ שלך ושל חברי הכנסת וראש הממשלה, הבינו שאי אפשר לעצור את החיים.

בני כשריאל: תיקנו את חוק ההקפאה בכך שנותנים אפשרות לא להקפיא באופן גורף גם את הבנייה באזור התעשייה והמסחר והתרבות.

בני כשריאל: כאן שמו לנו מוקש.

בני כשריאל: הקימו ועדת חריגים לדון בזה.

בני כשריאל: כל דבר שנכנס לוועדת חריגים, נכנס ולא יוצא.

בני כשריאל: אני רוצה כאן להודות לאיתן ברושי.

בני כשריאל: לאחרונה נתנו לנו ארבעה-חמישה פרוייקטים באזור התעשייה – תחנת דלק, מפעל שראית שהקים את היסודות – והתחילו לבנות.

בני כשריאל: הנושא הזה הוא פשוט לא יתכן.

בני כשריאל: אני חושב שזה חלק מוועדת הכלכלה משום שזה לא רק פוגע בכלכלתה של העיר אלא זה פוגע בכלל בכלכלתה של מדינת ישראל.

בני כשריאל: ברגע שאתה עוצר תעשייה, זה מה שקורה.

לאה ורון: יש לכם עוד פרוייקטים שתקועים בוועדת החריגים?

בני כשריאל: כן.

בני כשריאל: גם לנו וגם לברקן וגם באריאל.

בני כשריאל: אנחנו מביאים לכאן יזמים בדם ויזע.

בני כשריאל: באמת, צריך לשכנע אותם, הולכים לכל יזם ויושבים אתו.

בני כשריאל: אני יושב באופן אישי עם כל בעל מפעל פוטנציאלי ומסביר לו.

בני כשריאל: לא יתכן שאחרי שגמרנו את הכל והחליטו את מה שהחליטו לגבי שחרור אזור התעשייה, הסבירו לנו ששמים את החריגים לגבי אזורי תעשייה שמא לא נשקר להם ונכניס מגורים דרך מבני תעשייה.

בני כשריאל: אמרנו שוועדת חריגים זה דבר הוגן, נביא את זה לוועדת חריגים, נביא את התכניות, נראה את השטח שהוא בדיוק באזור התעשייה, נראה למה הוא קיים, איזה מפעל הוא צריך וכולי כדי שלא תהיה כאן אי הבנה ויחשבו שמדובר במגורים שיחליפו את המפעלים.

בני כשריאל: דבר כזה לא יתכן.

בני כשריאל: אנחנו עוברים כאן דרך ייסורים, מושכים אותנו ומושכים אותנו עד ה-26 בספטמבר.

בני כשריאל: אם כן, לשם מה הקימו ועדת חריגים?

בני כשריאל: לא היו צריכים להקים ועדת חריגים.

אופיר אקוניס: איתן יענה.

בני כשריאל: איתן עושה עבודה יפה.

30063: ההקפאה היא טוטאלית.

30063: עוד מעט היא מסתיימת, אבל נכון לרגע זה היא טוטאלית על הכל.

30063: החריגו 492 יחידות דיור, בתוך זה גם מעלה אדומים, אבל לצערי עד עכשיו לא התחילו את הבנייה במעלה אדומים.

אופיר אקוניס: כמה החריגו כאן?

30063: קרוב ל-100.

אלי הר ניר: 89.

בני כשריאל: נתנו 89 יחידות דיור.

30063: אני לא מאשים את ראש העיר.

30063: אני רק מציין את העובדה.

30063: החרגנו כאן 89 יחידות דיור ובדקתי עם המנכ"ל לפני הישיבה, עד היום זה לא בוצע.

בני כשריאל: אני אומר לך למה.

בני כשריאל: נתתם את זה למונופוליסט.

30063: אנחנו החרגנו כאן יחידות שעד לרגע זה לא בנו אותן.

אופיר אקוניס: למה לא בנו?

בני כשריאל: אני אומר לך.

30063: ההקפאה חלה גם על מוסדות חינוך, מוסדות דת וגם על התעשייה.

30063: בחינוך החרגנו גם במעלה אדומים.

אופיר אקוניס: מה לגבי הגנים שדיברת אתי עליהם?

בני כשריאל: בשנה הבאה.

אופיר אקוניס: בספטמבר הם לא ייפתחו.

בני כשריאל: לא ייפתחו.

בני כשריאל: בית הספר הממלכתי-דתי לא ייפתח בספטמבר בגלל ועדת החריגים.

בני כשריאל: גן ילדים לא ייפתח ב-1 בספטמבר.

30063: מאחר שגם אני הייתי ראש רשות, אני קודם כל הייתי אומר תודה על מה שקיבלתי ועכשיו הייתי מסביר מה חסר לי.

30063: תמיד צריך לראות גם את החצי המלא של הכוס.

30063: למרות ההקפאה, אנחנו אישרנו כל מה שמשרד החינוך הגדיר בצורך ותקצב.

30063: אנחנו הקצינו קרקע, אם הייתה כזאת, ולא עצרנו.

30063: אין ילד שלא לומד כאן בגן בגלל משרד הביטחון.

30063: אישרנו היקף עצום של מבנים יבילים שגם זה בקו כחול, אבל לא אחזור על הדברים.

30063: אנחנו עומדים עכשיו בפני קבוצה קטנה של כ-20 מבנים יבילים בישובים בהם יש בעיות ואנחנו דנים בזה.

30063: בסך הכל מערכת החינוך יש לה תשובה.

בני כשריאל: לא דיברתי על מערכת החינוך.

30063: גם אם מגיע לתעשייה, בתעשייה יש אפשרות להקל אבל אין חובה ואין אמירה גורפת שכל מה שמספקת התעשייה לערבים וליהודים הוא משוחרר.

30063: שחררנו כאן כמה דברים.

30063: אני מודע לצורך העירייה לאגרות ולתגמולים שמקבלים.

בני כשריאל: זה לא רק זה.

בני כשריאל: יזמים בורחים.

בני כשריאל: זאת לא רק האגרה.

בני כשריאל: היזם לא נשאר במקום.

בני כשריאל: יש לו כסף זמין להשקעה והוא לא יישאר כאן.

30063: ראשית, אני מתאר את העובדות, ושנית, אני מבין מה אתה אומר.

30063: אני אומר שיש בלי קשר להקפאה ולא רק ביהודה ושומרון, יש גם עוד אזורים עם בעיות, אבל מי שיודע, ובני יודע, שהמיקום של מעלה אדומים והשאלות שעולות, הן שאלות שהן מעבר לשאלות של רשות רגילה.

30063: אני אומר את זה על עוטף עזה, על שדרות ועל קו עימות בצפון.

30063: כל אזור, יש לו מאפיינים שיש בהם גם יתרונות וגם מגבלות.

30063: המציאות של ישוב כמו מעלה אדומים ויהודה ושומרון, בתוך תקופת ההקפאה, יש בה קשיים ואף אחד לא מתעלם מהם.

30063: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו כדי להקל על ראש העיר ועל התושבים, אבל אנחנו אמונים גם על ניהול החלטות הממשלה ועל המגבלות שההחלטות האלה מטילות.

30063: בנתיב הלא פשוט הזה אנחנו נעים.

30063: יש גם דברים שמתקדמים אבל ההקפאה היא הקפאה ולמדנו שאין הקפאות שמחות.

30063: ההקפאה הזאת כרגע היא בתוקף אבל למרות זאת אישרנו לא מעט דברים.

אופיר אקוניס: אני מקווה מאוד שכאשר ההקפאה הזאת תסתיים ב-27 בספטמבר, יחזרו לבנות כפי שאם אינני טועה, הנוסח היה במתכונת שהייתה קודם.

אופיר אקוניס: זה היה הנוסח, אם אני לא טועה, עליו הוחלט בקבינט וגם כמדיניות הממשלה.

אופיר אקוניס: אם כן, כמו שהיה קודם, אם זה משביע את רצונך, אני מקווה, ואם לא משביע את רצונך, תבקש עוד.

אופיר אקוניס: יהיה טוב אם יחזרו למתכונת שהייתה קודם, שבסך הכל זאת מתכונת שאני לא יודע אם היא מספקת את הגושים אבל באמת נותנת להם עדיפות גדולה מאוד.

אופיר אקוניס: כפי שאתה יודע, אתה בתוך הקונצנזוס של הגושים יחד עם גוש אריאל וגוש עציון.

בני כשריאל: כבר לא.

אופיר אקוניס: ממש כן.

בני כשריאל: לא בהקפאה.

אופיר אקוניס: אני לא מדבר על ההקפאה.

אופיר אקוניס: אני מדבר על היציאה מההקפאה.

אופיר אקוניס: די, גמרנו.

אופיר אקוניס: שמע, בוא נצא מנקודת הנחה שאנחנו אחרי ההקפאה.

בני כשריאל: תראה את עופר הינדי, הוא מחייך.

אופיר אקוניס: בסדר, הוא מחייך.

אופיר אקוניס: הוא גם לא מחליט.

אופיר אקוניס: עם כל הכבוד, היו עוד דברים.

עופר הינדי: אין דבר בחיוך שלי.

אופיר אקוניס: אני חושב שלא נערב כאן את הגורמים המקצועיים, האם ההחלטה הייתה נכונה או לא הייתה נכונה.

עופר הינדי: החיוך הוצא מהקשרו.

אופיר אקוניס: לכן, כאשר נגיע לזה, אני רואה שיש כאן דברים, אבל אני מבקש מכם, גם ממך מר ברושי וגם משר הביטחון שהוא בעצם קובע בשבילך ולא אתה קובע, להיות קשוב לצורכיהם של הישובים, בעיקר ובראש ובראשונה לישובים שהם בתוך הקונצנזוס.

אופיר אקוניס: זה ברור כשמש, גם לפלשתינאים.

אופיר אקוניס: הם יכולים להתווכח על הדברים, אבל בסוף לא יהיה ויכוח.

אופיר אקוניס: בטוח שהם יתווכחו על הכל.

אופיר אקוניס: אני יוצא מנקודת הנחה שהוויכוחים הם גם על תל אביב אבל הם יתווכחו.

אופיר אקוניס: אני גם אדבר עם שר הביטחון.

אופיר אקוניס: אנחנו בהידברות טובה ואני אבקש ממנו.

אופיר אקוניס: אני אומר לו שמה שהוא יכול במסגרת ההישגים שהוא השיג, והוא השיג בזמן האחרון הישגים ואני מדבר ברמה המדינית, אפשר פשוט להיות נדיב ולהיות קשוב לצורכיהם של הישובים.

אופיר אקוניס: לגבי החרם.

אופיר אקוניס: אני חייב לך תשובה, גם לדברי המנכ"ל כי אני שומע באמת בדרגים הגבוהים ביותר.

אופיר אקוניס: אני לא יודע מה מר ברושי שמע לאחרונה, אבל אני אומר לכם שיש שם איזה סוג של התקדמות מסוימת שהתבקשה להיות עדיין בתוך מינון תקשורתי נמוך כדי לא לפגוע בכל אחד.

אופיר אקוניס: הם יחזרו בהם, אנחנו נחזור בנו, יהיו לחצים – זה בתוך מינון נכון.

אופיר אקוניס: אתה גם תעדכן אותי כמובן כי אתה הראשון לפי דעתי שהבאת את זה אלי לוועדת הכלכלה וקיימנו דיונים ואנחנו ממשיכים בהם.

אופיר אקוניס: אם יש לנו הצלחות, זה טוב.

אופיר אקוניס: לגבי התקצוב.

אופיר אקוניס: אנחנו נקבל את בקשתך ונשאל מה קורה באגף התקציבים גם לגבי התקצוב של בעיקר השכונות הבדואיות.

אופיר אקוניס: דרך אגב, אני גם די נדהם מזה שאנשים פולשים לקרקע ואחר כך מקבלים פיצוי שלא אמורים לקבל אותו, אבל זאת החלטה שאני מבין שכבר אי אפשר להתמודד אתה.

אופיר אקוניס: זאת החלטה חלוטה.

שלמה מושקוביץ: מה שכן משלמים, זה גודל היחידה שהם מקבלים.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: נשמע את הדברים.

אופיר אקוניס: אני מדבר על העיקרון.

אופיר אקוניס: העיקרון הוא פנטסטי.

אופיר אקוניס: זה הדבר המטורף.

אופיר אקוניס: אתה יודע שיש ויכוח בישראל הריבונית, אנשים ישראלים שמשלמים מסים ועובדים כל הזמן, הם לא השתלטו על המקום אלא אמרו להם לשבת שם, אבל עכשיו רוצים לפנות אותם לטובת פרוייקט חדש ולא מוכנים להגיע אתם להסכמה של פרומיל מהכסף שאני שומע כאן שנותנים למשפחה שפלשה כאן באמצע הישוב שלך ולפי מה שהבנתי היא פלשה לא מזמן.

בני כשריאל: סעיף אחרון.

בני כשריאל: ב-15 ביוני שלחנו לך מכתב כדי שתעזור לנו מול אגף התקציבים על השלמת קריית תרבות במעלה אדומים.

אופיר אקוניס: נכון.

בני כשריאל: השלד נבנה.

בני כשריאל: הנה, זה השלד.

אופיר אקוניס: מפעל הפיס?

בני כשריאל: לא.

בני כשריאל: זה השלד של אולם למרכז תרבות.

בני כשריאל: משרד הבינוי והשיכון לפני 12 שנים, כאשר הוא בנה את כל העיר, היה בונה את מוסדות הציבור והוא התחיל לבנות והעמיד את זה במצב של שלד.

בני כשריאל: מצב של שלד, בא אגף התקציבים ואמר שיש ועדת ברודט, עכשיו תקבלו תקציבים.

בני כשריאל: אחרי תקופה מסוימת הפסיקו את ועדת ברודט ואין ועדת ברודט ואין כלום.

בני כשריאל: נשארנו עם השלד הזה.

בני כשריאל: אנחנו אמרנו שמשרד הבינוי והשיכון באמת עשה מעל ומעבר, גם בנה את השלד, אמר שהוא נותן לזה 4 מיליון שקלים מתוך עלות כל המבנה של 600 מקומות ישיבה, שזה אומר 25 מיליון שקלים.

בני כשריאל: אמרנו שנלך על השלב הראשון של האולם ונבנה 400 מקומות ישיבה ונוריד את זה ל-18 מיליון שקלים.

אופיר אקוניס: מה אתה צריך מהם?

בני כשריאל: אגף התקציבים הבטיח שהוא יעזור.

בני כשריאל: אודי ניסן הבטיח שהוא יעזור בנושא הזה.

בני כשריאל: אנחנו ביקשנו מאגף התקציבים סך של 10 מיליון שקלים כדי לסיים את העבודות.

בני כשריאל: אנחנו מביאים חלק מתקציבנו דרך מפעל הפיס, מה שמגיע ממפעל הפיס.

אופיר אקוניס: אם כן, זה מגיע ממפעל הפיס.

בני כשריאל: מפעל הפיס מביא את הכסף שלו, את ה-4 מיליון שקלים.

בני כשריאל: משרד הבינוי והשיכון מביא את ה-4 מיליון שקלים שלו.

בני כשריאל: סך הכל 8 מיליון שקלים, כך שחסרים לנו 10 מיליון שקלים שבזמנו אגף התקציבים הבטיח גם ליושב ראש הכנסת רובי ריבלין.

בני כשריאל: זאת התחייבות מתמשכת.

בני כשריאל: הבטיחו לנו את זה אבל עברה קדנציה ועוד קדנציה ולא עשו את זה.

בני כשריאל: היה שם שאול צמח שהיום הוא מנכ"ל משרד התשתיות ואז הוא היה הרפרנט שלנו וגם הוא הבטיח את זה.

בני כשריאל: זה עבר מדור לדור וזה לא נעשה.

בני כשריאל: השלד עומד במקומו וכבר הפך להיות מפגע כאשר נכנסים אליו כל מיני גורמים שליליים שלא נעים לומר זאת ולפרט מי הם.

בני כשריאל: התחילו את הבנייה, נא לסיים אותה.

בני כשריאל: אנחנו מוכנים להביא חלק מהכסף, כמה שיש לנו.

אופיר אקוניס: נדבר עם שר האוצר.

בני כשריאל: הקפאת הבנייה גורמת לנו נזקים.

בני כשריאל: אין לנו תקציבים ואנחנו עניים מרודים.

בני כשריאל: אני מבקש, עכשיו זאת שעת רצון כאשר הם רוצים להעביר את תקציב 2011-2012.

בני כשריאל: אני מבין שצריך להגיע גם לוועדת הכספים וגם לוועדת הכלכלה.

בני כשריאל: אתה כיושב ראש ועדת הכלכלה, יש לך מספיק השפעה על ועדת הכספים בראשותו של חבר הכנסת גפני ואתם יכולים להביא את האוצר למצב שהוא יממן את זה, מה גם שהוא כבר הבטיח לנו שהוא יממן את זה.

אופיר אקוניס: ההבטחה היא של אודי ניסן?

בני כשריאל: של אודי ניסן.

אופיר אקוניס: יש לך דוקומנט?

בני כשריאל: לא.

בני כשריאל: הוא הבטיח את זה לרובי ריבלין והוא אמר את זה גם במשרד הבינוי והשיכון, שהוא מוכן לעזור.

בני כשריאל: הוא אמר את זה גם לצביה אפרתי מאגף הפרוגרמות.

אופיר אקוניס: אני אדבר עם שר האוצר.

בני כשריאל: הוא התחיל כבר באישור של 2 מיליון שקלים.

אופיר אקוניס: תודה רבה לכם.

אופיר אקוניס: תודה לכולכם.