ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 101, 2010-06-29 11:00

יריב לוין: שלום לכם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

יריב לוין: אנחנו עוסקים היום בהמשך תיקון התקנון.

יריב לוין: אנחנו נמצאים בחלק ד'- כלים פרלמנטריים, והמטרה היא להשלים היום את הנושא של הפרק השלישי, של השאילתות.

יריב לוין: על רובו כבר עברנו, גם בהקראה, וחלקו – עדיין צריך לעבור עליו בהקראה.

יריב לוין: אני מציע שארבל תסקור את השינויים והתיקונים שנעשו ביחס למה שהונח בפנינו בפעם הקודמת, כאשר הטמענו בפנים את ההערות שקיבלנו, גם ממזכירות הממשלה, גם מיועצת ראש הממשלה, פרח לרנר, גם מהשר גלעד ארדן, שישבתי אתו, וכמובן מסיעת קדימה, ממנהלי הסיעות, וניסינו להגיע לנוסח שמבטא את כל מה שהוסכם, ושהוצא ממנו, כמובן, כל מה שלא הוסכם על פי הדרך והכלל שאנחנו נוהגים בכל הנושאים כאן.

ארבל אסטרחן: בעצם, עד סוף עמוד 4 קראנו, אבל הוכנסו פה שינויים בעקבות הישיבה הקודמת ובעקבות ההסכמות, אז אני אציין מה הם השינויים.

ארבל אסטרחן: נתחיל בעמוד הראשון.

ארבל אסטרחן: קודם כל, בסעיף 1(א), יש כאן איזושהי הבהרה שחשבנו להוסיף, להבהיר שמי שיכול להגיש שאילתה זה חבר כנסת שאינו שר או סגן שר, כפי שזה נאמר במפורש לגבי חקיקה, לומר זאת גם כאן.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ה) בעמוד 2 מדבר על המכסות.

ארבל אסטרחן: יש פה חזרה למכסות הקיימות.

ארבל אסטרחן: מוצע שהסעיף הזה יחולק, הוא יגיד כך: שחבר כנסת יכול להגיש בכל מושב לא יותר מ- 30 שאילתות רגילות, 80 שאילתות ישירות, ויו"ר הכנסת יאשר לכל ח"כ בכל מושב לא יותר משתי דחופות.

ארבל אסטרחן: המספר הזה היום לא קיים, כפי שהוא בתקנון, אבל הבנתי שכך זה יוצא לאור ההגבלה של - -

רוחמה אברהם-בלילא: כמה זה היום?

ארבל אסטרחן: 38 זה מה שקיים.

ירדנה מלר הורוביץ: הכוונה הלא כתובה היתה באמת 2, אבל בפרקטיקה, במעשה, זה יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: בין 2 ל-4 נאמר לי.

ירדנה מלר הורוביץ: אני חושבת שאולי אפשר אפילו להעלות את זה ל-4.

ירדנה מלר הורוביץ: כי גם היום זה כבר - -

עמליה רבינוביץ: יש.

עמליה רבינוביץ: היו מקרים של 4.

ארבל אסטרחן: יש ליו"ר הגבלה חוקית שלא יותר מ-4 בשבוע, אז פה, גם אם זה ייצא יותר הוא לא יוכל לאשר.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, יכול להיות שהוא יאשר, גם אם הוא יכול, עד 4, אבל - -

רוחמה אברהם-בלילא: אבל 4 זה סביר.

יריב לוין: איפה ההגבלה של 4 מופיעה?

ארבל אסטרחן: בסעיף של השאילתות הדחופות.

יריב לוין: אז אפשר להפוך את זה ללא יותר מ-4, כמובן – בכפוף לכך שלא תהיה חריגה מהמכסה השבועית.

קריאה: אי אפשר לקחת – מישהו ממישהו?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: זה כלל בכל השאילתות, תמיד.

ארבל אסטרחן: המזכיר ינהל רישום.

ארבל אסטרחן: המכסה הזו תתעדכן – פה יש איזה שינוי בנוסח, למרות שדיברנו על זה בישיבה הקודמת.

ארבל אסטרחן: מכסת השאילתות תתעדכן עם אישור השאילתה על ידי היו"ר.

ארבל אסטרחן: כלומר, שאם הוא החליט ששאילתה היא פסולה או אחרי שזה עבר לשר השר אמר שהוא לא יענה עליה כי היא פסולה, זה לא יבוא במניין.

ארבל אסטרחן: לשאלתה של חברת הכנסת – המכסה האמורה בסעיף קטן זה איננה ניתנת להעברה בין חברי הכנסת.

ארבל אסטרחן: אחר כך – סעיף קטן (ו), דיברנו עליו בפעם הקודמת - -

סהר פינטו: יש לי שאלה לגבי הניסוח שיושב ראש הכנסת יאשר לכל חברי הכנסת.

סהר פינטו: למה זה לא מנוסח כמו שאילתה רגילה - -

יריב לוין: כי יש לו סמכות לפסול, בגלל שיש לו 4.

יריב לוין: נניח שהוגשו 6, אז הוא יכול להחליט שהוא מאשר 4 מסוימות.

ירדנה מלר הורוביץ: בכל שבוע מגישים עד ה-12-15 והוא בוחר.

סהר פינטו: זה בסדר.

סהר פינטו: זה גם הוגדר בהמשך במקום הרלבנטי לדיון בשאילתות דחופות.

סהר פינטו: האם יש 4 שהיושב ראש יכול מתוך זה להגיד - -

ארבל אסטרחן: לח"כ יש יותר מ-4.

ארבל אסטרחן: הוא יכול.

ארבל אסטרחן: אתה יכול להגיש בשבוע מסוים והיו"ר יבחר 4 אחרות, אז שלך לא תאושר, בעוד ששאילתה ישירה, אם אתה מגיש – הוא לא יכול - -

יריב לוין: התשובה היא – כן.

ארבל אסטרחן: יכול להיות שיהיו ח"כים כי לא יהיו להם 4 כי המכסה הכללית היא - -

סהר פינטו: זה בסדר, בזה מטפל הסעיף שנוגע לזה.

סהר פינטו: אני מדבר על הסעיף שנוגע במכסות.

יריב לוין: אני אומר: ה-4 זה עד.

יריב לוין: לא בהכרח היושב ראש יאפשר לחבר כנסת לנצל את כל ה-4, בסיטואציות מסוימות.

סהר פינטו: אז השאלה היא האם זה נגזר רק מזה שאין לו באותו שבוע כי זה סעיף - - כי אם כן, זה מוסדר שם.

סהר פינטו: לכן צריך לכתוב 4 - - -

יריב לוין: לא, זה לא ייגזר משם.

יריב לוין: אני אגיד לך מה יקרה.

יריב לוין: אני אגיד לך מה יקרה.

יריב לוין: אני אומר משהו תיאורטי, אבל הוא לא תיאורטי, לדעתי הוא גם מאד מעשי.

יריב לוין: כל חבר כנסת אומר לעצמו: אני אשמור לי שאילתה אחת ל-3 השבועות האחרונים, אם אני אצטרך משהו.

יריב לוין: ואז נוצר מצב שב-3 השבועות האחרונים פנו כולם עם שאילתות, הוא מוגבל ב-4 וברור לגמרי שיש לו רק 12 לחלק ב-3 שבועות, וזהו.

יריב לוין: כלומר, יהיו חברי כנסת שלא יוכלו לנצל את המכסה, אין מה לעשות.

סהר פינטו: אז אתה יכול לכתוב: עד 4 שאילתות.

סהר פינטו: ברגע שאתה מכניס את זה פה, בנפרד מאותם שיקולים שיש לעניין של ההגבלה של 4 בשבוע, זה נראה כאילו היושב ראש יכול עכשיו, בתחילת מושב, להחליט – אני, במושב הזה לכל חבר כנסת נותן שאילתה אחת, וזהו.

סהר פינטו: לכאורה, הסעיף הזה מאפשר.

יריב לוין: נכון, אבל זה המצב הקיים.

ארבל אסטרחן: אם הגשת משהו, וכל מה שהגשת לא דחוף, הוא לא יאשר לך אף שאילתה.

יריב לוין: זה השיקול שלו, זה המצב הקיים.

יריב לוין: ארבל אסטרחן: ב סעיף קטן (ו) מדבר על סמכות היו"ר לשנות שאילתה, להתאימה להוראות התקנון והתקדימים, והחלטתו סופית בעניין.

יריב לוין: סעיף קטן (ז – הסמכות של היו"ר לפסול שאילתה, לפי הסעיף הבא שהוא סעיף השאילתות הכפולות.

יריב לוין: סעיף קטן (ח) מדבר על כך שישימו לב – המזכירה ומי שעובד אתה שמוצע כאן שכל שאילתה שנכללת בסדר היום, כלומר, גם רגילה וגם דחפה – תימסר הודעה על הכללתה בסדר היום לפחות 24 שעות לפני פתיחת הישיבה.

יריב לוין: שזה מאד חשוב כי חלק מהמלחמה - -

רוחמה אברהם-בלילא: זה שינוי לסנקציות שיבואו אחר כך.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני רק רוצה להזכיר שבזמנו, הכלי של שאילתה דחופה, אחד התנאים היו שלא מפרסמים אותה ומשאירים אותה עד יום רביעי בבוקר.

יריב לוין: הורדנו את זה.

יריב לוין: את הפרסום הורדנו.

יריב לוין: זה נראה לי ארכאי לגמרי.

רונית חיקין: אם תהיינה שאילתות ביום שני אז תודיעו לח"כים ביום ראשון?

ירדנה מלר-הורוביץ: כן.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהחלט.

עמליה רבינוביץ: רציתי לשאול עוד דבר.

עמליה רבינוביץ: על שאילתות דחופות – הרי עד יום רביעי בבוקר - - עד כמה שאני יודעת, שאילתות דחופות אסור לפרסם לפני יום רביעי בבוקר.

יריב לוין: ביטלנו את זה.

עמליה רבינוביץ: זאת אומרת – ביום שלישי, אין שום בעיה לפרסם.

יריב לוין: אין שום בעיה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם הוחלט על זה ביום שני, ממילא – הרי - -

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: זה ארכאי לגמרי.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה משנת 97, שרצו לתת עוד עניין ו - -

ארבל אסטרחן: כל שאילתה שנענית במליאה, זאת אומרת – דחופה ורגילה, מוסרים הודעה לכנסת 24 שעות לפני פתיחת הישיבה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת – שביום שלישי עד 11:00 מודיעים מה הן השאילתות הדחופות של יום רביעי.

ארבל אסטרחן: ומי שמשיב זה השר או סגנו ובהסכמת חבר הכנסת או בנסיבות המצדיקות זאת – בהסכמת היו"ר, הוא יכולל היות מיוצג על ידי שר אחר, כלומר –לא סגן שר אחר.

ארבל אסטרחן: ואז סעיף 2 דיבר על שאילתה פסולה.

ארבל אסטרחן: לא שינינו.

ארבל אסטרחן: רק בסעיף קטן (ג) - מה האפשרויות של שר לא להשיב בגלל תוכן השאילתה.

ארבל אסטרחן: היום זה מחולק לכמה סעיפים, אז איחדנו את זה לסעיף אחד: "(ג) סבר שר כי שאילתה שהופנתה אליו פסולה לפי סעיף זה...." – כל מה שמופיע ב- 2(א), "שאילתה לא תכיל..." וכו' – "...

ארבל אסטרחן: כי יש בתשובה לדעתו כדי לפגוע...., במקום "בענייני המדינה" כפי שכתוב היום, אמרנו: "..

ארבל אסטרחן: בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה, או בעניין כלכלי חיוני שלה, או לשם הגנה על פרטיותו של אדם או על זכות או חיסיון שבדין, יודיע ליו"ר הכנסת כי הוא מסרב להשיב עליה ואת הסיבה לסירוב; יושב ראש הכנסת יחליט בדבר, לאחר שנתן לחבר הכנסת השואל הזדמנות להשמיע את דברו; החלטת היושב ראש תהיה סופית.

ארבל אסטרחן: " זאת אומרת, בסופו של דבר אם שאילתה תיענה או לא זה היושב ראש, ולא השר.

ארבל אסטרחן: ועכשיו יש לנו שלושה סעיפים של שאילתה רגילה, דחופה וישירה.

ארבל אסטרחן: בשאילתה הרגילה – אז פה יש חזרה למועדים, צריך לשים לב ל – 3(ב).

ארבל אסטרחן: 21 יום.

ארבל אסטרחן: אין פה אפשרויות הארכה.

ארבל אסטרחן: הוא צריך או להשיב או להודיע על סירוב.

ארבל אסטרחן: וב-(ג), בעקבות מה שאמרו פה נציגי הממשלה – היו"ר יקבע את המועד בתיאום עם השר הנשאל ויודיע עליו לחבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: ב- (ד) זה אחד החידושים הגדולים בנוסח הזה – "נעדר חבר הכנסת השואל באולם המליאה בעת שנקרא השר להשיב על השאילתה שהגיש, לא ימסור השר את תשובתו.

ארבל אסטרחן: .." – זאת אומרת.

ארבל אסטרחן: אין יותר תשובות לפרוטוקול, וחבר הכנסת לא יורשה להגיש שאילתה באותו נושא באותו מושב.

ארבל אסטרחן: "ואולם, רשאי חבר הכנסת להודיע למזכיר הכנסת לא יאוחר משעתיים לפני פתיחת הישיבה שבה אמורה להימסר התשובה לשאילתה, כי הוא מבקש שמועד מתן התשובה לשאילתה ייחדה, ויושב ראש הכנסת יקבע מועד חדש בהתאם, בתיאום עם השר הנשאל".

אריה זוהר: שיודיעו גם לשר שיש בקשה על הדחייה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה בסדר, מודיעים.

ירדנה מלר הורוביץ: זה בא למנוע מצב שהשר מחכה עד סוף הישיבה ובסוף כולם הלכו הביתה ולא הודיעו, אפילו.

קריאה: זה קורה?

יריב לוין: כן, כל הזמן.

יריב לוין: המון, אפילו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני, ברמה העקרונית, מסכימה עם הסיטואציה שאנחנו צריכים באמת לשפר את המגנון הזה שקוראים לו שאילתות, במיוחד כאשר השר עונה והמליאה ריקה, מה גם שזה בסוף היום.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא סבורה שהסוגיה שהשר לא ימסור את תשובתו היא נכונה במקרה הזה, משום שהשאילתה היא ציבורית.

רוחמה אברהם-בלילא: יש עניין לציבור לדעת, וכל שכן כאשר נעשית עבודה מקצועית מטעמו של השר.

רוחמה אברהם-בלילא: פקידים עבדו על זה, בזבזו על זה שעות.

רוחמה אברהם-בלילא: אז מה עשינו?

רוחמה אברהם-בלילא: הענשנו את כל העולם, גם את הציבור.

יריב לוין: אז מה נעשה?

יריב לוין: איזו סנקציה תהיה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה שזה כן יישאר לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה עם הסנקציה כלפי חבר הכנסת, זה בסדר, אבל לא להעניש את כולם.

יריב לוין: אז מה הסנקציה?

רוחמה אברהם-בלילא: הסנקציה זה שהוא לא מוסר את זה לפרוטוקול, שזה נשאר, את זה – לציבור, תשאיר את זה, אבל הסנקציה היא שחבר הכנסת לא יכול להגיש שאילתה באותו נושא עד סוף המושב.

ארבל אסטרחן: אם נמסרה תשובה, אז למה שהוא יגיש עוד שאילתה?

יריב לוין: אם הנושא הוא כזה ציבורי וכזה חשוב, אז תמיד גם חבר כנסת אחר יכול להגיש את השאילתה ותמיד אפשר גם לשלוח מכתב, ותמיד אפשר גם לבקש מהשר להתנצל ולהגיד לו – תשמע, טעיתי, לא יכולתי, קרה לי משהו, אנא שלח לי את התשובה שלך.

יריב לוין: זה לא בשמים.

יריב לוין: אנחנו הגענו לאיזושהי מערכת של איזון שהמטרה שלה היא להבטיח שני דברים: שמצד אחד תיפסק התופעה הזו ששרים יושבים פה בלילה ואחר כך כל השאילתות הולכות לפרוטוקול, המליאה ריקה וזה נראה ביזיון, ומצד שני להבטיח גם במצב ששרים יענו בזמן לשאילתות.

יריב לוין: ואני חושב שאיזון הסנקציות הזה שעבר פה את כולם, זאת אומרת, בהתייעצות עם הסיעות, בהתייעצות עם הממשלה, ועם הצוות המקצועי של הממשלה ועם מזכירת הכנסת והיועץ המשפטי, וכל המערכת - -

רוחמה אברהם-בלילא: היה צריך להעלות את זה מבחינת הנושא עצמו.

יריב לוין: אני מציע שאנחנו ננסה, זה לא מעניש את הציבור.

יריב לוין: אין ספק שאם יש מצב שאדם זקוק לתשובה לשאלתה מסוימת, גם אם זה קרה, אז הוא יוכל לבקש מחבר כנסת אחר שיגיש את השאילתה, יש הרבה מאד דרכים.

קריאה: יש לו שעתיים לבטל.

קריאה: היו"ר יריב לוין: כשחבר כנסת שואל שאילתה על איזשהו אירוע שקרה, אני לא יודע איפה, וזה עד כדי כך לא מעניין אותו שהוא אפילו לא טורח לבוא ולא טורח שום דבר - -

רוחמה אברהם-בלילא: יש את המנגנון הזה של השעתיים וזה בסדר.

רוחמה אברהם-בלילא: ונניח שקורה משהו בפרק הזמן הזה של לפני השעתיים ואם חבר הכנסת מתאם עם השר, כלומר – בהסכמת השר, שחבר הכנסת אמור להיעדר, נניח מאיזושהי סיבה אישית מיוחדת, ויש תיאום מלא עם השר שהשר יהיה מוכן להשיב לפרוטוקול – את זה אפשר?

יריב לוין: את זה, אם אתם מסכימים, אפשר לקבל.

יריב לוין: אני לא רואה בזה בעיה.

יריב לוין: זה אפשרי.

יריב לוין: שתהיה, בהסכמה מראש - -

קריאה: תשובתו תינתן לו אישית.

ירדנה מלר הורוביץ: הוא יענה על זה במועד אחר.

ירדנה מלר הורוביץ: במועד שהשר - -

יריב לוין: אני לא רואה למה לסבך.

יריב לוין: ההסדר פה הוא מאד פשוט, מאד קל.

יריב לוין: הוא קובע דיכוטומיה מאד פשוטה, הוא נותן מנגנון ממש עד הרגע האחרון, כמעט, שמאפשר לחבר כנסת להודיע – נבצר ממני, יש לי איזושהי בעיה.

יריב לוין: הרי ברור שאם יהיה מקרה אנושי שמישהו הרגיש לא טוב במהלך הישיבה, אז יאפשרו לו לקבל את התשובה במועד אחר או ימסרו לו אותה, ביד.

יריב לוין: אני מציע שננסה את זה.

רונית חיקין: למה שלא ניתן לשר אץ שיקול הדעת - -

יריב לוין: לא.

יריב לוין: בשום אופן לא.

יריב לוין: מה, את שיקול הדעת אם לענות או לא?

רונית חיקין: אבל יכול להיות שהשר חושב שיש כאן עניין ציבורי חשוב.

יריב לוין: אז שישלח מכתב עם השאילתה לחבר הכנסת.

יריב לוין: בואו, רבותיי, המטרה היא ליצור מצב שלא אם מישהו הוא חבר של השר אז השר כן עונה לו לפרוטוקול ואם לא – אז לא.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני אגיד לך למה היא מכוונת: קרה לנו לא אחת בשעת שאלות שאישרנו שאלות, השר בא ובאמת הקדיש מזמנו, ואז, חבר הכנסת ששאל את השאלה לא היה, והשר אמר: חבר הכנסת איננו, אבל יש לי תשובה ודווקא הייתי מעוניין לקרוא אותה.

יריב לוין: הכל יכול להיות.

יריב לוין: האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

יריב לוין: אתם רוצים להתחיל לסבך את זה, ושלשר תהיה אפשרות לענות איפה שהוא רוצה, ואחר כך יתחילו טענות שהשר עונה ל- X ולא ל – Y כי איתו הוא חבר?

יריב לוין: אז אם זה חשוב לשר וחשוב לחבר הכנסת – שישלח לו את הדבר הזה בדואר.

יריב לוין: יש לו אפשרויות רבות אם זה באמת כל כך חשוב לו.

יריב לוין: אני לא מציע להתחיל לסבך את זה.

יריב לוין: הגענו פה למשהו שאני חושב שהוא פשוט, הוא ברור, גם יהיה ברור לכולם.

יריב לוין: גם חשוב שההסדרים יהיו פשוטים.

יריב לוין: אנשים יידעו בדיוק איפה הם חיים, מה הם צריכים לעשות.

ארבל אסטרחן: אז (ד) מדבר על מה קורה אם חבר הכנסת נעדר, עם אפשרות להודיע מראש.

ארבל אסטרחן: "(ה) לא השיב השר הנשאל על השאילתה במועד שקבע יושב ראש הכנסת, רשאי חבר הכנסת השואל לבקש מיו"ר הכנסת כי ינהגו בשאילתה כבשאילתה דחופה, והתשובה תימסר בישיבת הכנסת ביום ד' הסמוך לאחר היום שבו היה השר אמור להשיב כאמור, נוסף על השאילתות שאישר יו"ר הכנסת לפי סעיף 4(ב).

ארבל אסטרחן: "

יריב לוין: זה הצד השני של סעיף (ד).

רונית חיקין: זה אומר שאחרי 21 יום יש אפשרות לשאילתה דחופה?

יריב לוין: נכון מאד.

יריב לוין: בוודאי.

רוחמה אברהם-בלילא: איפה כתוב שזה לא גורע מה-4 השבועיות?

ארבל אסטרחן: זה לא גורע מה-4 השבועיות.

עמליה רבינוביץ: ישנם משרדים שמקבלים כל שבוע באופן קבוע מספר מסוים של שאילתות.

עמליה רבינוביץ: מ-2 עד-7.

עמליה רבינוביץ: זאת אומרת שהשר הזה אמור להגיע כל שבוע כדי - -

יריב לוין: לא.

יריב לוין: הוא יכול לרכז אותם ולבוא פעם בשלושה שבועות.

עמליה רבינוביץ: אבל יהיו שאילתות שזה יעבור 21 יום.

יריב לוין: אז נניח שהוא יגיד – אני, כל שבועיים מרכז.

יריב לוין: אז הוא יבוא פעם בשבועיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא יבוא אחרי 21 יום אחרים.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אין מה לעשות.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שגם עולה מפה ש- עברו שלושה שבועות, היו"ר צריך לקבוע מועד.

יריב לוין: כן, למעשה יש לו אפשרות לתת לו עוד כמה ימים.

יריב לוין: הוא יכול באינטרוולים של שלושה שבועות לקיים את זה, בלי שום בעיה.

יריב לוין: זה סביר.

ארבל אסטרחן: ב-(ו) יש שינוי – שחבר הכנסת יקרא את השאילתה הרגילה - -

יריב לוין: שימו לב.

יריב לוין: שינוי נוסף שעשינו כאן

יריב לוין: שהוא שינוי חשוב – שחבר הכנסת השואל יקרא מהמקום המיועד את נוסח השאילתה, כדי שהדיון, אדם שצופה בדיון בטלוויזיה, יבין על מה מדובר, ולא סתם יקראו שם תשובות לאוויר.

יריב לוין: זה חסר היגיון, פשוט.

רוחמה אברהם-בלילא: מאה אחוז.

ארבל אסטרחן: והוא יכול לשאול שאילתה נוספת, דיברנו על זה.

ארבל אסטרחן: (ח) קיים היום בתקנון, לא הכנסנו את זה בנוסח הקודם אלא רק בעקיפין, שחבר כנסת שהפנה שאילתה רגילה לשר רשאי להודיע לו באמצעות מזכיר הכנסת כי הוא מבקש שינהגו בשאילתה כבשאילתה ישירה.

ארבל אסטרחן: אבל המכסה – לא תשונה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, זה לא שיורידו לו את זה מהישירה ויוסיפו - -

יריב לוין: כדי שלא יהיה פה משחק.

ארבל אסטרחן: זה ירד לו מהרגילה אבל הוא יכול לבקש לקבל את התשובה בכתב.

עמליה רבינוביץ: זה קיים גם היום.

ארבל אסטרחן: ו-(ט) – ימי הפגרה לא יבואו במניין התקופות, אלא אם כן ביקש חבר הכנסת שינהגו בשאילתה כבשאילתה ישירה.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: זה המצב הקיים היום.

סהר פינטו: זה אמור להיות בתיאום עם היושב ראש אבל הוא יכול לתאם אתו גם עוד חודשיים להשיב?

יריב לוין: כן.

סהר פינטו: זה קצת מעקר את כל ה - -

ארבל אסטרחן: סומכים על היו"ר שישמור על המוסד.

ירדנה מלר-הורוביץ: בדרך כלל היו"ר מאד מקפיד על זה.

ירדנה מלר-הורוביץ: היו"רים לדורותיהם, מאד משתדלים.

יריב לוין: אף אחד לא ייתן לעשות פה צחוק, שהתשובות יהיו - -

ארבל אסטרחן: אין ספק שליו"ר יש תפקיד פה לעמוד על זה שיינתנו תשובות.

ארבל אסטרחן: עד כאן דיברנו בישיבה הקודמת ואמרתי מה השינויים שהוספתי בעקבותיה.

ארבל אסטרחן: עכשיו נשארו לנו סעיפים 4 ו-5 שעליהם עוד לא דיברנו, שהם שאילתה דחופה ושאילתה ישירה.

ארבל אסטרחן: היו"ר יריב לוין: ולמעשה, בהם אין שינויים של ממש, זה יותר הכנסה שלהם לתקנון והסדרה שלהם בצורה - - ארבל אסטרחן: הם בעצם לא היו בתקנון עד היום, הם היו בהחלטה של ועדת הכנסת שהיא כבר לא בתוקף.

ארבל אסטרחן: אז מעבר לשינויים יש גם חשיבות רבה לעשות סדר בסעיפי התקנון.

ארבל אסטרחן: אז לגבי שאילתה דחופה: "4 (א) שאילתה דחופה לא תכיל יותר מארבעים מילים".

ארבל אסטרחן: כפי שקיים גם היום.

ארבל אסטרחן: "(ב) יושב ראש הכנסת יאשר מדי שבוע את השאילתות הדחופות שלהן תימסר תשובה באותו שבוע, והוא רשאי לאשר עד ארבע שאילתות דחופות בשבוע.

ארבל אסטרחן: (ג) תשובה לשאילתה דחופה תימסר בפתח ישיבת הכנסת ביום ד', כאמור בסעיף 25(ג)...." – שזה הסעיף שבו אמרנו מה יפתח את הישיבות: יום שני-אימון, יום שלישי-נאומים בני דקה, יום רביעי-שאילתות – "...

ארבל אסטרחן: ואולם רשאי השר הנשאל להקדים או לאחר את תשובתו בהסכמת חבר הכנסת השואל ויושב ראש הכנסת; יושב ראש הכנסת רשאי לדחות את מועד התשובה לשאילתה דחופה בנסיבות שבהן הדבר מתחייב כאמור בסעיף 25(ה)" – שזה מהסעיפים החדשים שנקבעו פה, שמאפשר ליו"ר לסטות מסדר היום בימים ב', ג', ד' – אמרנו שהוא רשאי לקבוע סדר יום שחורג מהכללים בנסיבות שבהן הדבר מתחייב, לרבות בשבוע שבו לא מתקיימות שלוש ישיבות רגילות של הכנסת, בשבוע שבו הכנסת דנה בהצעת חוק התקציב ובשבוע האחרון של הכנס.

ארבל אסטרחן: אז גם כאן, עם השאילתות הוא יכול לשחק, במקרים האלה.

ארבל אסטרחן: "ד) שאילתה דחופה שהוגשה ליושב ראש הכנסת עד השעה 12:00 ביום ב'...." – זה כתוב היום, ורציתי לשאול אם זה באמת - -

רונית חיקין: עד 11:00

ארבל אסטרחן: אני חושבת שכתוב 12:00.

עמליה רבינוביץ: כתוב 12:00 אבל הבעיה היא טכנית.

עמליה רבינוביץ: ב- 12:00 מתחילה הנשיאות וזה מתנגש מבחינת הזמנים.

ארבל אסטרחן: היום כתוב 12:00.

ארבל אסטרחן: אם נעשה את זה 11:00 זה בסדר?

קריאה: כן, בהחלט בסדר.

ארבל אסטרחן: לא, זה הגיוני.

ארבל אסטרחן: אז אוקי אם הוגשה ליו"ר עד שעה 11:00 ביום ב', ואושרה על ידיו, כאמור – "תועבר לשר הנשאל בו ביום, והוא ישיב עליה באותו שבוע, אלא אם כן הודיע ליושב ראש הכנסת בהודעה מנומקת כי הדבר נבצר ממנו; יושב ראש הכנסת רשאי, במקרים מיוחדים, להעביר שאילתה לשר שעליה ישיב באותו שבוע כאמור, גם אם הוגשה עד השעה 12:00 ביום ג'".

ארבל אסטרחן: זה בסדר?

יריב לוין: זה המצב הקיים, כן.

יריב לוין: קריאות: - - ארבל אסטרחן: אבל לשר צריך לתת זמן, בכל זאת הוא משיב למחרת.

יריב לוין: עמליה רבינוביץ: לכן אם תגישי את זה בשעה 17:00, זה קצת - -

ארבל אסטרחן: 12:00 זה בסדר.

ארבל אסטרחן: "4 (ה) יו"ר הכנסת לא ישאר שאילתה דחופה בנושא שהועלה בשאילתה דחופה בארבעת השבועות הקודמים ולא יאשר יותר משאילתה דחופה אחת באותו נושא באותו שבוע.

ארבל אסטרחן: (ו) יושב ראש הישיבה יודיע את מספר השאילתה שעל סדר היום ואת שם חבר הכנסת השואל; חבר הכנסת השואל יקרא מהמקום המיועד לכך באולם המליאה את נוסח השאילתה הדחופה כפי שאישר יושב ראש הכנסת; תשובת השר תימסר במסגרת זמן שלא תעלה על שלוש דקות" אני חושבת שבשאילתה רגילה לא הגבלנו את השר ופה מגבילים.

ארבל אסטרחן: זה קיים גם היום אז השאלה היא מה רוצים.

ארבל אסטרחן: "(ז) נעדר חבר הכנסת השואל מאולם המליאה בעת שנקרא להקריא את השאילתה או בעת שנקרא השר להשיב עליה...." - - -

יריב לוין: אני מציע להגביל ההגבלה על זמן התשובה של השר.

רוחמה אברהם-בלילא: לא לא לא.

רוחמה אברהם-בלילא: שיהיה את המנגנון הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: היושב ראש יעשה - -

ארבל אסטרחן: אני רק מזכירה שברגילה לא הגבלנו.

יריב לוין: אנחנו בדרך כלל לא מגבילים שרים בכלל.

יריב לוין: אז למה דווקא פה?

ארבל אסטרחן: הרעיון הוא שיהיה איזה משהו מהיר כזה, בפתח הישיבה.

ארבל אסטרחן: א אמרנו שבסעיף (ז) נאמר שאם חבר הכנסת נעדר, לא ימסור השר את תשובתו.

ארבל אסטרחן: "(ח)

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת השואל רשאי, אחרי ששמע את התשובה, לשאול מהמקום המיועד לכך באולם המליאה שאלה נוספת במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת, ובלבד שתא נובעת מתוכן התשובה".

רונית חיקין: אני רוצה להוסיף משהו בסעיף (ז).

רונית חיקין: יוצא שבאותו שבוע, בעצם, אם השר לא ייתן את התשובה, יהיו בעצם רק שלוש שאילתות.

רונית חיקין: זה יוצא כאילו ש - -

יריב לוין: צודקת.

יריב לוין: מה נעשה, אבל?

יריב לוין: מה נעשה?

ירדנה מלר-הורוביץ: גם היום זה קורה, שאנחנו מתוכננים ל-4 או 5 כי נדחף משהו מהשבוע שעבר - -

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מסכימה עם העיקרון שכל שר יכול להקריא כל שאילתה.

רונית חיקין: למה לא?

ירדנה מלר-הורוביץ: אני אגיד לך למה לא- משום שאם אתה רוצה שאלה נוספת, והוא לא בקיא – הוא יגיד: אני יודע לקרוא את מה שכתוב לי.

רוחמה אברהם-בלילא: רק השר הרלוונטי - -

קריאות: - -

ארבל אסטרחן: פה, אגב, לא התייחסנו למצב שבו השר לא מגיע.

ארבל אסטרחן: "(ט) לאחר שחבר הכנסת השואל השמיע את השאלה הנוספת, רשאי יושב ראש הישיבה לאפשר לשני חברי כנסת אחרים, שיהיו, ככל שניתן, אחד מסיעות הקואליציה ואחד מסיעות האופוזיציה, לשאול מהמקום המיועד לכך באולם המליאה שאלה נוספת באותו נושא, במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת לכל אחד מהם.

ארבל אסטרחן: (י) השר ישיב לשאלות הנוספות במסגרת זמן שלא תעלה על דקה אחת לכל שאלה, ואולם רשאי הוא לסרב מהטעמים האמורים בסעיף 2" – שזה שאילתה פסולה.

ארבל אסטרחן: "(יא) חרג חבר הכנסת או השר ממסגרת הזמן המוקצבת לו או מהוראות פרק זה, יפסיקו יושב ראש הישיבה, ויכול היושב ראש להורות לשר שלא להשיב על השאילתה או על שאלה נוספת".

עמליה רבינוביץ: אבל בפועל זה לא קורה.

ארבל אסטרחן: יש כלל כללי שחבר הכנסת צריך לפעול במסגרת – היו"ר אומר שיש לו דקה - -

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא משנה שזה לא רלוונטי, צריכה להיות איזושהי מסגרת שהיושב ראש יכול לנהוג בה, ושכתובה בתקנון.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יושבת לא פעם בישיבה ותמיד נשאלת על פי איזה סעיף בתקנון כאשר חבר הכנסת רוצה - - ואם זה קיים וקיים בצורה ברורה, זה עושה רק סדר.

רוחמה אברהם-בלילא: זה על פי שיקול הדעת, ושיקול הדעת במקרה הזה – שייתן את המסגרת.

ארבל אסטרחן: יש לנו את הסעיף הכללי שעשינו בפרק החדש, של ההתנהגות, שאומר:

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת ינאם ברשות יו"ר הישיבה ובמסגרת הזמן שהוקצבה לו.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, יש בהוראה הכללית על התנהגות במליאה סעיף כזה, אז אני לא יודעת באמת אם צריך להגיד את זה גם כאן, כי גם בחקיקה יש הגבלות זמן, אז גם שם נגיד?

יריב לוין: אני מסכים, אבל – זה מקובל עלייך?

יריב לוין: כי הכנסנו סעיף כללי שנותן לכם את הכלי שם לקבל את כל ההחלטות האלה בכל מרווח שיקול הדעת.

ארבל אסטרחן: ההבדל פה זה שהוא יכול להורות לשר לא להשיב על השאילתה.

ארבל אסטרחן: זה, כאילו, חידוש.

ארבל אסטרחן: אבל תמיד היו"ר יכול לקרוא לחבר כנסת - -

יריב לוין: אני מציע להוריד את זה.

יריב לוין: זה לא נכון שיהיה הסדר פרטני למה פה הוא כן יכול ולמה שם לא.

יריב לוין: לא הגיוני העניין.

ארבל אסטרחן: אז זה ירד, ואני רק מזכירה שבנושא של השאילתות הדחופות ירד גם הנושא, כמו שהזכירו פה קודם, ששאילתה אינה מותרת בפרסום - -

יריב לוין: כן.

ארבל אסטרחן: וגם היה לנו סעיף בשאילתות הדחופות שאין לקרוא קריאות ביניים בזמן המוקצב לשאילתות דחופות.

ארבל אסטרחן: אז זה היה הסעיף של שאילתות דחופות, ועכשיו הסעיף של השאילתה הישירה.

ארבל אסטרחן: היות ובאחרים התחלנו במספר המילים אז פה זה מתחיל בכך ששאילתה ישירה אינה מוגבלת במילים.

ארבל אסטרחן: ומה שהציע היו"ר – שחבר הכנסת רשאי לצרף אליה מסמכים שונים.

יריב לוין: זה, למעשה, הופך אותה למכתב רשמי.

יריב לוין: (א) אינה מוגבלת במילים.

עמליה רבינוביץ: גם לשאילתה דחופה ורגילה אנשים נוהגים לצרף - -

ירדנה מלר-הורוביץ: כן, "קראנו בעיתון...", "מהעיתונות עולה...", או – "הגיע לידיי..." .

ירדנה מלר-הורוביץ: עמליה רבינוביץ: בגלל שהם כל כך מוגבלים במילים לפעמים ההסבר מאד חסר, ואז, כשאת מוסיפה איזשהו מסמך שמבהיר את העניין - -

ארבל אסטרחן: אז אולי צריך לעשות הוראה כללית שמותר לצרף לשאילתה מסמכים.

יריב לוין: זה קצת בעייתי.

יריב לוין: אני מציע, תראו: אם אדם צירף מסמך והשר אומר שהוא מוכן לקבל את זה עם המסמך המצורף, אין בעיה.

יריב לוין: הכלל יהיה שלשאילתות הרגילות והדחופות, אין מסמכים.

יריב לוין: אני יכול להגיד שהגשתי כמות של שאילתות ולא צירפתי מסמך לאף אחת מהן, הבינו מה רציתי, וענו לי.

ירדנה מלר-הורוביץ: והבינו מה רצית וענו לך.

ירדנה מלר-הורוביץ: היו"ר יריב לוין: חוץ מפעם אחת שבאמת היתה בעיה.

ירדנה מלר-הורוביץ: עמליה רבינוביץ: אל"ף, זה עניין של ניסוח, וזו בעיה.

יריב לוין: אני לא נגד שאפשר יהיה לצרף אבל אני לא רוצה לכפות את זה על השר.

עמליה רבינוביץ: אם מגבילים אנשים במספר מילים - יש המון אנשים שבשבילם 50 מילים זו מיטת סדום ענקית.

עמליה רבינוביץ: זה בעייתי, ובאמת ישנם נושאים שמאד מאד קשה להסביר אותם ב-50 מילים.

עמליה רבינוביץ: הם חושבים שמדובר רק בדברי ההסבר, וזה לא רק דברי ההסבר אלא כל השאילתה כולה.

עמליה רבינוביץ: תלוי את מי אתה שואל.

עמליה רבינוביץ: עוד פעם לא נתקלתי במקרה שאמרו לי – אני לא מוכן לקבל את המסמך.

יריב לוין: לא, בסדר גמור.

יריב לוין: אז מי שירצה.

יריב לוין: אלא אם כן אתם אומרים לי שאתם מוכנים שייכתב בכל השאילתות שאפשר לצרף מסמכים מראש.

פרח לרנר: יש הרבה שאילתות שכתוב: "פורסם ב...." ויותר נוח שמצרפים את זה.

אריה זוהר: אין בעיה.

ארבל אסטרחן: אז אפשר בהוראה כללית.

יריב לוין: כן, אפשר לעשות הוראה כללית שאפשר לצרף מסמכים.

ליאור נתן: שיצויין בגוף השאילתה שיש פה צירוף.

ארבל אסטרחן: אז יצורף מסמך וזה יצויין בגוף השאילתה, וזה לא יוקרא במליאה, כמובן.

יריב לוין: ברור שלא.

ארבל אסטרחן: אגב, לא מצוין כאן שבשאילתה יש דברי הסבר.

עמליה רבינוביץ: לא, השאילתה עצמה מחולקת בצורה כזו – שיש פתיח, וזה דברי ההסבר.

עמליה רבינוביץ: יש כותרת ויש את השאלות עצמן.

ארבל אסטרחן: אז שאילתה ישירה אינה מוגבלת במילים.

ארבל אסטרחן: "(ב) השר הנשאל ישיב בכתב על שאילתה ישירה או יודיע על סירובו להשיב, בתוך 21 ימים מיום קבלת השאילתה, ואם התקבלה השאילתה בתקופת הפגרה – בתוך 30 ימים; העתק התשובה יימסר ליושב ראש הכנסת באמצעות מזכיר הכנסת.

ארבל אסטרחן: (ג) עבר המועד האמור בסעיף קטן (ב) והשאילתה לא נענתה, רשאי חבר הכנסת השואל לבקש מיושב ראש הכנסת כי ינהגו בשאילתה כבשאילתה רגילה, ויראו לעניין זה את המועד האחרון שבו היה על השר להשיב לשאילתה, כמועד שבו קיבל אותה; השאילתה תונח על שולחן הכנסת לפני המועד שקבע יושב ראש הכנסת למתן התשובה במליאה ללא המסמכים שצורפו אליה'/

יריב לוין: זה יהיה בהוראה הכללית.

עמליה רבינוביץ: אני יכולה לשאול משהו?

עמליה רבינוביץ: זאת אומרת שיענו על השאילתה הישירה הזו במליאה, נכון?

קריאות: כן.

עמליה רבינוביץ: יש המון שאילתות, בעיקר שאילתות ישירות שיש בהן המון פרטים אישיים: שמות, תעודות זהות, מחלות – מה שאתה לא רוצה.

יריב לוין: אז צריך לכתוב פה במפורש - -

ארבל אסטרחן: אפשר אולי לתת סמכות מחיקה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה פה להעיר משהו.

רוחמה אברהם-בלילא: העניין שלנו – מהקוד האתי, שפעם גם שוחחנו בעניין הזה, אנחנו מייצגים ציבור או בעיה כלל ציבורית.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו לא הולכים ומחוקקים חוק פרסונאלי, אנחנו מעלים בעיה אישית, כל שכן בשאילתות.

רוחמה אברהם-בלילא: לפי מה שנאמר כאן, אני מבינה שחברי כנסת בוחרים לשאול שאילתה אישית את השר ולעשות את זה בצורה פומבית.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה לא פומבית.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה הולך ישר אליו – זה לא עובר את המליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: רוחמה אברהם בלילא: אבל אני לא יודעת אם זה נכון לטפל בסוגיה כזו, בכלל.

ירדנה מלר-הורוביץ: בשביל זה יש מחלקת פניות ציבור שיכולה לעשות את זה, זה יותר נכון לעשות את זה.

יריב לוין: אני יכול לתת לך דוגמה.

יריב לוין: אתה בא ואומר כך - -

רוחמה אברהם-בלילא: אם זו בעיה פרטית שמצביעה על בעיה ציבורית --

יריב לוין: בדיוק.

יריב לוין: התקבלה פניה של אזרח על הטיפול בבן שלו במקום כזה וכזה – ומצורף החומר הרלוונטי – זה בדיוק מתאים למסלול של שאילתה ישירה, ואין ספק שזה באמת נכון, זה לא מתאים שזה יעבור למליאה.

יריב לוין: אז לפי דעתי יהיה צריך לכתוב פה - לבקש מהיושב ראש כי ינהגו כבשאילתה רגילה, אבל הבקשה תאושר רק במידה והיא עומדת בכללים של שאילתה רגילה, שהגדרנו אותה.

ארבל אסטרחן: שם שאפשר למחוק - -

יריב לוין: אני לא רוצה להיכנס לזה, יהיה ויכוח מה מוחקים.

יריב לוין: אני בעד שהחיים יהיו פשוטים.

יריב לוין: או שאפשר לעשות את זה רגילה או שלא.

יריב לוין: בלי דרכי ביניים.

יריב לוין: יש לנו ברגילה את כל העקרונות, שהיא לא תכיל מידע פרטי וכל הדברים האלה.

יריב לוין: אז זה ילך לשם בדיוק על פי אותו עיקרון.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: אז אמרנו – פרטים אישיים - - לשאילתה ישירה.

ארבל אסטרחן: כי ינהגו בשאילתה רגילה ובלבד שאין בו פרטים - -

יריב לוין: - האסורים, לפי - - לא חשוב הניסוח, זה טכני.

רונית חיקין: יש לי שאלה, אם הישירה הפכה לרגילה.

רונית חיקין: גם הרגילה לא נענתה במליאה - היא תהפוך ל - -?

יריב לוין: כן.

יריב לוין: מה לעשות.

יריב לוין: עד שיהיו תשובות.

יריב לוין: אני מבטיח לכם: זה לא יקרה.

יריב לוין: יהיה סשן אחד של מצעד שרים, יום רביעי הארוך, יקראו לזה, ובזה זה ייגמר.

יריב לוין: אחר כך אני לא אוכל לבוא לישיבות סיעה ואחר כך זה ייגמר.

יריב לוין: זה יעבוד יותר טוב, אין לי ספק בכלל.

יריב לוין: מי בעד אישור הפרק השלישי בחלק ד' של השאילתות?

יריב לוין: הצבעה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין תודה רבה.

יריב לוין: אושר פה אחד, והפעם – לא תרתי משמע, סוף סוף.

יריב לוין: אין מתנגדים ואין נמנעים, לפיכך – אושר, כמובן- בכפוף לתיקונים שדיברנו עליהם כאן.

יריב לוין: תודה רבה, הישיבה נעולה.