הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת העלייה לדיון בהצעת חוק העברה ללא תשלום של שידורי ערוץ ייעודי, כנסת 18, פרוטוקול מספר 2, 2010-07-05 10:00

אופיר אקוניס: שלום לכם, אנחנו בישיבה השנייה להיום, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 44) (העברה ללא תשלום של שידורי ערוץ ייעודי), של חברי הכנסת: אילטוב, אלקין, סולודקין, מילר, (מוץ) מטלון, חמד עמאר, אנסטסיה מיכאלי, פניה קירשנבאום וליה שמטוב.

אופיר אקוניס: אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר אקוניס: ההצעה אושרה בקריאה הראשונה במליאת הכנסת ב-16 במארס, ואנחנו נמשיך ונכין אותה לקריאה השנייה והשלישית.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ', האם רצית לומר משהו?

אופיר אקוניס: יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאני לא אשתתף בדיון.

אופיר אקוניס: בכל מקרה חשוב לי להגיד שאני לא משתתפת בדיון הזה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הערתך נרשמה.

אופיר אקוניס: לאה ורון: את רוצה להסביר למה?

אופיר אקוניס: יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי כבר עשר פעמים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: לא, אני חושב שבדיון הקודם עסקנו בזה.

אופיר אקוניס: יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, רק שיצא בתקשורת עדיין שאני כביכול לא אמרתי, אז החלטתי להגיד.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ' מודיעה שאיננה משתתפת בדיון.

אופיר אקוניס: האם מישהו מהמציעים רוצה להוסיף, לעדכן אותנו, חבר הכנסת אלקין, ממה שקרה בזמן הזה, בחודשיים וחצי הללו?

אופיר אקוניס: רוברט אילטוב: ארבעה חודשים וחצי.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: 16 במארס.

אופיר אקוניס: שלושה חודשים וחצי.

אופיר אקוניס: רוברט אילטוב: אנחנו רוצים להגיד שהגיע הזמן להתקדם בהצעת החוק ונודה לך מאוד אם נמשיך בהכנה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: ולכן היא על שולחננו.

אופיר אקוניס: רוברט אילטוב: תודה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: אם אין הערות נוספות כלליות, אנחנו ממשיכים.

אופיר אקוניס: בעצם, אנחנו מקריאים את זה מחדש, נכון?

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: ניר ימין: "הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 44) (העברה ללא תשלום של שידורי ערוץ ייעודי), התש"ע-2010 תיקון סעיף 6לד 1.

אופיר אקוניס: בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 6לד(ב), האמור בו יסומן "(1)", ואחרי פסקה (1) יבוא: "(2) הוראות פסקה (1) לא יחולו על משדר ערוץ ייעודי לפי סעיף 6לד1.

אופיר אקוניס: " תיקון סעיף 6נה 2.

אופיר אקוניס: בסעיף 6נה(ב) לחוק העיקרי, האמור בו יסומן "(1)", ואחרי פסקה (1) יבוא: "(2) על אף האמור בפסקה (1), בעל רישיון לשידורי לוויין לא יגבה תשלום בעד העברת שידוריו של משדר ערוץ ייעודי, כהגדרתו בסעיף 6א".

אופיר אקוניס: " זאב אלקין: יש לי שאלה לגבי הנוסח, דיברנו על זה עוד במהלך הקריאה הראשונה.

אופיר אקוניס: לדעתנו, במידה וקיימת דרך – ואני חושב שקיימת דרך – כדאי להחריג מהחוק את האפשרויות שקיים הסכם טרם החוק, זאת אומרת שהחוק לא יפגע בהסכמים הקיימים בין המובילים לבין הערוצים הייעודיים.

אופיר אקוניס: לפי מיטב ידיעתי, יש הסכם כזה בין ערוץ 9 ל"הוט" ויש הסכמים דומים בין "יס", נדמה לי, לערוץ 24.

אופיר אקוניס: רוברט אילטוב: מה זה קשור להסכם?

אופיר אקוניס: חוק הוא מעל הסכם.

אופיר אקוניס: זאב אלקין: כן, אבל אני לא חושב שיש סיבה לפגוע בדברים שסוכמו על דעת שני הצדדים.

אופיר אקוניס: רוברט אילטוב: אבל לא סוכמו דברים.

אופיר אקוניס: אתם רוצים התייעצות בין-סיעתית?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב, אני מוכן להפסיק את הישיבה לחמש דקות – באמת, אני רציני לחלוטין.

אופיר אקוניס: אתם שניכם מציעים, ואין לי שום בעיה.

אופיר אקוניס: רוברט אילטוב: למיטב ידיעתי, אין הסכמות.

אופיר אקוניס: מרינה סולודקין: שלושתנו מציעים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: שלושתכם.

אופיר אקוניס: אתה רוצה שהמציעים ייצאו לחמש דקות?

אופיר אקוניס: רוברט אילטוב: לדעתי אין הסכמות.

אופיר אקוניס: אני יכול לבדוק את זה שוב, אבל - - - דנה נויפלד: יש - - - מיכל רפאלי כדורי: יש חוזים חתומים, זה לא עניין של דעה.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: אני מבקש חמש דקות הפסקה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר אחר כך אני רוצה גם להסביר מה משמעות ההצעה הזאת, ברשותכם, אני עוד לא התייחסתי.

אופיר אקוניס: (הישיבה נפסקה בשעה 10:10 ונתחדשה בשעה 10:15).

אופיר אקוניס: אני מחדש את הישיבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלקין.

זאב אלקין: אני שוב חוזר על הצעתי ואני מקווה שעל דעת כל המציעים – חברת הכנסת מרינה סולודקין, זה גם על דעתה – שכמו שדיברנו כבר במהלך הקריאה הראשונה, אנחנו מעוניינים, במידה ויש דרך משפטית לזה ולדעתי אין סיבה שלא, להחריג מהחוק את ההסכמים הקיימים כדי שהוא לא יפגע בהסכמים שכבר קיימים בין הפלטפורמות לבין הערוצים הייעודיים.

זאב אלקין: אתי בנדלר: עורך-דין ניר ימין קרא את נוסח הצעת החוק אבל כולם יצאו מתוך הנחה שכולם מכירים על מה הצעת החוק מדברת, ולכן לא הסבירו אותה שוב, אז אני רוצה להסביר שוב.

אופיר אקוניס: וגם להתייחס להערתו של יושב-ראש הקואליציה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר: בוודאי.

אופיר אקוניס: זה פתיח לדברים.

אופיר אקוניס: החוק היום מחייב בעל רישיון לערוץ שידור ייחודי, לרבות בעל רישיון לערוץ ייעודי, לשלם דמי מעבר לחברת הכבלים ולחברת "יס", שמהצד השני מחויבת על-פי החוק להעביר את שידוריהם, ויש מנגנון בחוק כיצד יש לקבוע את דמי המעבר האלה.

אופיר אקוניס: כפי שאני שומעת, התנהל משא ומתן בין הכבלים לבעלי הרישיון לערוצים ייעודיים, כשיש היום רק שניים – ערוץ 9 וערוץ 24, ערוץ המוסיקה – ואותו דבר בין בעל רישיון לשידורי לוויין, וככל הנראה עם חלק מהם הגיעו להסכמות – אינני יודעת עם מי – אנחנו נשמע מייד אם הגיעו להסכמה.

אופיר אקוניס: מה שמוצע כאן, מעבר לשאלה האם ראוי לקבוע בחקיקה פטור לתשלום דמי מעבר כשמדובר בסכסוך עסקי בין חברות מסחריות, מה שמוצע כאן זה שאלה שפעלו בהתאם להוראות הדין, ניהלו משא ומתן בתום-לב וחתמו על הסכמים מסחריים, הם ימשיכו לשלם, ומי שלא פעל כנדרש ונמנע מחתימת הסכם לתשלום דמי מעבר, הוא יהיה פטור לחלוטין.

אופיר אקוניס: אני סבורה שיש כאן אפליה לרעה של אותם ערוצים, של אותם גורמים שכן הגיעו להסכם, ואני לא בטוחה שהאפליה הזאת היא אפליה ראויה.

זאב אלקין: אבל זה עובד לשני הכיוונים.

זאב אלקין: מרינה סולודקין: נכון.

זאב אלקין: זאב אלקין: הרי יש פלטפורמות שכן הגיעו להסכם עם אותו ערוץ.

זאב אלקין: יש פלטפורמות שהגיעו ויש פלטפורמות שלא.

זאב אלקין: אתי בנדלר: אז מי שלא הגיע להסכם, יהיה פטור מתשלום, לפי ההצעה שלך.

זאב אלקין: לא.

זאב אלקין: של הערוץ.

זאב אלקין: את כרגע מסתכלת על זה מצד הערוצים ואומרת שזה יוצר אפליה בין הערוצים.

זאב אלקין: אני מסתכל על זה מצד הפוך – מצד הפלטפורמות.

זאב אלקין: יש פלטפורמות שהגיעו להסכם, ולכן אם החקיקה תחול עליהן, למעשה רטרואקטיבית מפרקים להן הסכם קיים.

זאב אלקין: אתי בנדלר: אבל מה אומר ההסכם?

זאב אלקין: מי שחתם על הסכם, אומר אני משלם; מי שנמנע מלהגיע להסכם, אמר, אני, למרות החובה - - - זאב אלקין: יש שני צדדים להסכם.

זאב אלקין: הצד השני אומר – אני מקבל את הכסף ומוותר על הטענות.

אתי בנדלר: על איזה טענות?

רוברט אילטוב: לכן אני מציע לאזן את הדבר הזה ולא להחריג אף אחד.

רוברט אילטוב: אתי בנדלר: בואו נגיד כך – יש "הוט" ו"יס" מצד אחד, יש 9 ו- 24 מהצד השני.

רוברט אילטוב: אני מוכרחה לומר בכנות שאני לא יודעת מי קשור להסכם עם מי מתוך הצדדים האלה.

רוברט אילטוב: דנה נויפלד: אפשר לפרט את זה.

רוברט אילטוב: זאב אלקין: אפשר לפרט את זה.

אתי בנדלר: אפשר לפרט, אבל נניח לצורך העניין שאני לוקחת את ערוץ 24, שניהלה משא ומתן והגיעה להסכם עם אחת משתי הפלטפורמות האלה, דהיינו או עם "יס" או עם "הוט".

אתי בנדלר: מה זה אומר?

אתי בנדלר: מי שהיא ניהלה איתו משא ומתן וחתמה איתו על הסכם – היא תצטרך להמשיך לשלם לו.

אתי בנדלר: מי שהיא נמנעה מלעשות את זה, למרות חובתה לעשות את זה, היא תהיה פטורה לגמרי.

אתי בנדלר: זאב אלקין: או הפוך.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: קח את הצד השני.

אתי בנדלר: "הוט" או "יס" – אם הם הגיעו להסכם עם ערוץ 24, לצורך העניין, הם ימשיכו לקבל.

אתי בנדלר: אם הם לא הגיעו להסכם בגלל שערוץ 24 לא הסכימו לשלם להם, הם ימשיכו לא לקבל מהם כספים.

אתי בנדלר: מאיזה צד שאני לא מסתכלת על זה, אני סבורה שיש בעיה מאוד קשה עם ההחרגה הזאת.

אתי בנדלר: יורם מוקדי: עם עצם החקיקה או עם הסייג?

אתי בנדלר: אם מסתכלים מהצד שלנו, אלה שכן חתמו על הסכם ומקיימים אותו, למה שהם עכשיו ייפגעו?

אתי בנדלר: מה שמתבקש פה, שאלה שחתמו על הסכם לא ייפגעו.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: אין לי כאן את פרוטוקול הישיבה הקודמת אבל האם זה לא עלה?

אתי בנדלר: זה לא עלה כל זה?

אתי בנדלר: עלה.

אתי בנדלר: זאב אלקין: אני דיברתי על זה.

אתי בנדלר: הם לא ייפגעו, השאלה אם הם ימשיכו לשלם או שיתבעו אותם.

אתי בנדלר: דנה נויפלד: הם ייפגעו.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: מר חן, בבקשה.

אתי בנדלר: ניצן חן: אני רוצה להציג כאן זווית נוספת של מועצת הכבלים והלוויין ולצטט לכם מהמלצת המועצה ממארס 2004, ועמדת המועצה היתה ולא השתנתה עד היום, ש"הערוצים הייעודיים הוקמו מהחלטת הממשלה כדי לתת מענה לצרכים חברתיים שהשידור המסחרי לא נותן להם מענה.

אתי בנדלר: הם נושאים בחיובים רגולטורים כבדים ונתונים תחת פיקוח ציבורי קפדני.

אתי בנדלר: הערוצים הייעודיים משודרים במסגרת חבילת הבסיס של הכבלים הלוויין ומשביחים אותה במידה חיובית, וזאת מבלי לקחת על כך תמורה כספית.

אתי בנדלר: בשל נימוקים אלה ונימוקים נוספים, המליצה המועצה כבר ב- 2004 על תיקון חוק התקשורת באופן שיפטור את הערוצים הייעודיים מתשלום דמי מעבר בתמורה לשידורו.

אתי בנדלר: יצוין כי על-פי המצב החוקי היום, הערוצים הפתוחים אינם משלמים דמי מעבר לפלטפורמות, קרי לכבלים וללווין, ולפיכך אין סיבה להפלות את הערוצים הייעודיים על בסיס אותו רציונל, בין הערוצים הפתוחים – ה- Broadcastream, לבין הערוצים הייעודיים.

אתי בנדלר: " זאת עמדת המועצה מ- 2004 והיא לא השתנתה עד עצם היום הזה.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

אתי בנדלר: רוברט אילטוב: זאת גם העמדה של המציעים, דרך אגב.

אתי בנדלר: דנה נויפלד: תיכף משרד התקשורת יגיב על ההצעה לגופה.

אתי בנדלר: אני רוצה להגיד לפרוטוקול לפחות, שהממשלה מתנגדת להצעה הזאת.

אתי בנדלר: מעבר למה שנאמר כאן אני רוצה להזכיר – חבל שחבר הכנסת אלקין לא כאן, אבל להשלים את דברי היועצת המשפטית – החוק עצמו קובע מנגנון שבהיעדר הסכמה, יש מנגנון לקבוע את דמי המעבר, הוא ייקבע על-ידי השר.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אנחנו עושים פה למעשה שני דברים.

אתי בנדלר: אל"ף, אנחנו גוברים על סמכותו של השר לקבוע את דמי המעבר, כלומר אנחנו פועלים בניגוד לתפיסה של החוק שיש לשלם עבור השימוש באותן תשתיות, ולא רק זאת שאנחנו מתגברים על סמכותו של השר, אלא גם על ההסכמות בין הצדדים.

אתי בנדלר: אני לא מבינה למה שמי שהגיע להסכם ימשיך לשלם, כאשר מי שפעל בניגוד לחובתו לשלם, לא ישלם.

אתי בנדלר: אני לא מצליחה להבין.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: זאת אומרת, את מצטרפת לעמדתי?

אתי בנדלר: דנה נויפלד: מצטרפת לעמדתך.

אתי בנדלר: אני לא מבינה מה ההצדקה.

אתי בנדלר: זה לתת פרס למי שנמנע מלשלם עד היום, עכשיו אנחנו נותנים לו עוד פרס שהוא גם לא יצטרך לשלם מחר.

אתי בנדלר: לא מצליחה להבין את ההסדרה הזאת.

אתי בנדלר: כרמל שאמה: האם יש לכם איזו הסתייגות כתובה בנושא או הצעה אחרת לעניין הזה?

דנה נויפלד: לא.

דנה נויפלד: ההצעה שלנו זה ההצעה שבחוק – חוק התקשורת.

דנה נויפלד: נתי ביאליסטוק-כהן: ההצעה זה החוק, החוק שקיים היום.

דנה נויפלד: כרמל שאמה: אתם רוצים לשנות?

דנה נויפלד: נתי ביאליסטוק-כהן: לא.

דנה נויפלד: אנחנו לא מעוניינים בשינוי הזה ואסביר בכמה מלים.

לאה ורון: מי אדוני?

לאה ורון: נתי ביאליסטוק-כהן: נתי ביאליסטוק-כהן, יועץ בכיר למנכ"ל משרד התקשורת.

לאה ורון: אני לא רוצה להתייחס לחלק השני של מה שעלה כאן

לאה ורון: כרגע כי זה להתייחס לנדבך נוסף במה שאנחנו חושבים מראש שהוא לא צריך להיעשות.

לאה ורון: אנחנו חושבים שההסדר שקיים היום בחוק, שלפיו יש חובה של העברה – ואגב, לשים את הפלטפורמות ואת הערוצים על משטח שווה זה לא כל כך הוגן משום שהחובה שחלה על הפלטפורמות לשדר אותם עוד לפני שהם אפילו שילמו, קוימה, החובה של התשלום לא קוימה בהסכם הזה.

לאה ורון: לכן, אנחנו סבורים שההסדר במקרה של סכסוך מסחרי בין שני גופים שמנהלים עסקים שקבוע בחוק, שלפיו השר יכריע – הוא הסדר ראוי ונכון בהקשר הזה.

לאה ורון: דנה נויפלד: לא מכריע.

לאה ורון: הוא קובע את המחיר.

לאה ורון: נתי ביאליסטוק-כהן: הוא קובע את המחיר, כן.

לאה ורון: חובת ההעברה קיימת, חובת התשלום קיימת, המחיר הוא במחלוקת לצורך העניין ובזה יכריע השר.

לאה ורון: לסבר את האוזן, עבודה כלכלית בהקשר הזה – אגב, על סמך עבודה כלכלית או כמעט על סמך עבודה כלכלית, "הוט" בשעתו חתמה על הסכמים עם הערוצים האלה.

לאה ורון: עבודה כלכלית על עלות העברת הערוץ בלוויין הושלמה במשרד וכרגע נמצאת לקראת סיום לצורך העניין וקבלת הכרעה בדרך של שימוע.

לאה ורון: לכן, אנחנו חושבים שההסדר הזה הוא ההסדר הנכון ואין צורך לקיים את הדיון הזה.

לאה ורון: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

לאה ורון: לאה ורון: נציגת המחלקה המשפטית של משרד התקשורת, עורכת-דין בר דור.

לאה ורון: מיכל בר דור: בהמשך לדברים של דנה ונתי, העמדה העקרונית של משרד התקשורת היא באמת להתנגד.

לאה ורון: יש בעצם גורם פרטי שמחזיק בתשתית ומשדר ערוץ ייעודי שעובר ועושה שימוש בתשתית הזאת, ועל כן הוא נדרש לשלם.

לאה ורון: ככל שהעמדה היא שמשדר הערוץ הייעודי אינו נדרש לשלם – מטעמים ציבוריים, חברתיים, תרבותיים וכן הלאה – אנחנו סבורים שאין מקום שהסבסוד הזה בעצם יהיה על חשבונו של הגורם הפרטי, ונכון יהיה שהמדינה היא זו שתסבסד את התשלום הזה.

לאה ורון: אתי בנדלר: רעיון מצוין.

לאה ורון: איפה האוצר?

לאה ורון: האוצר נמצא כאן?

לאה ורון: לאה ורון: האוצר התבקש להגיע ביותר מטלפון אחד, כולל שיחה שלי עם סגן הממונה על התקציבים, מר ערן פולק, שלבסוף לא מצא לנכון להגיע.

לאה ורון: אתי בנדלר: כי השאלה, אולי המציעים מוכנים לשקול את זה, להחיל את תשלום דמי המעבר על אוצר המדינה בסכום שיקבע השר.

לאה ורון: נתי ביאליסטוק-כהן: ככל שהמדינה סבורה שצריך באמת לפטור את הערוצים האלה.

לאה ורון: מיכל בר דור: כמובן.

לאה ורון: זה רק ככל שזו העמדה.

לאה ורון: דבר נוסף – בעצם, כללי המשחק פה היו ידועים כשמשדר ערוץ ייעודי ניגש למכרז, היה ברור שהוא נדרש לשלם לבעל התשתית, ועל כן, לבוא ולפטור אותו היום זה בעצם שבירה של כללי המשחק וגם איזושהי פגיעה במודל שעליו נשען כל השידור הרב-ערוצי.

לאה ורון: היו"ר אופיר אקוניס: רון אילון, בבקשה.

לאה ורון: רון אילון: בוקר טוב.

לאה ורון: מדובר כאן בחקיקה שדינה לעסוק בסכסוך מסחרי בין שתי חברות.

לאה ורון: החברות המדוברות הן "יס" – החברה שיש לי הזכות לנהל – וערוץ 9, לא בשום דבר אחר.

לאה ורון: היקף הסכסוך הוא כ- 400,000 שקלים בשנה – כדי שנבין מה הפערים.

לאה ורון: אני אומר לפרוטוקול –"יס" דורשת כ- 700,000 שקלים דמי מעבר, הרבה מתחת לשווי הכלכלי שנקבע לפלטפורמה דומה, הכבלים, על-ידי משרד התקשורת.

לאה ורון: אתי בנדלר: "יס" דורשת כמה?

לאה ורון: רון אילון: 700,000 שקלים.

לאה ורון: ערוץ 9 כרגע מסרב לשלם, אבל אם נלמד ממה שכנראה הוא משלם – ואני אומר את הדברים רק על סמך השערות אישיות שלי – כנראה הוא משלם לכבלים סדר גודל של 400,000 שקלים, זאת אומרת מדובר על פער הגיוני של 300,000 שקלים, ובזה הכנסת עומדת לעסוק בחוק זה ולפטור את הערוץ כליל מתשלום.

לאה ורון: אני חושב שההתערבות הזאת היא לא ראויה ולא צריכה להתקיים, והכנסת לא צריכה להתערב בסכסוך כזה.

לאה ורון: המחוקק קבע מנגנונים איך מסדירים סכסוך מסחרי.

לאה ורון: על משרד התקשורת, למעשה השר, לקבוע מה היקף התשלום הנדרש, ובא לציון גואל, ואני חושב שאין מקום להתערבות נוספת.

לאה ורון: גם אם יש מקום להתערבות כזאת, ודעתי לא תתקבל, אזי התוצאה של החוק הזה תהיה שאנחנו מפתחים ערוץ עם מעמד ייחודי – לא דומה לקשת, רשת, ערוץ 10 או כל אחד אחר.

לאה ורון: טועה ומטעה מועצת הכבלים והלוויין שאומרת שצריך להשוות את מעמדו של ערוץ 9 לערוץ 2 ולערוץ 10.

לאה ורון: היא טועה ומטעה בדבר אחד – ערוצים 2 ו- 10 משלמים על השידור שלהם.

לאה ורון: הם משלמים בכל רגע נתון, הם פשוט משלמים לרשות השנייה ולא משלמים לכבלים וללוויין.

לאה ורון: ואם החוק הזה יעבור, יהיה לנו כאן ערוץ שלא משלם לאף אחד, ומועבר באופן חופשי ובחינם, בלי לשאת בשום עלות של דמי המעבר שלו, דבר שאיננו ראוי.

לאה ורון: יתרה מכך.

לאה ורון: כבר נקבע בחקיקה – שלא יצאה לפועל אבל היא בתהליך – של ערוץ 10, שאם ערוץ רוצה לקבל הטבות והקלות מהממשלה, חובה עליו לעמוד בכל חובותיו הקודמות, ואני שואל כאן את השאלה שאני חושב שצריכה להישאל, האם ערוץ 9 עומד בכל חובותיו.

לאה ורון: למיטב ידיעתנו התשובה היא לא, ורגע לפני שהכנסת עוסקת במתן הטבות לערוץ 9, אני חושב שעל-פי התקדים ובטח על-פי הצדק הציבורי, היא צריכה לשאול האם הוא עומד בכל חובותיו לציבור ולוודא שהוא מקיים חובותיו אלה.

לאה ורון: יתרה מכך.

לאה ורון: גם אם עמדה זו לא תתקבל ובסך הכול לציבור – כפי שחברי הכנסת מייצגים אותו – יש אינטרס בלהעביר את ערוץ 9, אזי אני חושב שמי שצריך לשאת בעלות זאת המדינה.

לאה ורון: אם סבורה המדינה, או המחוקקים, שערוץ 9 צריך להיות מופץ בחינם – בניגוד לשאר הערוצים – חזקה על המדינה שתממן את העלות הזאת.

לאה ורון: בשביל כך יש תקציב מדינה ויש סעיפים רלוונטיים, וזאת לא תהיה הפעם הראשונה – ודאי לא האחרונה – שהמדינה מסבסדת משהו שהיא חושבת שהוא ראוי לסבסוד.

לאה ורון: זה לא צריך ליפול על כתפי הסקטור הפרטי ומשקיעים פרטיים במקרה הזה.

לאה ורון: לכן אני מבקש לדחות את הצעת החוק הזאת או לפחות לשנות אותה כך שעלות דמי המעבר – כפי שיקבע שר התקשורת – תיפול על ממשלת ישראל ועל מדינת ישראל ולא על גורם מסחרי.

לאה ורון: תודה.

לאה ורון: היו"ר אופיר אקוניס: יש פה הצעה – חבר הכנסת אלקין וחבר הכנסת אילטוב – להטיל בעצם את החוב הזה או את הדלתא הזאת על המדינה.

לאה ורון: אפשר להכניס את זה לחוק, אבל זה תלוי במציעים.

לאה ורון: רוברט אילטוב: אני קודם כול רוצה להתייחס.

לאה ורון: בבסיס ההצעה עומד הנושא של אפליה מתמשכת מול הערוצים הייעודיים, שהם כלכלית הרבה יותר חלשים מערוצי Broadcast שלא משלמים דמי מעבר.

לאה ורון: לכן אנחנו דוחים את כל מה שנאמר פה כי זה ממש לא צודק ולא רלוונטי.

לאה ורון: אנחנו רוצים להמשיך ואנחנו רוצים שהערוצים הייעודיים העתידיים גם כן ישתתפו באותו מהלך- גם הערוץ הערבי וגם הערוצים האחרים – ואין לי שום ספק שמבחינה כלכלית הם לא יוכלו לעמוד גם בעתיד בתשלומי דמי מעבר.

לאה ורון: לכן, להסיט את זה לוויכוח עסקי נקי בין ערוץ זה לחברה אחרת, זה לדעתי דבר שהוא לא מקובל.

לאה ורון: לכנסת יש את הזכות לחוקק חוקים וגם בנושאים אחרים הכנסת התערבה.

לאה ורון: כשערוצים הרבה יותר גדולים עם הרבה יותר כוח כלכלי לא הצליחו לעמוד בהתחייבויות, הכנסת התערבה, שינתה, זה דבר מקובל ואני לא רואה פה שום פסול כפי שמוצגים פה הדברים.

לאה ורון: לכן, אני מבקש - גם ההסתייגות שעלולה לפגוע ולהפלות את אלה שכן קיימו ולא קיימו, אני מבקש להוריד אותה ולהמשיך בחקיקה כפי שהיא.

לאה ורון: היו"ר אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלקין, אחר כך חברת הכנסת סולודקין ומארק מאירסון.

לאה ורון: זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מצטרף לטיעונים שהשמיע כאן חבר הכנסת אילטוב.

לאה ורון: אני חושב שבהחלט זכותו של המחוקק להחליט שהוא רוצה לתמוך בערוצים ייעודיים, ולכן ניתן לשנות גם את החקיקה הקודמת.

לאה ורון: בשביל זה קיים הבית הזה.

לאה ורון: לגבי הצעתי – היות ואני רואה שאין הסכמה עליה וגם בין הפלטפורמות – אני מציע שינוי.

לאה ורון: אני מציע להפוך אותה להסתייגות אישית שלי ועד להצבעה במליאה אני אחליט מה ייעשה בכך.

לאה ורון: אני חשבתי שאני מביא לכאן דבר בהסכמה, אני רואה שהוא לא בהסכמה.

לאה ורון: יש כאן מחלוקת וטענה שיכול להיות שזה יפלה מישהו.

לאה ורון: היו"ר אופיר אקוניס: מאה אחוז.

לאה ורון: נרשם, ואנחנו ממשיכים על-פי הצעתכם.

לאה ורון: זאב אלקין: היות וכך, אני מציע להישאר צמודים לנוסח המקורי, ואת הצעתי להפוך להסתייגות אישית שלי.

לאה ורון: אני אחליט מה לעשות איתה עד להצבעה במליאה.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: לא הבנתי למה אנחנו פותחים את אותו דיון שהיה כאן הרבה פעמים.

אתי בנדלר: כי זו ישיבה ראשונה בהכנה לקריאה שנייה-שלישית.

אתי בנדלר: חייבים לפתוח.

אתי בנדלר: מרינה סולודקין: אבל בדיון אני שומעת את אותן מלים.

אתי בנדלר: אני כל הזמן שומעת שערוץ 9 לא עומד בהתחייבויות, לא איכותי.

אתי בנדלר: אנחנו כבר אמרנו שזה ערוץ קהילתי, ערוץ ייחודי – כך היתה ההחלטה של שרת התקשורת דאז, לימור לבנת.

אתי בנדלר: אם רוצים לשמוע מה אמרתי בפעם הקודמת – שיהיו שני ערוצים קהילתיים, אחד בשפה הרוסית ואחד בערבית.

אתי בנדלר: בערבית – לצערי הרב – אני חושבת שהמדינה צריכה לדאוג לזה.

אתי בנדלר: בערבית לא היה ערוץ קהילתי, עכשיו יש ערוץ קהילתי בשפה רוסית.

אתי בנדלר: זאב אלקין: אולי עוד מעט יהיה בערבית, אני מבין.

אופיר אקוניס: אנחנו אישרנו.

אופיר אקוניס: מה קורה עם זה?

אופיר אקוניס: זאב אלקין: יש מכרז.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: מה קורה עם זה, חן?

אופיר אקוניס: אנחנו טיפלנו בזה פה לפני חצי שנה.

אופיר אקוניס: זאב אלקין: יצא מכרז.

ניצן חן: בזכות הטיפול של הוועדה וההקלות שנוצרו, שמונה קבוצות ניגשו למכרז.

אופיר אקוניס: באמת?

אופיר אקוניס: ניצן חן: ניגשו למכרז, קנו את ספר המכרז.

אופיר אקוניס: בסדר, זה יפה.

אופיר אקוניס: ניצן חן: באוקטובר זה ה"דד ליין" לגשת למכרז עצמו, ו-hopefully יהיה לנו ערוץ ערבי מסחרי.

אופיר אקוניס: באוקטובר ייבחר הזכיין, וארבעה חודשים לאחר מכן - - - רוברט אילטוב: בזכות ישראל ביתנו.

אופיר אקוניס: מרינה סולודקין: גם קדימה עם הליכוד.

אופיר אקוניס: אני קודם כול מאוד שמחה משום שזה היה הרעיון, וכל הזמן להשוות את הערוץ הזה עם משהו אחר – כל הזמן אנחנו צריכים לחזור.

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: אנחנו בכלל היינו צריכים מזמן להקים את הערוץ הזה.

אופיר אקוניס: מה שאני אומרת - אני בעד הנוסח הקיים.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: שעבר בקריאה הראשונה.

אופיר אקוניס: מרינה סולודקין: כן.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: אוקיי.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אלקין הודיע שהוא מגיש הסתייגות אישית והוא יחשוב גם מה לעשות איתה עד שזה יגיע.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: בבקשה, מר מוקדי.

אופיר אקוניס: יורם מוקדי: כבוד יושב-ראש הוועדה, אני בוועדה הזאת הרבה פעמים, והרבה פעמים באים לפה גופים שונים ומקוננים על מר גורלם ועל כך שהם לא יכולים לעמוד בדרישות השונות בהוראות החוק, ומבקשים הקלות.

אופיר אקוניס: אני חושב שמן הראוי שבאמת נפנה לערוץ 9 ולערוץ 24 ונשמע מה דעתם בנושא, כי בדיון הקודם לא שמעתי את דעתם ואני חושב שהיינו אמורים לשמוע אותם אומרים פה משהו – בין אם רע להם, טוב להם, והם בעד והם נגד.

אופיר אקוניס: הרי הם נשוא הדבר הזה, ושתיקתם יותר מרועמת.

אופיר אקוניס: אז קודם כול, מדוע הם לא פה ומדוע הם לא מדברים ומדוע הם לא שוטחים את טיעוניהם מדוע הם צריכים לקבל את ההקלה הזאת?

אופיר אקוניס: אין לי שום טענה לחברי הכנסת – חברי הכנסת עושים את עבודתם- יש לי טענה קשה לערוץ 9 ולערוץ 24 על כך שהם לא פה, ולא במקרה הם לא פה כי כנראה שיש להם חוזים והם רוצים לעמוד במילתם, וזו סיטואציה מאוד מוזרה שמישהו פה בעצם לא פה כדי לבקש את רחמי בית הנבחרים כדי שיפטור אותו מהוראות שנקבעו במכרז עוד בתחילת שנות האלפיים.

אופיר אקוניס: הרישיון של הערוצים האלה נגמר בקרוב, ויכול להיות מוארך על-ידי מועצת הכבלים בעוד שש שנים, אם הם רוצים ואם הם יעמדו בהתחייבויות שלהם, ולכן יש פה דיון – אני מוכרח לציין – די מוזר שבעצם מי שבאים לעזור לו, לא פה.

אופיר אקוניס: לאה ורון: הם כמובן הוזמנו לישיבת הוועדה מבעוד מועד.

אופיר אקוניס: זה ברור.

אופיר אקוניס: מר מאירסון, בבקשה.

אופיר אקוניס: מארק מאירסון: אני מתחיל במילה האחרונה של מר מוקדי, שזה דיון מוזר.

אופיר אקוניס: לאה ורון: מר מאירסון, תאמר לוועדה את מי אתה מייצג.

מארק מאירסון: אני מייצג את חברת "מדיה מוסט", שמייצגת ערוצים בין-לאומיים בשפה הרוסית - RTVi ועוד כמה ערוצים.

מארק מאירסון: זה דיון מוזר בנסיבות מוזרות, ולא ברור לי על מה מדברים.

מארק מאירסון: אמר פה מנכ"ל "יס" – זה גופים פרטיים.

מארק מאירסון: גוף פרטי צריך לשלם לגוף פרטי.

מארק מאירסון: המכרז לערוצים ייעודיים היה לערוצים פרטיים שקיבלו זכות להתקיים מפרסומת ולכלכל את עצמם, ואם הם לא מצליחים – הם צריכים או להיסגר, או לפתוח מכרזים מחדש ולא לחפש איזשהו סיוע סיעודי כשהם על ערש דווי, וצריכים לשלם עבורם.

מארק מאירסון: פה גם נפלה המילה שהמדינה צריכה לשלם, זאת אומרת אני – משלם המסים ישלם לערוץ 9, לערוץ 24, לערוץ הערבי, לא יודע למי, בגלל שהם לא יכלו להתקיים.

מארק מאירסון: אנחנו עובדים ב- 48 מדינות ואני לא שמעתי שום דבר כזה.

מארק מאירסון: ובכל מדינה – פה זה ככה, במדינה אחרת אנחנו משלמים, במדינה אחרת משלמים לנו – אבל אף אחד לא מתערב, ולא המחוקק ולא דיונים.

מארק מאירסון: הרי יש גם דיונים על הרפורמה, זאת פרשה אחרת.

מארק מאירסון: הם הלכו למכרזים והם ידעו שצריך יהיה לשלם, אבל כמו במדינת ישראל – יהיה בסדר, אחר כך נטפל בזה.

מארק מאירסון: הלכו למכרזים וגם ידעו שיש פרסומות בעוד כמה ערוצים, באישור המועצה, הגוף הסטטוטורי שאישר את הפרסומות בהגבלות.

מארק מאירסון: הם ידעו.

מארק מאירסון: אבל לא, אמרו – נגד זה נילחם אחר כך, אבל קודם נעבור את המכרז.

מארק מאירסון: אז בזכות זה שיש לובי ובזכות זה שמישהו מחליט לתמוך במישהו, והם אפילו לא מגיעים פה לדיון כי הם באמת צריכים לשלם – אני לא נגד, תפטרו אותם מהתשלום אבל תכתבו באותה הצעת חוק שכל ערוץ שיוקם בזכות הרפורמה או בזכות לא יודע מה, גם לא ישלם.

מארק מאירסון: זאב אלקין: החוק חל על כל הערוצים הייעודיים.

מארק מאירסון: מארק מאירסון: הוא לא ישלם.

מארק מאירסון: לא רק ייעודיים.

מארק מאירסון: יש גם ערוצים מיוחדים ויש גם ערוצים – הוא פשוט לא ישלם.

מארק מאירסון: הכבלים ו"יס" יהיו מחויבים לקחת ולשדר.

מארק מאירסון: הם השקיעו בתשתית, בלוויינים, בכבלים, אבל לא ישלמו להם, אבל זה צריך להיות בחוק.

מארק מאירסון: למה שני ערוצים עכשיו, ואולי יהיה ערוץ ערבי, יהיו פטורים, וכל היתר – מחר אני אקים ערוץ רוסי או פרסי, או לא יודע איזה, אני אשלם?

מארק מאירסון: למה?

מארק מאירסון: אני פשוט חי פה, מייצג ערוצים בין-לאומיים, מכיר את המציאות במדינות אחרות, ולא מבין על מה דנים פה – גוף פרטי מול גוף פרטי, משלם, לא משלם – שילכו לבתי-משפט ויתדיינו על זה שמישהו לא משלם.

מארק מאירסון: צ'ק ללא כיסוי או תשלום שלא בוצע – הולכים לבתי-משפט.

מארק מאירסון: בזה נגמר.

מארק מאירסון: תודה.

מארק מאירסון: היו"ר אופיר אקוניס: תודה רבה.

מארק מאירסון: דנה, בבקשה.

מארק מאירסון: דנה נויפלד: אני מבקשת להעיר לפחות לפרוטוקול עוד שתי הערות.

מארק מאירסון: נשמעה פה השוואה לערוצי ה"ברודקאסט".

מארק מאירסון: אני רוצה להזכיר שהחובות הרגולטוריות שמוטלות על ערוצי ה"ברודקאסט" הן גדולות לאין שיעור יותר מאשר החובות שמוטלות על הערוצים הייעודיים.

מארק מאירסון: רוברט אילטוב: זה עדיין לא אומר שאין להם חובות.

מארק מאירסון: דנה נויפלד: בסדר, אבל ההשוואה הזאת היא השוואה, בוא נגיד בלשון המעטה, לא מדויקת.

מארק מאירסון: רוברט אילטוב: גם האוכלוסייה שרואה אותם היא הרבה יותר קטנה.

מארק מאירסון: דנה נויפלד: לעניין ההשוואה, ההשוואה הזאת לכל הפחות, היא ממש לא מדויקת.

מארק מאירסון: מרינה סולודקין: המשרד לא מתעניין באוכלוסיות.

מארק מאירסון: דנה נויפלד: שנית, אני מבקשת להגיד שצריך לזכור שערוצים ייעודיים כבר קיבלו הטבה במובן זה שיש להם את הזכות לשדר שידורי פרסומת.

מארק מאירסון: ערוצים אחרים בכבלים ובלוויין, אין להם זכות דומה, זאת אומרת כבר בתכנון של הערוצים האלה ניתנה להם הטבה, לא התעלמו מהחשיבות שלהם ומהרצון שהם יוכלו להתפרנס כי הם משרתים ציבורים מסוימים, אבל כבר נתנו להם.

מארק מאירסון: נתנו להם את הזכות לשדר פרסומות, זאת אומרת אנחנו נותנים עכשיו on top על ההטבה הזאת, הטבה נוספת.

מארק מאירסון: זה תקדים בעייתי – שזה כמובן עניינה של הכנסת לקחת את זה בחשבון, שיגיעו לפה כל מיני גורמים עסקיים שמסוכסכים בינם לבין עצמם וימצאו פתרון בכנסת.

מארק מאירסון: זה תקדים מאוד בעייתי.

מארק מאירסון: רוברט אילטוב: רציתי להגיד לך שאת מנסה למשוך את זה לנושא של ויכוח עסקי.

מארק מאירסון: זה לא עניין של ויכוח עסקי.

מארק מאירסון: אנחנו מדברים על אותם ערוצים שעדיין יש להם חובות, הם עומדים בחובותיהם – מעבר לתשלומים האלה- הם עומדים בחובותיהם, והאוכלוסייה שרואה אותם זה לא כל אוכלוסיית מדינת ישראל, לכן הם ייעודיים.

מארק מאירסון: העלויות של פרסום שם הן הרבה יותר נמוכות מכיוון שהם ייעודיים וכמות האוכלוסייה שמסתכלת בהם הרבה יותר קטנה.

מארק מאירסון: לכן, ההשוואות האלה ומשיכת הדיון לוויכוח עסקי, זה מיותר מאוד.

מארק מאירסון: מרינה סולודקין: וגם תנו זכות לערוצים בין-לאומיים לפרסם.

מארק מאירסון: אתם לקחתם את הזכות הזאת.

מארק מאירסון: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

מארק מאירסון: דנה נויפלד: אני לא בטוחה שערוץ 9 היה מסכים לטענה הזאת עכשיו, להצעתך, חברת הכנסת סולודקין.

מארק מאירסון: לאה ורון: אי-אפשר לדעת כי הם לא הגיעו, למרות שהם הוזמנו.

מארק מאירסון: נתי ביאליסטוק-כהן: ערוץ 9 היה בין המתנגדים הראשונים לעובדה שערוצים רוסיים מתחרים - - - קריאה: הוא עתר נגד.

מארק מאירסון: מרינה סולודקין: אנחנו לא ערוץ 9.

מארק מאירסון: אנחנו מדברים מבחינת הציבור.

מארק מאירסון: תנו לערוצים בין-לאומיים לפרסם.

מארק מאירסון: נתי ביאליסטוק-כהן: חברת הכנסת סולודקין, אם השאלה היא כזאת, אז צריך להתחיל אותה מנקודה אחרת.

רוברט אילטוב: אני רוצה להגיד לכם שחלק גדול מהערוצים הייעודיים הבין-לאומיים, הם לא משלמים, אלא חברות הלוויין והכבלים משלמות להם כדי לשדר אותם.

רוברט אילטוב: ודרך אגב, גם גובים כסף על כך שמשדרים אותם.

רוברט אילטוב: דנה נויפלד: נכון, כי המודל הזה הוא מודל של כפייה.

רוברט אילטוב: אתה מכריח את התשתית להעביר ערוצים שהיא אולי לא היתה רוצה להעביר אותם.

רוברט אילטוב: המחוקק מצא לנכון, ובצדק, לחייב את בעלי התשתית להעביר את אותם ערוצים שיש חשיבות ציבורית להעביר אותם, ועכשיו הוא פוטר אותם – למרות שחייבת אותם להעביר אתה אומר, בסדר, אבל שלא - - - רוברט אילטוב: אבל אתם פטרתם גם את הערוץ הראשון, השני והשלישי.

רוברט אילטוב: פטרתם לחלוטין.

רוברט אילטוב: קריאות: זה לא נכון.

אתי בנדלר: אבל צריכים לזכור שכשהם ניגשו למכרז בזמנו, הם ידעו איזה ערוצים פטורים מתשלום ומאיזה ערוצים הם יקבלו תשלום.

אתי בנדלר: זאב אלקין: נכון.

אתי בנדלר: כמו שערוץ 10 ידע.

רוברט אילטוב: כמו שערוץ 10 יודע על הפעולות שלהם.

רוברט אילטוב: זאב אלקין: הם באו לבית הזה לבקש לשנות.

רוברט אילטוב: רוברט אילטוב: כמו שהם בעצמם באו ומבקשים עכשיו הטבות.

רוברט אילטוב: סליחה, הם כולם מבקשים והם ידעו והלכו על מכרזים ועכשיו הם באים ואומרים: אל תתנו להם הטבות אבל תנו לנו הטבות.

רוברט אילטוב: זה הם יודעים לבקש.

רוברט אילטוב: אז סליחה.

רוברט אילטוב: סליחה.

רוברט אילטוב: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

קריאה: אנחנו עד כה לא ביקשנו הטבות.

אופיר אקוניס: בסדר, ביקשתם דברים אחרים.

אופיר אקוניס: באתם, הצגתם את תפיסותיכם לגבי הצעות חוק אחרות.

אופיר אקוניס: קריאה: כנראה צריך לבקש.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: כולם מבקשים פה ומעלים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב, לא מבקשים, כל אחד מציג את עמדותיו – גם בחוקי ערוץ 10 וגם ברפורמה הגדולה בתקשורת.

אופיר אקוניס: שמענו את עמדתם של "הוט" ו"יס", ונמשיך.

אופיר אקוניס: רוברט אילטוב: לא יכול להיות סטנדרט כפול, אדוני כבוד היושב-ראש.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: מאה אחוז.

רוברט אילטוב: לא יכול להיות שבמקרים מסוימים אפשר לדון מחדש, למרות המכרזים, ובמקרים האלה אי-אפשר לדון.

רוברט אילטוב: סטנדרט כפול לא יתקבל פה.

רוברט אילטוב: היו"ר אופיר אקוניס: מאה אחוז.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: חבר הכנסת חסון.

ישראל חסון: אני מציע להביא לפה איזשהו ניסיון שיש לי ממקום אחר, וזה כשמתברברים בניווט.

ישראל חסון: כשמתברברים בניווט אני מציע לא "לאנוס" את השטח.

ישראל חסון: מרינה סולודקין: אתה מתכוון לשב"כ?

ישראל חסון: ישראל חסון: לא.

ישראל חסון: ממש לא, אבל דרך אגב, הלוואי והייתי יכול להביא לפה את הניסיון גם מהשירות, זה היה עושה את זה עוד יותר חד וברור.

ישראל חסון: מרינה סולודקין: זה היה הגיוני, כן.

ישראל חסון: מארק מאירסון: אני יכול.

ישראל חסון: אני יכול.

ישראל חסון: ישראל חסון: נכון, מארק, אתה יכול.

ישראל חסון: זה נכון.

ישראל חסון: אני חושב שיש פה ערבוב כל כך גדול.

ישראל חסון: חבר הכנסת אקוניס, אני מציע לך – אני אפילו חוסך מעצמי להגיד את דעתי בעניין הזה כרגע – אני חושב שיש פה היום מציאות, יש פה לפי דעתי שלושה או ארבעה נושאים שמונחים על השולחן, שאנחנו לא יודעים אפילו להתקרב, לתחם אותם ולקיים דיון.

ישראל חסון: חסרים פה גורמים שחייבים לתת לשולחן הזה תשובות על השאלות שנשאלות כאן, והם לא נמצאים כאן.

דנה נויפלד: אולי הם בכלל לא רוצים בהצעה הזאת.

ישראל חסון: סליחה.

ישראל חסון: והם לא נמצאים כאן.

ישראל חסון: אני חושב שאפילו ברמת הנראוּת זה לא נכון, וזה מה שאמרתי הברבור בניווט, להמשיך ולנווט.

ישראל חסון: ויכול להיות שמה שצריך לעשות בשלב הזה זה לבוא ולומר – אנחנו עוצרים כאן ואנחנו רוצים לראות את החתן ואת הכלה, ואנחנו רוצים לשאול את פיהם ואנחנו רוצים שהם יתייחסו, ולא בשם שלוחים, על מנת לקבל החלטות שהן נכונות.

ישראל חסון: אישית, זו ההמלצה שלי.

ישראל חסון: אני לא יכול להגיד שאני רוצה לצאת להתייעצות סיעתית בעניין הזה ולבקש איזושהי הפסקה, אבל אני חושב שאם אנחנו רוצים לכבד את הוועדה הזאת ואת תהליך הדיון שמתרחש בה, בשלב הזה צריך לעצור.

ישראל חסון: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

ישראל חסון: מיכל, בבקשה.

ישראל חסון: מיכל רפאלי כדורי: אני מעבירה את זכות הדיבור לליאור.

ישראל חסון: ליאור פורת: אני רק רוצה לחדד בהקשר של הדברים שנאמרו – כשדנה כבר הזכירה את זה ביותר מאשר רמז, וגם בדיון הקודם.

ישראל חסון: צריך גם לקחת בחשבון את הפגיעה בקניין.

ישראל חסון: התפיסה של חוק התקשורת – לכל אורך חוק התקשורת, לא רק בערוצים ייעודיים – היא שיש מקרים מיוחדים בהם מחייבים את הפלטפורמה להעביר- בין אם זה טלוויזיה ובין אם זה תשתיות – ומה שנעשה פה זה דבר שהוא פשוט נוגד את כל התפיסה של חוק התקשורת וגם כנראה את חוקי היסוד.

מרינה סולודקין: מה עם עיתונים?

מרינה סולודקין: ליאור פורת: שנייה.

מרינה סולודקין: אפשר לפגוע בקניין והמחוקק עושה את זה מדי פעם כשהוא רואה לנכון, כשיש תכלית ראויה, ובצורה מסודרת ומידתית.

מרינה סולודקין: מה שאי-אפשר לעשות זה להעביר בכפייה, ובעצם להפקיע את התשתית – להפקיע חלק ממנה – לחייב אותך להעביר כאשר קובעים לך לאחר מכן, אחרי שזה כבר נעשה, קובעים לך שזה יהיה בחינם.

מרינה סולודקין: והאמת היא, גם בעניין של אפליה, אני חושב שנשמעו פה כל מיני טענות של אפליה, כאלה ואחרות, אבל זאת תהיה האפליה הקשה מכולן.

מרינה סולודקין: זאת תהיה פגיעה בקניין, זאת תהיה פגיעה בשוויון, ואני לא בטוח שניתנה כאן מספיק הדעת לעניין הזה.

מרינה סולודקין: אני חושב שהממשלה הציגה את זה בצורה ברורה, גם בהתנגדותה, ואני חושב שגם הבית המכובד הזה צריך לשקול את זה עוד לפני שהוא מקבל את ההחלטה.

מרינה סולודקין: ואני גם מצטרף ליורם מוקדי בעניין השתיקה הרועמת של הערוצים.

מרינה סולודקין: עוד נקודה אחת – יש הסכם, עד כמה שאנחנו הבנו, בין הכבלים לשתי הפלטפורמות.

מרינה סולודקין: לנו יש הסכם עם ערוץ 24, ובעצם מה שנשאר פה זה מה שנאמר – סכסוך מסחרי בין שני גופים מסחריים.

מרינה סולודקין: זה הקונטקסט של הדיון וזה הקונטקסט המשפטי שלו גם, ואני חושב שעל בסיס זה אתם צריכים לשקול שנית.

מרינה סולודקין: מרינה סולודקין: כאן אתה לא קובע.

מרינה סולודקין: היו"ר אופיר אקוניס: ברור.

מרינה סולודקין: הוא מדבר, הוא מציג את עמדתו.

מרינה סולודקין: חברת הכנסת סולודקין, אם ליועצת המשפטית יש הערות לסיכום הדיון, לאחר מכן למציעים אם רוצים להתייחס.

מרינה סולודקין: אם לא – לא.

מרינה סולודקין: אם לא, נעלה את זה להצבעה.

מרינה סולודקין: זאב אלקין: נאמר כל כך הרבה.

מרינה סולודקין: כולם כאן חוזרים על עצמם.

מרינה סולודקין: אתי בנדלר: יש לי שאלה-הערה אחת.

מרינה סולודקין: יוצאים כאן מתוך הנחה שהסכום שייחסך לערוצים הייעודיים יעזור להם לעמוד בחובותיהם כלפי הציבור, ואין כאן שום הוראה משלימה שמבטיחה שבאמת הסכומים האלה שייחסכו, יושקעו בערוצים ולא ילכו לכיסים של בעלי המניות של אותם ערוצים.

מרינה סולודקין: מרינה סולודקין: תתחילו מערוץ 10.

מרינה סולודקין: אתי בנדלר: הכנסנו את זה באמת.

מרינה סולודקין: היו"ר אופיר אקוניס: לא, זה בחוק.

מרינה סולודקין: אתי בנדלר: אני העליתי את ההערה הזאת.

מרינה סולודקין: היו"ר אופיר אקוניס: רק שנייה, סליחה.

דנה נויפלד: אולי אפשר לקשור את זה להפקות.

דנה נויפלד: היו"ר אופיר אקוניס: הדבר מוסדר בחוק, עבדנו עליו פה עשרות שעות ואחר כך עוד הבאנו את זה.

דנה נויפלד: זה רק להערתך, העניין בחוק ערוץ 10, הארכת הזיכיון לחברת ישראל 10 – אגב, לחברת ישראל 10, כך כתוב – הדברים האלה הוסדרו.

דנה נויפלד: זה הכול.

דנה נויפלד: אתי בנדלר: אני רק אומר שאת ההערה הזאת העליתי גם כשדנו בתיקוני החוק, ונכנס סעיף כללי שאוסר על חלוקת דיווידנדים והחזרת הלוואות בעלים לא רק לערוץ 10, אדוני היושב-ראש, אלא גם לערוץ 2, לשתי החברות של ערוץ 2 - - דנה נויפלד: אולי אפשר לעשות הסדר דומה גם פה.

דנה נויפלד: אתי בנדלר: - - שיאסור חלוקת דיווידנדים והחזרת הלוואות בעלים כל עוד לא מקוימות החובות לפי החוק.

דנה נויפלד: זאת לא פעם ראשונה שאני מעלה את הנקודה הזאת, ולא אגב הערוצים האלה.

דנה נויפלד: מרינה סולודקין: זה קודם כול לקח זמן.

דנה נויפלד: דנה נויפלד: היא צודקת.

דנה נויפלד: אז אולי אפשר להציע הצעה - - - אתי בנדלר: באותו תיקון חוק.

דנה נויפלד: בתיקון החוק שנתתם את ההקלות.

דנה נויפלד: מרינה סולודקין: לקח זמן.

דנה נויפלד: היו"ר אופיר אקוניס: לסיכום הדיון הזה אני אשמע אם למציעים יש הערות על ההערות, כלומר אם הם מציעים להכניס משהו כי הם הסיקו איזושהי מסקנה, או לא.

דנה נויפלד: זאת זכותם, כלומר זכותכם כי את גם בין המציעים.

דנה נויפלד: בבקשה, דנה, אחר כך יורם, ואחר כך אני עובר להצבעה.

דנה נויפלד: דנה נויפלד: זו הערה מצוינת של היועצת המשפטית, שאולי אפשר להציע לחברי הכנסת – שאם עושים הסדרה כזאת, וזה לטובתו של הציבור, אז אותו סכום כסף שייחסך, יראו אותו על המסך.

דנה נויפלד: זאת אומרת, כל סכום שנחסך מדמי המעבר יעבור לטובת הפקות.

דנה נויפלד: היו"ר אופיר אקוניס: וזה בסעיף נוסף?

דנה נויפלד: מרינה סולודקין: זה עסקי.

דנה נויפלד: היו"ר אופיר אקוניס: לא, זה לא עסקי.

דנה נויפלד: משרד המשפטים מנסה לשמור על האינטרס הציבורי, חברת הכנסת סולודקין.

דנה נויפלד: זאב אלקין: אנחנו שוכחים לרגע מהו סטטוס קוו.

דנה נויפלד: הסטטוס קוו כרגע, שמה שמשולם משולם, ומה שלא משולם, לא משולם.

דנה נויפלד: במידה והוא יהיה משולם, כן יראו את זה על המסך – את החשכת המסך.

דנה נויפלד: את זה אנחנו מנסים למנוע, זה הכול.

דנה נויפלד: ולכן, אם היית מדברת כאן על הטבה שמשנה את המצב הקיים, אז הייתי מסכים איתך, אבל זה לא המצב כרגע, הרי את יודעת בדיוק.

דנה נויפלד: דנה נויפלד: המצב הקיים הוא בניגוד לחוק.

דנה נויפלד: מארק מאירסון: שפה של איומים.

דנה נויפלד: אתי בנדלר: חבר הכנסת אלקין, עם כל הכבוד, זה לא מדויק משום שאתה בעצמך הצעת לא להחיל את זה על אלה - - - זאב אלקין: אז ההסתייגות שלי עדיין בעינה.

דנה נויפלד: אתי בנדלר: במידה וההסתייגות הזאת לא תתקבל, אז אתה כן חוסך כספים שכן אמורים להיות משולמים.

דנה נויפלד: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

דנה נויפלד: דנה נויפלד: אלה כספים שכבר הסכימו לשלם אותם.

דנה נויפלד: חבר הכנסת אלקין, אלה כספים שאם ההסתייגות שלך לא תתקבל, אז אותם סכומים נחסכו עבור גורמים שהסכימו כבר לשלם.

דנה נויפלד: זאב אלקין: אני לא מכיר את ההסכמים שם, אבל נדמה לי שהסכומים האלה - - - דנה נויפלד: חבר הכנסת אלקין, אבל אם הם הסכימו לשלם את הסכומים האלה, זאת אומרת שהם חשבו שכלכלית הם יכולים לעמוד בזה.

זאב אלקין: אני מניח שמה שהם הסכימו לשלם, הם ימשיכו לשלם.

זאב אלקין: נתי ביאליסטוק-כהן: למה?

זאב אלקין: הם מייד יפרו את ההסכם.

זאב אלקין: דנה נויפלד: למה שהם ישלמו אם הם מקבלים פטור?

זאב אלקין: איזה גורם כלכלי משלם כשיש לו פטור?

זאב אלקין: למה שהוא יעשה את זה?

זאב אלקין: מה האינסנטיב שלו?

זאב אלקין: מארק מאירסון: יבואו ערוץ 9 וערוץ 24 ויגידו שהם מחשיכים את המסך.

זאב אלקין: אריק רשף: הבסיס להסכמה זה החובה לשלם.

זאב אלקין: אם אין חובה לשלם, אין שום סיבה להפר את ההסכם.

זאב אלקין: דנה נויפלד: נכון.

זאב אלקין: ואם הם הסכימו, זה אומר שהם יכולים לעמוד בזה מבחינה כלכלית גם מבחינתם, אז ככל שהם יכולים לעמוד בזה למה שלא - - - היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

זאב אלקין: מר מוקדי, אחרון הדוברים.

זאב אלקין: אחר כך, חבר הכנסת אלקין, על-פי התקנון, צריך להציג את ההסתייגות.

זאב אלקין: אתי בנדלר: את ההצעה.

זאב אלקין: נצביע עליה, ואם היא לא תתקבל – היא תיהפך להסתייגות.

זאב אלקין: לאה ורון: צריך להצביע עליה.

זאב אלקין: יורם מוקדי: רק להבהיר שאם ההצעה הזאת עוברת, כבוד יושב-ראש הוועדה, כמובן שאם יש הסכמים, כמו שהציע חבר הכנסת אלקין, זה לא יחול על אותם הסכמים.

זאב אלקין: זה צריך להיות ברור לגמרי, זו הגינות, ואם לא ברור אז אנחנו עומדים לגמרי מאחורי הצעתו של חבר הכנסת אלקין.

זאב אלקין: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

זאב אלקין: בבקשה, חבר הכנסת אלקין.

זאב אלקין: אני שוב חוזר על הצעתי ואני בטוח שצוות הוועדה יעזור לי בניסוח שלה.

אתי בנדלר: אין שום בעיה בניסוח.

אתי בנדלר: זאב אלקין: הצעתי היא שכהסתייגות – ואני מראש מציע את זה כהסתייגות ולא לגוף החקיקה; כרגע אנחנו נצביע פורמלית אבל אני אומר שמקובל עלי שזה יעלה למליאה כהסתייגות אישית - שבמידה וקיימים הסכמים בין הפלטפורמות לבין ערוצים ייעודיים, החוק לא יפקיע את ההסכמים האלה בדיעבד אלא ההסכמים יהיו בתוקף עד לתאריך שנקבע בהסכמים האלה.

אתי בנדלר: זו למעשה ההסתייגות.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: תודה.

אתי בנדלר: האם שאר המציעים הסיקו מסקנה מהדיון הזה או שהם מבקשים שנצביע על החוק כפי שהוא, כפי שעבר בקריאה הראשונה?

אתי בנדלר: רוברט אילטוב: אנחנו נצביע על החוק כפי שהוא.

אתי בנדלר: קודם אני מבקשת להצביע על ההצעה.

אתי בנדלר: לא משנה, זה יכול להיות בסוף – זה בעצם סעיף תחולה.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: זה לא משנה, נכון.

אתי בנדלר: בבקשה, על הנוסח.

אתי בנדלר: רוברט אילטוב: על אותו נוסח.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: חברת הכנסת סולודקין.

אתי בנדלר: מרינה סולודקין: כן.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: חבר הכנסת חמד עמאר, גם אתה בין המציעים – גם על הנוסח.

אתי בנדלר: חמד עמאר: כן.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: אם כך, אנחנו צריכים להצביע.

אתי בנדלר: בבקשה.

אתי בנדלר: זאב אלקין: קודם מצביעים על ההסתייגות שלי.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: בסוף, זה סייג לתחולה.

אתי בנדלר: זה בעצם יהיה סעיף 3.

אתי בנדלר: היו"ר אופיר אקוניס: חברים, אני מעלה להצבעה את הצעת חוק התקשורת.

אתי בנדלר: סעיף 1, מי בעד?

אתי בנדלר: מי נגד?

אתי בנדלר: מי נמנע?

אתי בנדלר: הצבעה בעד סעיף 1 – 5 סעיף 1 נתקבל.

אופיר אקוניס: 1 נוכח ולא מצביע.

אופיר אקוניס: לאה ורון: חבר הכנסת כרמל שאמה לא יכול להצביע, הוא איננו חבר בוועדה המשותפת, ולפיכך אני מניחה שהוא לא הצביע.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: אין מילוי מקום?

אופיר אקוניס: זאב אלקין: הוא לא טען אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: אין מישהו שאני יכול להחליף?

כרמל שאמה-הכהן: לאה ורון: יש לליכוד שני מקומות בוועדה המשותפת – לחבר הכנסת אקוניס ולחבר הכנסת אלקין.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 2?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד סעיף 2 – 5 סעיף 2 נתקבל.

אופיר אקוניס: אין נמנעים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אתי בנדלר: עכשיו הצעתו של חבר הכנסת אלקין.

אופיר אקוניס: היו"ר אופיר אקוניס: נצביע על ההסתייגות שלך.

אופיר אקוניס: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אלקין?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 2 נמנעים – 1 (חברת הכנסת מרינה סולודקין) ההסתייגות של חבר הכנסת זאב אלקין לא נתקבלה.

לאה ורון: ההסתייגות לא עברה.

לאה ורון: היו"ר אופיר אקוניס: אז היא הופכת להסתייגות אישית.

לאה ורון: תודה רבה.

לאה ורון: כרמל שאמה: אני מבקש רוויזיה על סעיף מספר 1.

לאה ורון: זאב אלקין: אני מבקש להצביע.

לאה ורון: כרמל שאמה: לא.

לאה ורון: אתי בנדלר: לא - - - היו"ר אופיר אקוניס: אי-אפשר.

לאה ורון: נקבע מועד אחר.

לאה ורון: אני לא יודע אם היום.

לאה ורון: היום אנחנו כבר לא יכולים אבל עד סוף השבוע.

לאה ורון: זה כמה דקות.

לאה ורון: תודה רבה, הישיבה נעולה.