ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 301, 2010-07-14 09:30

יצחק וקנין: רבותי, בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

יצחק וקנין: הצעת חוק הגנת הצרכן (עסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה), התש"ע-2010.

יצחק וקנין: אני מבין שיש פה כבר התקדמות בהצעת חוק הזאת.

יצחק וקנין: אנחנו נמצאים כרגע בסעיפים שעדיין לא אושרו, סעיפים 4 ו-6.

יצחק וקנין: סעיף 4 הוקרא, אבל צריך לפתוח אותו.

יצחק וקנין: אני פותח את סעיף 4.

יצחק וקנין: נקרא אותו ונגיד גם את התיקונים.

לאה ורון: - - - בסעיף 4, והוועדה מאשרת.

חנה וינשטוק טירי: אני רוצה לחזור לסעיף 2.

לאה ורון: בינתיים פתח יושב ראש הוועדה את סעיף 4.

יצחק וקנין: פתחתי את סעיף 4.

יצחק וקנין: אם אחרי כן תרצו שנחזור לסעיף 2, נחזור לסעיף 2.

חנה וינשטוק טירי: סעיף 4 מדבר על תיקון סעיף 31 לחוק הגנת הצרכן.

חנה וינשטוק טירי: סעיף זה עוסק בפיצויים לדוגמה.

חנה וינשטוק טירי: הסעיף מעניק זכות לצרכן להגיש לבית משפט פיצוי לדוגמה עקב הפרות, כשהפיצוי לדוגמה יכול להגיע עד לסכום של 10,000 ש"ח.

חנה וינשטוק טירי: זה כמובן שיקול דעת של בית משפט, הסכום יכול להיות גם נמוך יותר.

חנה וינשטוק טירי: יש מקרים מאוד מסוימים, בהם נתנו זכות לצרכן לבקש פיצוי לדוגמה.

חנה וינשטוק טירי: הסעיף הראשון בא לתקן את סעיף (2א).

חנה וינשטוק טירי: סעיף (2א) אומר: בעסקה לתקופה קצובה - ביקש צרכן כי עוסק יפסיק לחייבו בתשלומים לאחר מועד סיום העסקה או ההתחייבות לפי סעיף 13א(ג), או לא נמסרה לצרכן הודעה בכתב לפי סעיף 13א(ד) - והעוסק המשיך לחייב את הצרכן בתשלומים בניגוד לאותן הוראות.

חנה וינשטוק טירי: הסעיף אומר: כאשר יש עסקה לתקופה קצובה ונקבעו הסדרים בחוק הגנת הצרכן, שבדרך כלל כאשר מדובר בעסקה קצובה ורוצים להאריך אותה, צריך הסכמה פוזיטיבית, אבל ישנם מקרים מסוימים שניתן להאריך את החוזה גם באופן אוטומטי, אבל במקרים כאלה, צריך לשלוח הודעה לצרכן, להודיע לו על מועד סיום העסקה ועל זכותו לבטל את העסקה בכל עת.

חנה וינשטוק טירי: פה אנחנו הוספנו בפסקה (2א) אחרי "לפי סעיף 13(א)(ד) יבוא "או לפי סעיף 13 - -

יצחק וקנין: - - ה(ו)(ג), לפי העניין".

חנה וינשטוק טירי: - - (ו)(2), לפי העניין".

חנה וינשטוק טירי: אנחנו התכוונו לומר פה בעסקה לשירותי רפואה, שאנחנו קבענו שהעוסק מלכתחילה יכול להאריך את העסקה באופן אוטומטי, כי אמרנו שאלו שירותים מצילי חיים, ושלא ייצא מצב שהעוסק מבקש את ההסכמה הפוזיטיבית של הצרכן, הוא לא ימצא אותו, ואז העסקה תפקע.

יצחק וקנין: הדברים ברורים.

חנה וינשטוק טירי: ולכן החלטנו לבוא ולומר, שגם תהיה זכות לפיצוי לדוגמה, אם העוסק לא שלח הודעה על מועד ביטול העסקה גם לפי הסעיף הזה, זאת אומרת: ההודעה שמחויבת לפי התיקון לחוק הזה.

יצחק וקנין: בכל מקרה אותו גורם חייב לשלוח הודעה.

יצחק וקנין: הודעה חייבת להיות.

חנה וינשטוק טירי: כן, נכון.

חנה וינשטוק טירי: במקרה הנוכחי יש הארכה אוטומטית – זה מה שכתבנו – אבל הוא חייב לשלוח הודעה על מועד סיום העסקה, ועל כך שניתן להשתחרר ממנה בכל עת.

חנה וינשטוק טירי: זה התנאי.

יצחק וקנין: במידה והוא לא שלח, הוא חייב - - -

חנה וינשטוק טירי: המשמעות שהוא לא שלח הודעה אומרת שהוא ממשיך לחייב וכולי, ויכול להיות שנשללת מהצרכן הזכות לבטל את העסקה, זאת אומרת לדעת שהוא יכול להשתחרר מהעסקה בכל עת.

חנה וינשטוק טירי: עצם הפעולה הזאת של אי שליחת ההודעה, בחוק הגנת הצרכן מקנה זכות לפיצוי לדוגמה, והוספנו ואמרנו: זה לא רק בעסקה קצובה רגילה, זה גם בעסקה קצובה שהיא עסקה לשירותי רפואה.

חנה וינשטוק טירי: רצינו לבוא ולהבהיר, כדי שלא יהיו ספקות, שהזכות לפיצוי לדוגמה חלה גם בנושא - - -

אורי מקלב: אם אפשר להבהיר, שעל אף שידוע מראש שהעסקה צריכה להתחדש כל חצי שנה, אנחנו מחייבים את המפעיל ואת מי שנותן את השירותים לשלוח הודעה מראש לפני כל חצי שנה:

אורי מקלב: דע לך שיש לך זכות לצאת לאחר חצי שנה - אבל אם הוא מבקש לשנות את החוזה, דהיינו להוסיף תעריף אחר או להעלות את המחיר, הוא צריך בחזרה הסכמה עם חתימה מהצרכן.

אורית נוקד: כן, כי המטרה היא להגן על האוכלוסיות החלשות, שבמקרה הזה הן קשישים ולא רק קשישים.

אורי מקלב: סגרנו את זה מכל הצדדים.

יצחק וקנין: הדברים ברורים.

יצחק וקנין: יש הערות?

חנה וינשטוק טירי: בעקבות הדיון הקודם, נשמעו הערות והתבקשנו להרחיב את הסעיף ואת זכות הצרכן לפיצוי לדוגמה גם במקרה נוסף, כאשר התיקון לחוק מאפשר לצרכן לבטל את העסקה במקרים מסוימים.

חנה וינשטוק טירי: יש לו, למשל, ממועד העסקה ועד 30 ימים, אפשרות לבטל את העסקה - זה נקרא תקופת צינון - בלי תשלום של דמי ביטול.

חנה וינשטוק טירי: כמובן, גם אם העסקה היא מעבר ל-30 הימים, אם בחוזה כתוב שהצרכן יכול לבטל את העסקה בתנאים מסוימים עם תשלום של דמי ביטול וכולי, והצרכן מבקש לממש את זכות הביטול שלו, או כאשר מדובר בעסקה שהיא לתקופה שאינה קצובה - אשר המשמעות היא שניתן להשתחרר ממנה בכל עת - והצרכן מבקש לממש את זכות הביטול, אנחנו רצינו להרחיב את הסעיף ולהעניק לצרכן זכות לפיצוי לדוגמה, כאשר הוא מבקש לבטל את החוזה, מכל הטעמים שאמרתי עכשיו, והעוסק ממשיך לחייב אותו.

חנה וינשטוק טירי: אלה המקרים הקלאסיים שנתנו בסעיף 31 זכות לצרכן לבטל עסקה.

חנה וינשטוק טירי: כאשר יש עסקה, אני רוצה לבטל אותה, והעוסק לא מכבד את רצוני לביטול העסקה והוא ממשיך.

חנה וינשטוק טירי: הרי רוב העסקאות האלה הן עסקאות מתמשכות.

חנה וינשטוק טירי: יש לעוסק מספר כרטיס אשראי שלי או מספר חשבון בנק שלי, והוא ממשיך לגבות ממני ומתעלם מבקשתי לביטול.

יצחק וקנין: יש לי רק שאלה טכנית, שיכול להיות שדנתם בה.

יצחק וקנין: מה קורה, אם אותו ספק מתקין אביזרים רפואיים, שעולים לו כסף, ולאחר חודשיים או חודש אתה מבטל?

יצחק וקנין: האם יש איזה פרק זמן שאותו צרכן מחויב, אם השתמש בציוד הזה?

יצחק וקנין: הרי בכל זאת החברה הזאת משקיעה כסף, ציוד ששווה הרבה מאוד כסף לפעמים.

יצחק וקנין: מדובר פה בדרך כלל באנשים מוגבלים, באנשים קשישים.

יצחק וקנין: אני מנסה לראות גם את הצד השני.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו התייחסנו לזה ודיברנו על זה בדיון הקודם, וגם אמרנו שאנחנו נציע לזה תיקון.

חנה וינשטוק טירי: לגבי תוצאות ביטול העסקה אמרנו, שאם הצרכן קיבל מכשירים או ציוד במסגרת העסקה, הוא צריך להעמידם לרשות העוסק במקום שנמסרו לו, זאת אומרת: הוא צריך להודיע לעוסק שיבוא לקחת את הציוד, וגם קבענו שאם העוסק התקין מכשירים או ציוד לצורך מתן השירות לפי העסקה, יהיה רשאי לגבות מהצרכן תשלום בגין הוצאות התקנה בסכום שלא יעלה על 100 ש"ח.

חנה וינשטוק טירי: זה סעיף שחוזר כחוט השני בהוראות נוספות בחוק הגנת הצרכן.

יצחק וקנין: היה עדיף שלא לכתוב את ה-100 שקלים האלה.

איתי עצמון: היו דרישות לסכומים גבוהים הרבה יותר.

אורית נוקד: עם הסמכות של השר.

חנה וינשטוק טירי: אני רוצה להסביר, אנחנו נוסיף גם סמכות לשר לשנות את הסכומים.

חנה וינשטוק טירי: שוב, גם בתיקון 26 לחוק הגנת הצרכן וגם בתקנות החזר כספי אמרנו:

חנה וינשטוק טירי: אנחנו כן מכירים בהוצאות התקנה כהוצאות שהן אולי הוצאות נפרדות מדמי ביטול, שהעוסק רשאי לגבות מהצרכן במקרים מסוימים, לא בכל מקרה הוא רשאי לגבות.

חנה וינשטוק טירי: דבר שני שאמרנו זה שכאשר מדובר בהוצאות התקנה, אנחנו כמחוקקים חייבים לקבוע איזשהו מחיר פיקס, זאת אומרת לא לתת את זה לשיקול דעת החברות, כי החשש שלנו זה שאם אנחנו נשאיר את זה פתוח ונגיד שאפשר לגבות דמי התקנה, יבואו עם סכומים מאוד גבוהים של דמי התקנה, וזה ייצור חסם לאותם צרכנים להשתחרר מהעסקה.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו לא רוצים לרוקן את החוק הזה מתוכן.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו יכולים לכתוב חוק מאוד יפה עם המון הגנות, אבל אם את הנושא הזה נשאיר פתוח, מבחינתנו אנחנו יכולים להימצא במצב שלא עשינו דבר.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, השאלה שלך היתה שאלה מצוינת, אבל לוועדה הובאו מקרים, שהתברר שהחסמים בחלק מהסעיפים בחוק זה – במידה שצריך לבטל את העסקה לא הוכחו, קנסות שצריך לשלם הם קנסות יותר גדולים מההשקעה או ממה שיכול להישאר מנוי לכל החיים או מה שהיה צריך לשלם.

אורי מקלב: היו חסמים בסעיפים האלה.

קריאה: זה מעקר את החוק.

אורי מקלב: זה נכון שכל הגנת הצרכן, בסופו של דבר באו חברות ואמרו: אתם יכולים לתת כמה שיותר הגנות לצרכן, אבל בסופו של דבר מי שישלם את זה זה הצרכן עצמו, בגלל שחברה כזאת תיקח בחשבון, שיכול להיות לה איזה אחוז מסוים שיתקינו לו מכשירים אלה, יבטלו אותם ויהיה להם איזה הפסד, אבל הם יגלמו את זה בתוכו, כי הם יאמרו שבסופו של דבר כולם ישלמו את זה.

אורי מקלב: זה נכון, זאת תפיסה אחת.

אורי מקלב: אבל מי שיש לו תפיסה של הגנת הצרכן, יודע שגם אם זה יעלה משהו וגם אם זה יעלה לכולם עוד קצת, גם אם זה נכון שתהיה איזו עליית מחירים ופחות יהיו גמישים בהנחות, אבל בסופו של דבר כשזה מגיע לצרכן, אנחנו יודעים שזה הכי טוב.

אורי מקלב: מה שאומרת עורכת הדין לגבי הפיצויים, אתה מכיר היום חברות, במיוחד בתחום הסלולארי, שמחייבות בחשבון חיובים, אפילו שסיכמו אתך אחרת, ויש חיובים.

אורי מקלב: כשאתה מטלפן ומתווכח איתן, הן באמת מוחקות לך את זה.

אורי מקלב: ירצו – יאכלו, לא ירצו – לא יאכלו.

אורי מקלב: אתה מכיר את אותו אחד שהביא קפה במכס, ושאלו אותו: מה זה?

אורי מקלב: הוא אמר: אני לא מבריח דבר, זה אוכל לציפורים.

אורי מקלב: שאלו אותו: זה אוכל לציפורים?

אורי מקלב: הוא אמר: ירצו – יאכלו, לא ירצו – לא יאכלו.

אורי מקלב: מה לעשות, אנחנו נחייב אותו ונמשיך לחייב אותו, הרי משהו שמחייב אותו אחר כך זה קנס.

אורי מקלב: אם יש איזה מנגנון של קנסות, הוא יידע שאת זה היה צריך לא רק בזה, השר הולך לעשות את זה גם בחברות אחרות.

אורי מקלב: הם מנסים, מה יכול לקרות?

חנה וינשטוק טירי: צריך גם לזכור, שישנה זכות ביטול תוך 30 ימים מיום עשיית העסקה, שזאת תקופת צינון.

חנה וינשטוק טירי: בתקופה הזאת, אם צרכן מבקש לבטל את העסקה, אסור לגבות דמי ביטול, אבל אם הותקנו מכשירים, צריך לשלם לעוסק דמי התקנה בעלות של 100 שקלים.

חנה וינשטוק טירי: זאת זכות שמבחינתנו מוקנית לצרכן, תוך 30 יום אתה העוסק צריך לדעת ולקחת את זה בחשבון.

חנה וינשטוק טירי: ככל שמדובר בביטול לאחר 30 הימים, לא אסרנו לגבות דמי ביטול ולא קבענו מחיר פיקס.

איתי עצמון: עדיין.

חנה וינשטוק טירי: עדיין לא קבענו, אבל נתנו סמכות לשר להתערב בדמי הביטול, אם אנחנו נראה שדמי הביטול הם מאוד גבוהים.

חנה וינשטוק טירי: צריך לקחת בחשבון שכרגע, בנקודת הזמן העכשווית של אישור החוק, לא התערבנו בסכומים.

איתי עצמון: ובלבד שזה נקבע מראש בחוזה, בסכום שנקבע מראש בחוזה.

חנה וינשטוק טירי: נכון, צריכים לקבוע מראש וכולי וכולי, אנחנו מאוד מקווים שלא ייקבעו סכומים דרקוניים, כי אנחנו נתקלנו במקרים כאלה, וזאת הסיבה שקבענו את הסיבה, וזאת הסיבה שגם נתנו סמכות לשר להתערב במקרים מסוימים בדמי הביטול, אם אנחנו נראה שזה מהווה חסם.

מתת ליפסקי: לגבי אותו מניין של 30 הימים לביטול, אני רוצה להעיר שתלונות רבות שהתקבלו אצלנו מראות שחברות ניצלו לרעה נושא כזה, זאת אומרת: 30 ימים המחיר נשאר כפי שהובטח לצרכן, וברגע שעבר אותו מניין של 30 ימים, המחיר קפץ.

מתת ליפסקי: גם אותן מגבלות שכבר הוספו לחוק ולסעיפים האלה לא מגבילות מספיק את החברות.

מתת ליפסקי: לצערי, נציג שלנו לא היה כאן בדיון הקודם, ויש המון סעיפים שהיינו רוצים מאוד להוסיף עליהם או להבהיר, כולל בנושא של קביעת השר לעניין דמי הביטול.

מתת ליפסקי: ברגע שאתה משאיר את הנושא הזה לשיקול דעת החברות, מהניסיון שלנו - וכבר הוזכר שזה ענף בעייתי ומקביל של הסלולר - באופן דומה הצפי שלנו, לאור תלונות מהעבר, שדמי הביטול יהיו בשיעור מוגזם.

לאה ורון: אבל עורכת הדין טירי התייחסה לזה וגם דיברה על כך, שלכן החוק נותן סמכות לשר, במידה והמשרד יווכח שהחברות מנצלות את האפשרות הזאת לרעת הלקוחות שלהן.

מתת ליפסקי: בוא נזכור, שמדובר באוכלוסייה - - -

לאה ורון: נכון, הוועדה מקיימת דיון שלישי על הצעת החוק, אין טעם להחזיר אותה לתחילתו של החוק, אף אם אמון הציבור לא השתתף, כדבריך, בדיונים הקודמים.

אורית נוקד: אנחנו מעוניינים לסיים, אחר כך אם יהיה צורך נשנה בהתאם.

מתת ליפסקי: הזמני הוא הכי קבוע, קשה אחר כך להוסיף.

אורית נוקד: בסדר, אבל צריכים קודם כל שזה גם ייכנס לספר החוקים.

מתת ליפסקי: לעניין סעיף הפיצוי לדוגמה, העמדה שלנו היא שהפיצוי יהיה על כל הפרה של הסעיף, של סעיף 13ה, אם זה לעניין אי מסירת טופס מילוי או חוזה, אם זה להיעדר זיהוי כיאות כבר בשלבי המשא ומתן מול הצרכן וכולי.

יצחק וקנין: את רוצה על כל סעיף קנס.

מתת ליפסקי: כן.

מתת ליפסקי: שוב, הצרכנים כאן הם אוכלוסייה, שאני מניחה שלכולנו יש נגיעה אליה.

מתת ליפסקי: כולנו מכירים אותה, אפילו באופן אישי.

יצחק וקנין: הבנו מה את רוצה.

איתי עצמון: בישיבה הקודמת אני העליתי את הנושא, שראוי לדעתי להרחיב את העילות למתן פיצויים לדוגמה לפי סעיף 31א, ואכן משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נענה, ועכשיו הוא יציע תיקון.

איתי עצמון: אנחנו כן צריכים לשמור על איזושהי מסגרת קוהרנטית של סעיף 31א, כי הוא מדבר על שורה ארוכה של עסקאות, ואנחנו לא רוצים ליצור תקדים רק בעסקה הספציפית הזאת, יש לנו שורה ארוכה של עסקאות שמוסדרות בחוק הזה.

חנה וינשטוק טירי: אבל יש סנקציה פלילית בכל מקרה.

איתי עצמון: בוודאי, שאושרה בדיון הקודם.

הילה דוידוביץ: וגם בכלל פיצויים לדוגמה, משרד המשפטים לא מרחיב, שוקל במשורה על מה להטיל - - -

לאה ורון: עורכת דין דוידוביץ, זה לא דו-שיח.

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה להתקדם.

יצחק וקנין: החברות רוצות להגיד משהו?

יצחק וקנין: האם יש למישהו הערות?

יאיר לטי: יש לי הערה ברמה העקרונית.

יאיר לטי: צריך להבין שכאשר אנחנו מדברים על החזר כספים, החזר החלק היחסי של העסקה שלא בוצעה בעצם, שבעסקאות כאלה, במיוחד בעסקאות מתמשכות, יש לפעמים אלמנט שבו הערך של העסקה מגלם במחיר הסופי ערך נמוך יותר מהשווי של כל מרכיב ומרכיב של העסקה.

יאיר לטי: במיוחד אנחנו רואים את זה בשירותים רפואיים, שבהם החלק הראשוני של העסקה כולל מרכיב של אבחון מאוד רחב, ואחר כך נכנסים למערך של מתן הטיפול.

יאיר לטי: אנחנו נראה בעסקאות האלה, שתשומות שמושקעות בתחילת התהליך הן מאוד גבוהות, והגורם שנותן את השירות מניח שהוא ייהנה מהפירות דווקא מכלל העסקה, או לצורך העניין מהשלב הבא של העסקה.

יאיר לטי: יכול להיות בהחלט מצב, שמישהו עלול לנצל כזה מצב, ולהגיד: אוקיי, קיבלתי את ההערכה הראשונית, את הצד הראשוני של העסקה, תנו לי את הדוחות, ואז ירכוש את השירות המתמשך במקום אחר רק על המרכיב שעכשיו מעניין אותו של הטיפול.

יאיר לטי: פה אני מסתכל מהצד לא של האזרח או של הקליינט, אלא דווקא מהצד של נותן השירות.

יאיר לטי: אנחנו גם רואים את זה במציאות הקיימת.

יאיר לטי: לאנשים יש נטייה לנצל את האלמנט הראשוני, להבין שהם יכולים לצאת מהעסקה ולקבל את החלק היחסי של העסקה, שגרם לנזק לנותן השירות.

אורית נוקד: אתה מדבר על אנשים חולים?

אורית נוקד: על מי אתה מדבר?

אורית נוקד: הרי למה נוצר החוק הזה?

יאיר לטי: אני אסביר, הכיוון של החוק הוא בסדר לעניין האוכלוסייה הקשישה, האנשים המסכנים.

יאיר לטי: צריכים להבין שהיום הרפואה פונה יותר ויותר לקצוות האחרות של האוכלוסייה, דווקא לצעירים.

יאיר לטי: בוא ניקח לצורך העניין את הרפואה האסתטית, סתם לדוגמה הסרת שיער.

אורית נוקד: אלה שירותי רפואה דחופים?

יאיר לטי: לא, זאת לא רפואה דחופה, אז אולי זאת לא דוגמה טובה.

יאיר לטי: או לצורך העניין טיפול בגלי הלם, הסתיידות בגידים.

יאיר לטי: זה סוג טיפול של רפואה מתמשכת, שאנשים צריכים אותה כטיפול אמיתי, טיפול רפואי, ולצורך העניין, אם תיקח פר טיפול ותשלם פר טיפול, תשלם X, אבל אם תיקח סדרה של חמישה טיפולים, תשלם לא X5, אלא X4.

יאיר לטי: אני חושב שצריך להביא את זה לידי שקלול.

לאה ורון: החברות גם בטח יעשו את השיקול ואת השקלול, הן יעשו את הקלקולציה שלהן.

יאיר לטי: כן, רק שפה באים ואומרים: מגיע לך החלק היחסי של העסקה שלא נוצלה.

יאיר לטי: השאלה היא מה המשקל של החלק שנוצל.

לאה ורון: אבל מהרגע שהחוק הזה ייכנס לתוקפו, יש להניח שהחברות ילמדו אותו טוב ויעשו את החישוב הכלכלי שמתאים להן, כדי למנוע את המצבים שאתה מתאר.

יאיר לטי: אבל אנחנו נותנים לחברות את היכולת הבלעדית להגיד, מה המשקל של המרכיב הראשוני של העסקה.

יאיר לטי: במקרה כזה חזרנו לאותה בעיה.

יאיר לטי: לצורך העניין הן יתמחרו את זה 80% מהעלות נעשתה בשלב של ה-20% שירות.

איתי עצמון: אני רק רוצה להזכיר, שאנחנו הוספנו הוראות לגבי תמורה יחסית ולגבי הוצאות התקנה, וכמובן שלאחר 30 יום אין מניעה לגבות דמי ביטול, ובלבד שקבעתם אותם במפורש בחוזה, כך שיש גילום לחלק מההוצאות.

מתת ליפסקי: אני מוחה על ההערה, ואני חושבת שזה ביטוי מצוין לדרך של החברות לגבות דה-פקטו דמי ביטול מופרזים באמצעים של – זאת המצאה חדשה, ששמעתי עכשיו לראשונה של תמחור חלק ראשוני של הערכה רפואית.

מתת ליפסקי: הרי זה לא מוצר שהצרכן רוכש ממך, המידע הזה נשאר אצלך.

מתת ליפסקי: אתה הצגת את זה בצורה לא נכונה, הוא לא קונה את זה ממך ויכול לקבל בנפרד את השירות מחברה אחרת.

יאיר לטי: יש אפשרות כזאת, זה בדרך כלל מורכב משירותים שבהם האבחון לצורך העניין נעשה על ידי רופאים מומחים בתחומם, וטיפול נעשה לפעמים על ידי מקצועות פארא-רפואיים.

מתת ליפסקי: זה חריג.

יאיר לטי: זה לא חריג בכלל.

יצחק וקנין: אני לא רוצה להיכנס לזה, מה שאתם אומרים כרגע כמעט לא נוגע לענייננו, זאת השערה שיכולה להיות.

לאה ורון: אולי בכנסת הבאה תהיינה עוד הצעות חוק פרטיות, אם יתברר למי מחברי הכנסת, שהחברות אכן מנצלות את זה ומעמיסות על החלק הראשון של העסקה תשלומים או סכומים שהם לא מן העניין.

אורית נוקד: או אולי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יזום, לא לשכוח את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה...

לאה ורון: או מי שתהיה סגנית שר במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שהיא כל כך minded לארגוני הצרכנים וכל כך פעילה.

לאה ורון: ..

מתת ליפסקי: אני חוזרת לאותו מסמך גילוי.

מתת ליפסקי: לעניין הזה יש נושא של פיצוי, כי בגלל המידע שהצטבר אצלנו - - -

יצחק וקנין: אמרת את הדברים.

מתת ליפסקי: בשלב הראשוני אותה אוכלוסייה לא מודעת מספיק למי היא מתקשרת.

מתת ליפסקי: הנציג שמגיע לא מציג את הדברים - - -

יצחק וקנין: אם הוועדה תעבוד בשיטה שמישהו לא מגיע לדיונים ואחרי שני דיונים הוא יגיע ויעלה דברים, אנחנו כל הזמן נלך קדימה ואחורה, קדימה ואחורה ולא נתקדם.

יצחק וקנין: בוא נקרא את הסעיף ונתקדם.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו לא מתכוונים להרחיב את זה, אבל אנחנו כן מוכנים להרחיב את זה למקרה שהצרכן ביטל את העסקה וממשיכים לחייב אותו.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו נקרא את הנוסח: "אחרי פסקה (4) יבוא "ביקש צרכן כי עוסק ישיב לו את החלק ממחיר העסקה ששילם או ביקש צרכן לבטל את חיובו לפי סעיף 13ו(3) בעקבות ביטול עסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה לפי סעיף 13ו(1) ו-(2) – והעוסק לא השיב לצרכן את החלק ממחיר העסקה או לא ביטל את החיוב כאמור".

חנה וינשטוק טירי: איתי, יכול להיות שצריך לשנות קצת את הסעיפים לפי הנוסח החדש, אבל זה בגדול.

איתי עצמון: כן, בוודאי.

יצחק וקנין: יש הערות לסעיף?

יצחק וקנין: אני אצביע על הסעיף.

יצחק וקנין: מי בעד סעיף 4?

לאה ורון: חבר הכנסת אורי מקלב מצביע במקום חבר הכנסת אליעזר מוזס.

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה בעד – 2 נגד – אין סעיף 4 נתקבל.

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: רצית לפתוח את סעיף 2?

חנה וינשטוק טירי: אני חושבת שהוא לא אושר.

איתי עצמון: נכון, סעיף 2 להצעת החוק לא אושר.

חנה וינשטוק טירי: סעיף 2 מדבר על תיקון 14ב.

חנה וינשטוק טירי: יש פה קצת בעיה, היא גם עלתה בדיון הקודם, ואני אדבר על כך.

חנה וינשטוק טירי: סעיף 14ב נכון להיום עוסק אך ורק בעסקאות לרכישה של יחידות נופש.

חנה וינשטוק טירי: הסעיף הזה הוא איזושהי הגנה נוספת על הצרכן, שאנחנו חשבנו שנכון לאמץ אותה, את אותה הגנה, גם בעסקאות האלה.

חנה וינשטוק טירי: שם כשמדובר ברכישה של יחידות נופש, בדרך כלל אלה סכומים מאוד גבוהים, זאת עסקה מאוד רצינית, אתה רוכש יחידת נופש, בדרך כלל לכל החיים שלך, והרבה פעמים משתמשים בשיטות שיווק מאוד אגרסיביות.

חנה וינשטוק טירי: הסעיף אומר, שאם הצרכן יתחייב לשלם תמורה של עסקה של רכישה של יחידות נופש באמצעות כרטיס אשראי, למנפיק אסור לחייב את הלקוח בסכום החיוב לפני שחלפו 30 הימים לפחות מהמועד שבו הופקד בידיו מסמך המעיד על העסקה בין הלקוח לבין הספק.

חנה וינשטוק טירי: זאת אומרת, זאת איזושהי הגנה נוספת, שאומרת שבתקופת 30 הימים אסור למנפיק לחייב את כרטיס האשראי של הלקוח, לפני שחלפו 30 הימים מהיום שבו הופקד המסמך, זאת אומרת זה בדרך כלל החוזה, כי גם שם ביחידות נופש יש חובה לחוזה בכתב.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו חשבנו שנכון לאמץ את ההסדר הזה גם פה, בגלל שמדובר בשירות מציל חיים, לא מדברים פה סתם על איזשהו שירות רגיל, וגם בגלל שמדובר באוכלוסיות, לרוב או של חולים או של קשישים, שגם אם אני נותנת זכות ביטול בחוק, הרבה פעמים אנחנו נתקלנו בכך שקשה להם לבוא ליישם את זכות הביטול, לרדוף אחרי העוסק, לשלוח פקס, להרים טלפון, לבקש שיבטלו להם את העסקה, ולכן חשבנו לתת הגנה נוספת, ולכן אנחנו הקראנו בדיון הקודם את הסעיף.

חנה וינשטוק טירי: ביקשנו בכל המקומות שכתוב סעיף 14א, שזה סעיף יחידות הנופש, להוסיף גם את הסעיף שעוסק בשירותי רפואה מתמשכת.

מיכל לב: אנחנו רוצים יותר להבהיר לגבי אופי סיווג בית העסק.

מיכל לב: חברות האשראי לא יודעות לסווג עסקה מסוימת כעסקה מתמשכת או עסקה חד-פעמית.

מיכל לב: הסיווג הוא לפי אופי התשלום, האם זו עסקה בתשלומים, עסקה בתשלום חד-פעמי, או עסקה בהוראת קבע, זה מה שאנחנו יכולים לעשות.

מיכל לב: זה לא תמיד תואם את ההגדרה של עסקה מתמשכת.

מיכל לב: לצורך העניין, יכולה להיות עסקה מתמשכת, שמשלמים אותה בתשלום חד-פעמי – לצורך העניין, מקבלים הנחת מזומן כזאת או אחרת, ויכולה להיות להפך, עסקה שהיא חד-פעמית, אבל פורסים את התשלום לתשלומים.

מיכל לב: אנחנו נדע לסווג, בכפוף להיערכות כזאת או אחרת, את בית העסק כבית עסק שנותן שירותי רפואה, וכל העסקאות, למעשה נעצור אותן או נעכב את הזיכוי של בית העסק ב-30 ימים, כמו שנדרש לפי החוק.

מיכל לב: אנחנו לא יודעים לעשות את ההפרדה בין סוגי העסקאות.

איתי עצמון: תוך כמה זמן אתם יכולים לסווג?

מיכל לב: היערכות משהו כמו כמה חודשים, חצי שנה, זה לא סיווג שהוא חינם.

איתי עצמון: ממתי?

מיכל לב: מאז שתעבור הצעת החוק.

אורית נוקד: אולי באמת אפשר להכניס הוראה, שתחולתה תהיה תוך חצי שנה מיום - - -

איתי עצמון: אפשר לקבוע תחילה נדחית לתיקון.

מיכל לב: אבל חשוב לנו להדגיש, שהסיווג יהיה - וזה גם התיקון שאנחנו הוצאנו והעברנו לעורכת הדין טירי - שלא התחייב צרכן לשלם את תמורתה של עסקה, אלא את תמורתה של עסקה אצל עוסקים, המעניקים שירותים, כאמור בסעיפים 13ה או 14א.

מיכל לב: חשוב להדגיש פה, שהסיווג שלנו הוא של בית עסק, ולא כעסקה, זאת אומרת:

מיכל לב: גם אם בית עסק נותן עסקאות חד-פעמיות ועסקאות מתמשכות, אנחנו לא נדע להפריד בין השניים.

אורי מקלב: אם בית העסק הזה נותן עוד שירותים, שהם לא שירותי רפואה דחופה, את כל העסקאות שלו ישלמו רק בעוד חודש.

קריאה: זה מאוד בעייתי.

אורי מקלב: זה מאוד בעייתי.

אורי מקלב: אני לא מכיר את כל בתי העסק, יכול להיות שהוא נותן לו עוד דברים - - -

אורית נוקד: אין אפשרות בצורה אחרת - - -?

הילה דוידוביץ: אני רציתי להגיד, שההצעה פה בעייתית ומרחיקת לכת; אני לא יודעת אם היא אפילו מידתית, להטיל על העוסק שכל התשלומים שמשלמים לו יידחו ב-30 ימים.

הילה דוידוביץ: אם אין אפשרות לסווג, אני הייתי מציעה או לוותר על הסעיף הזה ולמצוא איזשהו מנגנון, כמו שעשינו בתקנות ביטול עסקה, של החזרת החיובים לכרטיס האשראי, כמו שעשינו זיכוי של כרטיס חיוב, או שאפשר למצוא פתרון אחר.

חנה וינשטוק טירי: לא, אבל זה פתרון שקיים היום כבר.

חנה וינשטוק טירי: אל תשכחו שזה קיים כבר ברכישה של יחידות נופש.

יצחק וקנין: יחידות נופש זה דבר מוגדר, ברור.

יצחק וקנין: אני לא חושב שאפשר לעשות השוואה של זה למה שאנחנו מדברים עליו כרגע.

אורית נוקד: אנחנו לא צריכים לפגוע גם בעוסקים, אני חושבת שהרעיון הוא יפה, רק שברגע שהועלתה עכשיו הבעייתיות, צריך לראות - - -

יעל כהן-שאוואט: יש לי הצעה.

יעל כהן-שאוואט: קיימת בדירקטיבה האירופית לעניין הרוכלות הוראה מיוחדת, שלא קיימת בדין הישראלי, אשר קובעת שלרוכל אסור לגבות את תמורת העסקה עד לחלוף מועד הביטול.

יצחק וקנין: 30 יום.

יעל כהן-שאוואט: שם מועד הביטול הוא לפחות שבעה ימים, וכל מדינה - אם היא רוצה יותר משבעה ימים, היא קובעת יותר.

יעל כהן-שאוואט: כלומר, בכל המדינות של האיחוד בעסקאות רוכלות אסור לעוסק עצמו, לא לחברת האשראי, אלא לעוסק עצמו, לחייב את כרטיס האשראי עד שיחלוף מועד הביטול.

יעל כהן-שאוואט: זה דבר שנותן הגנה לצרכן, משום שתוך תקופת הצינון הזאת הצרכן יכול לחשוב בשקט על העסקה ולממש את זכותו לבטל, ואין בעיה של החזר לא החזר, גבייה לא גבייה.

יעל כהן-שאוואט: כאן אפשר לדחות את הגבייה הזאת, אולי הצעה חלופית - - -

לאה ורון: ב-30 ימים?

לאה ורון: אנחנו ועדת הכלכלה, אנחנו מגינים גם על העוסקים, לא רק על הצרכנים.

קריאה: ואז החיוב הראשון יהיה כפול?

יעל כהן-שאוואט: אז החיוב הראשון יכול להיות כפול, כן.

קריאה: השאלה אם זה לא לרעת הצרכן.

איתי עצמון: אנחנו מדברים רק על סוג מסוים של עסקאות, את מדברת על תיקון שלכאורה נכון ורלוונטי גם לסוגים אחרים של עסקאות, ואת רוצה לקבוע את זה רק לגבי העסקה הזאת, נכון?

יעל כהן-שאוואט: כן, רק לגבי התיקון הזה, רק לגבי הסעיף הזה, רק בעסקה הזו, רק לגבי שירותי רפואה דחופה בנושא הזה, אם יש זכות ביטול במשך 30 יום, זה לא אומר שהצרכן לא ייאלץ לשלם על התקופה, אם הוא עשה שימוש בשירות במשך 30 יום, זה לא אומר שהוא לא יגבה, אבל התמורה תיגבה רק בתום ה-30 יום.

לאה ורון: זאת אומרת שאת מציעה רק לתחום את זה לתום התקופה.

יעל כהן-שאוואט: בדיוק, זאת ההצעה החלופית שלי.

יצחק וקנין: זה פוגע בעוסקים - - -

אורי מקלב: זה לא על החברות - - -

יצחק וקנין: הדברים לא פשוטים.

אורי מקלב: השאלה אם מה שהיא מציעה לא להטיל את זה על חברות האשראי אלא לאסור על החברות - - -

יצחק וקנין: בכל מקרה, מי שייפגע מזה זה העוסקים, מי שנותן את השירות ייפגע.

אורי מקלב: אבל אתה מדבר רק על המקרה שהוא נותן שירותי רפואה דחופים, ולא נרחיק לכת ל-30 יום, אלא ל-14 יום.

אורי מקלב: בתקופה הזאת כבר לא תהיה שאלה של כבר גבה ולהחזיר את הכסף, אלא זה לא חייב להיות צמוד דווקא, אתה יכול גם לצמצם.

אורי מקלב: אני מבין ששבעה ימים זה הולך יחד, אבל אם ניקח תקופה של 10 ימים, של 14 יום, החברה - - -

יצחק וקנין: אתה אומר שהחיוב יהיה לאחר 14 יום מיום העסקה.

אורי מקלב: מיום העסקה.

חנה וינשטוק טירי: צריך לקבוע פה הוראה מהותית, היא הוראה די חדשנית בחוק הגנת הצרכן.

יריב לרנר: כל עניין כרטיסי האשראי קודם כל מאוד מסובך לנו טכנית.

יריב לרנר: צריך להבין שחיוב של כרטיסי אשראי נעשה בין האחד לחודש לסוף החודש.

יריב לרנר: בכל מקרה העוסק לא מקבל את הכסף מייד.

יריב לרנר: אם הוא חייב באחד לחודש, הוא מקבל אותו רק בשני לחודש הבא, זאת אומרת: דחייה של 30 יום במקרים מסוימים עלולה להביא לדחייה של 60 יום של התשלום.

מיכל לב: אבל זה לא תמיד, זה תלוי במסלול.

מיכל לב: זה תלוי בינך לבין הסולק מתי אתה מקבל את הזיכוי.

מיכל לב: זה לא תמיד כך, זה המסלול שלך, יש מסלולים אחרים.

יריב לרנר: אנחנו לא מכירים זיכוי אחר, אנחנו מכירים זיכוי של בין אחד ל-15 בשני ובין 15 ל-30 - - -

קריאה: זה הסטנדרט, אבל אפשר להגיע להסכמות אחרות.

יריב לרנר: ואז משלמים ריבית, כי לוקחים את הכסף לפני.

יריב לרנר: בסופו של דבר, להבדיל מיחידות הנופש, שכנראה שם מדובר בעשרות עסקאות בחודש, עסקאות מאוד גדולות של עשרות אלפי שקלים, פה החברות עושות אלפי עסקאות בחודש, עסקאות שהן בדרך כלל מאוד קטנות.

יריב לרנר: אני לא חושב שיש איזושהי חברה, שהלקוח היה צריך להיות מזוכה, וכשחברת הכנסת ניסתה לזכות אותו, היא לא הצליחה, משום שהוא חדל פירעון או משהו בכיוון הזה.

יריב לרנר: התכלית פה היא ממש לא ראויה, כי בסוף היום, אם אתה רוצה להגן על כיסו של הצרכן, כיס החברות הוא כיס עמוק.

יריב לרנר: אין שום בעיה לחייב אותן, ברגע שהלקוח צריך להיות מזוכה.

יריב לרנר: אנחנו עושים את זה מדי חודש במאות עסקאות.

איתי עצמון: אני רוצה לשאול את נציגי החברות, כמה זמן נדרש לכם להיערכות, כדי שכן תוכלו ליישם את הסעיף הזה.

אלון לוי: חצי שנה, כי זה גם להקים מערכת טכנולוגית וגם לשנות את החוזים מול בתי עסק, וזה בהנחה שאנחנו אומרים שנטלי למשל תקבל זיכוי תוך 30 יום גם על עסקאות אחרות, כי אין לי דרך להבחין איזה עסקה כן נכללת בחוק ואיזה עסקה לא.

יצחק וקנין: בכל מקרה, אתה תעניש אותה על כל העסקאות שלה.

אלון לוי: אין לי דרך.

יצחק וקנין: מבחינתי, חקיקה כזאת זאת ענישה, לא אתם המענישים, אבל אנחנו כמחוקקים פה מטילים דבר בלתי אפשרי.

אורית נוקד: למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יש מצד אחד ראייה של הגנת הצרכן, ומצד שני של העסקים, וחובתנו לאזן ביניהם.

אורית נוקד: כרגע, לאור מה שאתם אומרים, הייתי מציע, עורכת הדין טירי, שנסיר את התוספת הזו וננסה לבחון, וכשנגיע לפתרון שיהיה הולם ומאוזן, אנחנו נגיש הצעה.

יצחק וקנין: סעיף 2 נשאר כפי שהוא?

חנה וינשטוק טירי: הוא יורד.

יצחק וקנין: אם כך, סעיף 2 יורד.

יצחק וקנין: מה נשאר לנו?

יצחק וקנין: סעיף 6.

יצחק וקנין: נקרא את סעיף 6.

חנה וינשטוק טירי: זה סעיף התחילה והתחולה: "תחילה, תחולה 6.

חנה וינשטוק טירי: (א) תחילתו של חוק זה שלושה חודשים מיום פרסומו (בסעיף זה – יום התחילה)".

חנה וינשטוק טירי: והוראת מעבר אמרנו שניתן זמן היערכות של שלושה חודשים, אני חושבת שזה זמן סביר.

חנה וינשטוק טירי: (ב) סעיפים 13ו ו-31א(א)(2א)" – וצריך להוסיף גם את התוספת שהוספנו - -

איתי עצמון: נקרא לה לצורך העניין 4(א).

חנה וינשטוק טירי: 31א(א)4(א) צריך להיות.

חנה וינשטוק טירי: - - "לחוק העיקרי, כנוסחם בחוק זה, יחולו גם על עסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה שנעשתה לתקופה קצובה" - ויכול להיות שצריך להוריד את המילים "לתקופה קצובה" - לפני יום התחילה (בסעיף קטן זה – עסקה קודמת) ושמועד סיומה חל ביום התחילה או לאחריו".

חנה וינשטוק טירי: בשינוי זה, בסעיף 13ו(1), במקום: או מהיום שבו אישר הצרכן את קבלת טופס הגילוי בהתאם להוראות סעיף 13ה(ב)(2), יקראו: או מהיום שבו קיבל הצרכן מהעוסק מסמך בכתב, כאמור בסעיפים 13ג(ג) או 13ג(ב).

חנה וינשטוק טירי: כמובן, הכלל אומר שהחוק נכנס לתוקף מיום הפרסום, או אם יש תחולה מאוחרת יותר מיום התחולה המאוחרת יותר.

חנה וינשטוק טירי: אבל אנחנו באנו ואמרנו, שגם עסקאות שנעשו לפני יום התחילה, ככל שמועד הסיום חל מיום התחילה ואילך – ואגב, זה לא נקרא חקיקה רטרואקטיבית – אנחנו רוצים לבוא ולומר במפורש, שאם למשל מועד סיום העסקה חל מיום התחילה ומאוחר יותר, והצרכן מבקש לבטל את העסקה, כל ההוראות בנוגע לביטול העסקה, זאת אומרת: הנושא של חובות ההשבה יחולו גם על צרכן שכרת עסקה לפני וגם על הנושא של פיצוי לדוגמה, זאת אומרת: ביקשתי לבטל את העסקה והם ממשיכים לחייב אותי, ההוראות הספציפיות האלה יחולו גם על מי שכרת את העסקה לפני יום התחילה, כאשר כל ההוראות הקודמות: טופס גילוי, החוזה בכתב, כמובן לא יוכלו לחול על עסקאות שנעשו קודם.

חנה וינשטוק טירי: זאת המשמעות של הסעיף הזה.

איתי עצמון: אנחנו מדברים כאן רק על סעיפים 13ו ו-31א עם התיקונים, וב-13ה להצעת החוק יש סעיף קטן (ז) שקובע ש"לתנאי הכלול בחוזה לעסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה, אשר קובע, במפורש או במשתמע, כי לאחר" שאותו אדם, אותו צרכן או נפטר הועבר לאשפוז, לא יהיה תוקף לחיובים שמוטלים על הצרכן.

איתי עצמון: השאלה היא האם לא ראוי להחיל גם את הסעיף הזה על עסקאות שנערכו לפני יום התחילה, בשינוי כמובן.

חנה וינשטוק טירי: פה אני חושבת שאולי זאת כן חקיקה רטרואקטיבית, כי אתה פותח חוזה שנכרת לפני יום התחילה, ופה אני לא בטוחה שזה נכון לעשות את זה, וזה לא נחשב חקיקה רטרואקטיבית, כי זאת ממש התערבות בחוזה שנחתם לפני.

הילה דוידוביץ: אתה פותח את החוזה, משנה בו ומטיל שינויים.

איתי עצמון: עשינו את זה גם במקרים קודמים לגבי עסקה מתמשכת, הכנו הוראות – לא בדיוק חקיקה רטרואקטיבית, אנחנו פשוט משנים עכשיו.

איתי עצמון: ביטול עסקה או משהו שיקרה, למשל לאחר שחוק כבר נכנס לתוקף, במקרה כזה למשל, אם הצרכן אושפז או נפטר, לדעתי אני חושב שכן ראוי לשקול להחיל את הסעיף הזה בשינויים כאלה ואחרים.

חנה וינשטוק טירי: מבחינת ראוי, אני בהחלט חושבת שזה ראוי.

חנה וינשטוק טירי: השאלה אם זה לא חקיקה רטרואקטיבית, ואם אין פה בעיה משפטית.

חנה וינשטוק טירי: את זה צריך לשקול.

חנה וינשטוק טירי: אם אין פה בעיה משפטית, אנחנו כמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בהחלט חושבים שזה ראוי, אבל צריך לבדוק.

הילה דוידוביץ: אני חושבת גם שצריך לבדוק את זה.

הילה דוידוביץ: אני חוששת שזה כן משמעותי לפתוח חוזים ולשנות בהם הערות שכבר קבעו ונחתמו, וזה מה שאנחנו לא רוצים לעשות.

הילה דוידוביץ: כיוון שזה הדיון האחרון, כרגע זה מה שאני חושבת שיהיה בעייתי, זה יהיה בעייתי עכשיו.

הילה דוידוביץ: אני חושבת שזה כן רטרואקטיבי, אני יכולה לבדוק את זה.

יריב לרנר: אני חושב שגם איך שזה רשום היום זה שינוי רטרואקטיבי על הסכמים קיימים.

אורית נוקד: השאלה אם אפשר.

אורית נוקד: אני יוצאת מתוך הנחה, שגם אם יש ספק לגבי חוקיות של סעיף כזה, בואו נחכה ונראה את החברה, כשאחרי שהחוק יצא לתוקף תצא ותפנה לבית משפט על מנת שיבטל את התוקף של הסעיף הזה.

אורית נוקד: הרי אנחנו לא מדברים פה על איזושהי תקופת זמן ארוכה.

אורית נוקד: אל"ף, אני לא צופה תביעות.

אורית נוקד: אני חושבת שאם אפשר לעזור לעוד כמה אנשים שנפגעו, למה לא?

אורית נוקד: אבל אתם המשפטנים תחליטו, אני מנסה לבוא בגישה פרקטית.

חנה וינשטוק טירי: מצד שני אמרתם משהו נכון, שגם בנושא של ביטול, אם הוא כתב הוראות השבה אחרות, לכאורה הסעיף - - -

אורית נוקד: נכון, זה אותו דבר, כי זה מן פגם שהוא מהותי שיכול להיות שהוא void מעצם היותו כזה.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו אומרים שגם הסדרי ההשבה ודמי התקנה רק 100 ש"ח זה יחול גם על עסקה שנעשתה קודם.

יריב לרנר: אני חושב שכל עוסק קבע מחיר לפי סוג העסקה שהוא כרת עם הלקוח.

יריב לרנר: אם הוא כרת עסקה לשנתיים, הוא כרת אותה במחיר מסוים.

מתת ליפסקי: זה לא משנה אם החולה מת.

יריב לרנר: דווקא עם זה אין לנו בעיה.

יריב לרנר: דווקא את הסעיף שרוצים להחיל בנוסף, אין לנו בעיה אתו, כי אנחנו מזכים חולה מת.

אורית נוקד: וזה שעבר לאשפוז סיעודי וכולי?

אורית נוקד: אלה בדיוק הסעיפים.

יריב לרנר: דווקא איתם אין לנו בעיה.

קריאה: השאלה באיזה מועד, זו השאלה היחידה.

קריאה: השאלה אם המשפחה לוקחת זמן עד שהיא מודיעה.

יריב לרנר: כשהיא מודיעה לי, אני יודע.

יריב לרנר: כל עוד היא לא הודיעה לי, הציוד הוא בבית הלקוח.

יריב לרנר: כל עוד לא הודיעו לי, הציוד נשאר בבית הלקוח, ואני לא יכול לתת אותו למישהו אחר, מה אני אעשה?

יריב לרנר: אם מודיעים לי, אני מבטל; אם לא מודיעים לי, אני לא יודע לבטל.

אלון לוי: בסעיף 6(ב) צריך להוריד את 14ב בעקבות ההחלטה.

קריאה: כן, כן, הם הורידו.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו צריכים להיות מידתיים בכל ההחלטות שלנו, ולא לעשות דבר חפוז כרגע.

יצחק וקנין: אני חושב שכדאי להשאיר את הסעיף כמו שהוא.

יצחק וקנין: יש עוד הערות?

מתת ליפסקי: בנסיבות שחולה, צרכן נפטר, אושפז, זה ברור שהוא לא מקבל את השירות.

מתת ליפסקי: אותו מכשיר מצוקה שנמצא שם, אני לא מאמינה שעל זה ייפול דבר.

הילה דוידוביץ: השאלה היא לא המהות של הסעיף, אלא האם אנחנו משנים רטרואקטיבית.

הילה דוידוביץ: חקיקה רטרואקטיבית עשויה להיות בעייתית.

הילה דוידוביץ: ברור שההוראה היא מאוד ראויה, אבל אנחנו לא מתייחסים למהות, מה ההוראה אומרת.

הילה דוידוביץ: ראוי, זה ראוי, השאלה אם משפטית זה תקין.

מתת ליפסקי: אבל גם במבחן בית משפט תוכן ההוראה תיבחן, זאת הנקודה.

אורית נוקד: השאלה אם אפשר לסייג את זה רק למקרה של פטירה, לפחות.

קריאה: מה שאמר היועץ המשפטי - להוסיף את הסעיף של הפטירה.

איתי עצמון: זאת אומרת לא לגבי אשפוז, רק לגבי פטירה.

איתי עצמון: החלה על עסקאות שנערכו לפני יום התחילה, רק לעניין פטירת הצרכן.

זהרה כהן: אנחנו כבר דיברנו על זה גם בישיבה הקודמת, שלוקח למשפחה, גם כשהיא נכנסת לסיעודי מורכב או כשהיה אשפוז, לוקח לה זמן לדעת אם מוציאים את בן המשפחה או לא.

זהרה כהן: לכן דיברתי על כך שתהיה איזושהי הארכה של זמן.

זהרה כהן: לוקח גם למשפחה זמן לדעת אם הוא מבוטח או לא מבוטח, אם יש בן-זוג.

זהרה כהן: צריכים את העניין של זמן.

זהרה כהן: הוא מבטל ברגע שמודיעים לו.

זהרה כהן: למשפחה לפעמים יכול לקחת חודשיים, שלושה, כשלא היה שימוש במכשיר.

זהרה כהן: לכן ביקשתי גם בישיבה הקודמת, שתהיה איזושהי התייחסות של זמן.

יצחק וקנין: את בכלל לא מדברת על הסעיף הזה.

זהרה כהן: אני מדברת על סעיף (ז).

איתי עצמון: אבל סעיף (ז) כבר אושר.

יצחק וקנין: אני לא הולך לפתוח סעיפים שאושרו.

איתי עצמון: אנחנו מדברים על תחולתו של סעיף (ז) על עסקאות שנערכו לפני יום התחילה, לא על הסעיף המהותי שכבר אושר.

יצחק וקנין: אמרתי כבר שאם אנחנו נתחיל לחזור אחורה ועוד פעם נלך קדימה, גם היום זה לא יסתיים, ואני מבין שיש כוונה היום לסיים את החוק.

לאה ורון: בוודאי, אדוני אמור לסיים.

יצחק וקנין: מה סיכמתם?

הילה דוידוביץ: נשאיר את זה כפי שזה.

יצחק וקנין: אני הייתי משאיר את זה כמו שזה.

אורי מקלב: פטירה זה מקרה מיוחד מאוד, זה מקרה צועק.

אורי מקלב: אין סיבה של חיוב.

אורית נוקד: רק לגבי פטירה.

יריב לרנר: אין לנו בעיה להחיל לגבי כל הסעיף, לא רק לגבי נפטר, אבל בתנאי שזה מהרגע שהודיעו לנו.

יריב לרנר: לנו יש בעיה גדולה, אם לא הודיעו לנו, להפסיק לחייב, אני לא יכול לדעת.

אורית נוקד: בסדר.

אורי מקלב: יש איזון.

יצחק וקנין: יש איזון, אבל יש בעיה.

יצחק וקנין: אני אסביר לכם מה הבעיה, תארו לעצמכם שלא קיבלו הודעה, לא הודיעו להם.

יצחק וקנין: זו מציאות לגבי נפטר.

יצחק וקנין: לכן אני מעדיף שתחילו את זה על הנפטרים, 90% לא הודיעו, 80% לא מודיעים, ומדובר באנשים מבוגרים, שלפעמים הם לבד בבית.

לאה ורון: אבל מה תעשה החברה, שבני המשפחה לא הודיעו לה במשך חצי שנה?

יצחק וקנין: רבותי, אני מעדיף שזה יחול רק על הנפטרים.

יעל כהן-שאוואט: המשמעות של סעיף (ז) היא שהסעיף שקובע שהתמורה תשולם על ידי אדם אחר במקרה של פטירה או אשפוז, סעיף זה הוא בטל, זאת המשמעות של סעיף (ז).

יעל כהן-שאוואט: הוא לא קובע מועדים, הוא לא קובע דבר, ולכן הוא לא ישנה את התנהלות החברות, כלומר: הן ימשיכו להתנהל כמו שהן מתנהלות היום.

יעל כהן-שאוואט: ברגע שהן מקבלות הודעה על הפטירה, הן מפסיקות לחייב וכולי וכולי.

יעל כהן-שאוואט: כלומר הסעיף הזה קובע בטלות של תנאי, הוא לא מחייב את החברות מיום הפטירה להחזיר את התמורה.

יעל כהן-שאוואט: זאת הערה חשובה, ולכן אין פה פגיעה בחברות וגם אין התערבות בחוזה מבחינה רטרואקטיבית, ומדוע?

יעל כהן-שאוואט: כמו בעסקאות קצובות, התיקון לחוק קבע אז בתיקון הקודם לחוק הגנת הצרכן, שעסקה לתקופה קצובה, שיש בה תנאי שקובע שהחוזה יתחדש באופן אוטומטי, הוא תנאי בטל.

יעל כהן-שאוואט: גם במקרה הזה, המחוקק קבע שהחוק יחול רטרואקטיבית לחוזים הקיימים.

יעל כהן-שאוואט: זאת אומרת, אותה מהות של סעיף שהוא בטל בגלל שהוא מהווה פגיעה בצרכן, גם בעניין הזה החוק הוחל רטרואקטיבית, ואין פה שינוי רטרואקטיבי של חוזים קיימים.

יעל כהן-שאוואט: זאת היתה הסיבה מדוע שם החילו את חוק איסור חידוש אוטומטי מבחינה רטרואקטיבית, ולכן אין פה מניעה משפטית להחיל את הסעיף הזה גם רטרואקטיבית.

איתי עצמון: מה שאפשר אולי לקבוע כהוראה שהיא גם מאזנת את כל האינטרסים זה שהוראות סעיף 13ה(ז), כפי שמוצע, יחולו גם על עסקאות שנערכו קודם יום התחילה, בשינויים אלה: רק כשמדובר על פטירת הצרכן, ובתנאי נוסף – רק אם העוסק קיבל הודעה בכתב על הפטירה, תוך כך וכך ימים שצריך לקבוע.

איתי עצמון: התנאי הזה, שקובע חיובים על הצרכן או על אדם אחר לאחר פטירת הצרכן, יהיה בטל עם קבלת ההודעה.

אורי מקלב: מיום קבלת ההודעה.

יצחק וקנין: זה מה שהוא אמר, זאת ההצעה.

יצחק וקנין: אתם מסכימים לזה?

אורית נוקד: כן.

יצחק וקנין: בואו נקרא את הנוסח, נאשר אותו ונאשר את החוק.

איתי עצמון: כמובן שזה ברמה של עיקרון, אני גיבשתי את זה כרגע.

איתי עצמון: לסעיף 6(ב) תהיה תוספת, שאני לא יודע בדיוק איפה היא תמוקם, שסעיף 13ה(ז), כנוסחו בחוק זה, יחול גם על עסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה שנעשתה לפני יום התחילה, בשינויים אלה, רק כאשר מדובר על פטירת הצרכן, לא במקרים של אשפוז, ובלבד שהעוסק קיבל הודעה בכתב – תוך כמה ימים אתם רוצים לקבוע?

אורי מקלב: מאז שהוא קיבל את ההודעה בכתב.

אורי מקלב: גם אם אחרי חצי שנה הוא קיבל, רק מאז זה יחול, אם לא הודיעו לו לפני.

איתי עצמון: כמה זמן אתם רוצים?

אורי מקלב: לא מיום הפטירה, רק מיום ההודעה.

אורית נוקד: אם הוא לא הודיע?

אורית נוקד: שישלם.

יצחק וקנין: אם הוא לא הודיע, הוא לא הודיע.

יצחק וקנין: אם הוא לא הודיע, הוא בבעיה.

אורי מקלב: מיום קבלת ההודעה.

איתי עצמון: אבל אתם רוצים לחייב הודעה או שהמשפחה של הצרכן תהיה חייבת?

יצחק וקנין: חייבת הודעה.

אורית נוקד: אמר חבר הכנסת מקלב, שהנפטר לא יכול להודיע...

איתי עצמון: בוודאי, ככל שהתקבלה אצל העוסק הודעה בכתב על הפטירה - - -

יצחק וקנין: את הנפטר פטרנו מהודעה...

יצחק וקנין: אם החברות מסכימות, הנוסח מקובל, ומה אומר משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?

יצחק וקנין: הנוסח מקובל עליכם?

אורית נוקד: כן.

יצחק וקנין: החברות מסכימות.

איתי עצמון: אנחנו אומרים שרק במקרה שהעוסק קיבל הודעה בכתב על פטירת האדם, עם קבלת ההודעה לא יהיה תוקף לסעיף המטיל חיובים על אדם אחר לאחר הפטירה.

איתי עצמון: את הערת משהו לגבי המילים "שנעשתה לתקופה קצובה".

איתי עצמון: אני לא כל כך בטוח בעניין הזה.

חנה וינשטוק טירי: רציתי להוריד "שנעשתה לתקופה קצובה", כי יכולה להיות גם עסקה שנעשתה לתקופה בלתי קצובה.

חנה וינשטוק טירי: גם לעסקה לתקופה בלתי קצובה יש מועד סיום, זה המועד שבו הצרכן רוצה לבטל את העסקה.

איתי עצמון: אבל הוא יכול לבטל.

איתי עצמון: בכל מקרה, ההוראות לגבי עסקה מתמשכת בחוק הגנת הצרכן חלות.

איתי עצמון: זאת עסקה מתמשכת, הוא יוכל לבטל תוך שלושה ימים מיום מסירת ההודעה בכל מקרה.

יעל כהן-שאוואט: אבל יש פה משמעות לפיצוי עונשי.

איתי עצמון: אבל הסעיפים שהחלתם כאן זה רק סעיפים לגבי ביטול.

קריאה: לגבי ההשבה.

איתי עצמון: ביטול וכל תוצאות הביטול.

חנה וינשטוק טירי: גם כשאני מבטלת עסקה שהיא לא לתקופה קצובה, יש תוצאות לביטול.

חנה וינשטוק טירי: אם הוא ממשיך לחייב אותי, אני זכאית - - -

איתי עצמון: מה אתם רוצים?

איתי עצמון: למחוק לתקופה קצובה ולהגיד - - -

חנה וינשטוק טירי: - - - שנעשתה על עסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה, בין אם היא עסקה לתקופה קצובה ובין אם היא לא לתקופה קצובה.

חנה וינשטוק טירי: לא צריך להגיד את זה, כי עסקה מתמשכת - - -

איתי עצמון: אבל לעסקה שהיא לא לתקופה קצובה אין מועד סיום.

חנה וינשטוק טירי: יש לה מועד סיום, מועד הסיום זה מתי שאני רוצה לסיים.

חנה וינשטוק טירי: לכאורה, זה מועד הסיום.

חנה וינשטוק טירי: כאשר העסקה היא לתקופה בלתי קצובה, זאת אומרת אין לה מועד סיום בחוזה, אבל אני כצרכן יכולה לבטל אותה מתי שאני רוצה, וזה עבורי מועד הסיום.

חנה וינשטוק טירי: ברגע שאני רוצה לבטל, גם אם עשיתי את העסקה לפני יום התחילה, אני רוצה שההוראות האלה יחולו גם על עסקאות כאלה.

חנה וינשטוק טירי: מהיום שבו אני רוצה לבטל, ההוראות האלה חלות גם עליי, זאת אומרת הנושא של דמי ההתקנה וכולי, ואם הוא ימשיך לחייב אותי, שתהיה לי זכות לפיצוי לדוגמה.

חנה וינשטוק טירי: אני לא רוצה שיהיה ספק בעניין הזה.

יצחק וקנין: אוקיי, בסדר.

יצחק וקנין: בזמן שאת יצאת, הילה דוידוביץ, הגענו לאיזושהי הסכמה פה לגבי נפטר בלבד.

יצחק וקנין: או שנמסרה הודעה לחברה, וזה בהסכמת החברות - - -

הילה דוידוביץ: עוד פתרון שעכשיו התייעצנו לגביו וחשבנו עליו, זה אולי להחיל את זה גם על חוזים, נגיד שהם מעל שנה.

הילה דוידוביץ: חוזים שהם ארוכי טווח – זה יותר זועק להגיד, זאת חקיקה רטרואקטיבית, אבל - - -

לאה ורון: ובלבד שהחוזה נכרת לפני שנה?

הילה דוידוביץ: לא.

לאה ורון: אה, נכרת לתקופה ארוכה משנה.

הילה דוידוביץ: ואז הפגיעה בעוסק, עד כמה שאפשר לקרוא לזה פגיעה בעוסק, היא יותר סבירה.

הילה דוידוביץ: זה מה שאנחנו חשבנו, אבל גם הפתרון של הפטירה - - -

יצחק וקנין: אני חושב שנשאיר את הנוסח כפי שהוא.

חנה וינשטוק טירי: סעיף (ג) אמור לקצר את התקופות הארוכות.

חנה וינשטוק טירי: עוד לא קראנו אותו.

איתי עצמון: אני מסב את תשומת הלב לכך, שגם התיקון הזה עכשיו ייכנס לתוקף תוך שלושה חודשים, זמן מספיק להיערכות.

יצחק וקנין: סעיף (ג).

חנה וינשטוק טירי: "(ג) עסקה קודמת שנעשתה לתקופה קצובה העולה על שנה, יהיה מועד סיומה שנה מיום התחילה אלא אם כן מועד סיומה חל קודם לכן".

חנה וינשטוק טירי: סעיף זה בא להילחם בעסקאות קודמות, שנעשו לפני יום התחילה, עסקאות ארוכות מאוד, באופן כזה שגם בית הדין לחוזים אחידים אמר שהתקופות האלה הן בלתי סבירות.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו אומרים שגם אם כרת את העסקה לפני יום התחילה, בכל מקרה פה אנחנו גם מתערבים בחוזה ואומרים שהחוזה יהיה בתוקף מיום התחילה ועד שנה, אלא אם כן מועד הסיום חל קודם לכן.

חנה וינשטוק טירי: אם על פי החוזה, החוזה אמור להסתיים קודם לכן, אנחנו בוודאי לא באים להאריך את החוזה.

הילה דוידוביץ: אם כך, מה שהצעתי לא רלוונטי.

הילה דוידוביץ: שכחתי את הסעיף הזה.

חנה וינשטוק טירי: אנחנו מתמודדים עם החוזים הארוכים כהוראת מעבר גם בסעיף (ג).

חנה וינשטוק טירי: אנחנו חושבים שזו הוראה מאוד חשובה.

יריב לרנר: אני חושב שזאת גם הוראה שפוגעת רטרואקטיבית בחברות.

יריב לרנר: ככל שזה תלוי בנו, אם זה יהיה 24 חודשים, זה יהיה משהו שלא ממש יפגע בנו, כי אנחנו לא עושים עסקאות ליותר מ-24 חודשים, אבל לקצר את זה עכשיו לשנה, זה לפגוע באופן מהותי בהרבה מאוד עסקאות שכבר נכרתו, כשמראש נקבעו סכומים קטנים יותר בגלל שאנחנו יודעים שהעסקאות הן ארוכות טווח.

יריב לרנר: יש לנו גם הרבה מאוד עסקאות שהן לא ארוכות טווח, אבל לעסקאות ארוכות הטווח מראש נקבע מחיר נמוך יותר, וזה ממש משנה את הכלכלה של החברות.

יצחק וקנין: מה אתם מציעים?

יריב לרנר: 24 חודשים.

יצחק וקנין: הם מציעים 24 חודש ואתם מציעים שנה, ואני מציע 15 חודש, כדי להגיע לפשרה.

לאה ורון: מר לרנר, קח בחשבון שהחוק ייכנס לתוקפו רק שלושה חודשים מיום פרסומו.

יצחק וקנין: הם אמרו שנתיים, אני אמרתי 15 חודש, ניתן להם עוד שלושה חודשים עד שנתארגן.

איתי עצמון: כלומר מה התיקון?

איתי עצמון: "יהיה מועד סיומה 15 חודשים מיום התחילה" במקום שנה?

יצחק וקנין: כן, בסדר?

יצחק וקנין: כדאי שנתקדם.

יצחק וקנין: זה נותן לכם את כל הזמן, כי עד שהחוק ייכנס לתוקף זה עוד שלושה חודשים.

אורי מקלב: זה רק מה שהיה עד עכשיו, אבל חוזים חדשים זה רק שנה.

יצחק וקנין: ברור.

איתי עצמון: על החוזים החדשים יחולו הוראות החוק העיקרי, אלה הוראות מעבר.

לאה ורון: אלה הוראות המעבר.

יצחק וקנין: אני הייתי נותן להם אפילו שנה וחצי, אם זה רק לפרק הזמן הזה, אבל בסדר.

יצחק וקנין: מי בעד סעיף 6, כולל כל התיקונים שהצענו?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 6, כולל התיקונים שהוצעו, נתקבל.

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, הצעת החוק אושרה ותועבר לקריאה שנייה ושלישית.

יצחק וקנין: הצעת חוק זאת היא הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מקלב והצעת חוק ממשלתית שאוחדו יחד.

יצחק וקנין: אני חושב שזאת הצעה מאוד מאוד חשובה לטובת הציבור.

יצחק וקנין: זה ציבור שיש לו הרבה מוגבלויות, מדובר באנשים מבוגרים וקשישים.

יצחק וקנין: אני אומר לחברות, אתן עושות עבודת קודש, כי אי אפשר לראות רק את הצד העסקי.

יצחק וקנין: יש גם דברים חשובים מאוד, כמו: הצלת חיים שהחברות האלה עושות.

יצחק וקנין: החקיקה הזאת נעשתה גם כדי להגן על אותם חלשים במקרים שלפעמים מנצלים אותם, לרעה לצערנו.

יצחק וקנין: אני מודה למציעים ולממשלה ולכל מי שהיה שותף להכנת החוק הזה עד לרגע הזה, וכולי תקווה שבשבוע הבא כבר יאשרו אותו בקריאה שנייה ושלישית.

אורית נוקד: קודם כל, אני רוצה להודות לוועדת הכלכלה.

אורית נוקד: היום אתה ניהלת את הדיון במהירות, ביעילות ובמקצועיות, ואני חייבת גם לא לשכוח את יושב ראש הוועדה, אופיר אקוניס, שבאמת מגלה מחויבות גדולה מאוד לציבור הצרכנים במדינת ישראל, כמובן תוך שמירה גם על זכויות העוסקים.

אורית נוקד: אני רוצה להודות לצוות המקצועי ולמנהלת הוועדה.

יצחק וקנין: שבלעדיהם אנחנו לא יכולים לזוז מטר אחד.

אורית נוקד: אני מאוד מאמינה בשיתופי פעולה.

אורית נוקד: אני חושבת שהשיתוף הזה בין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לבין הוועדה הוא טוב לכולנו; כמובן לך, חנה, למשרדי הממשלה השונים ולארגונים, ארגוני הצרכנים וגם לכן החברות.

אורית נוקד: אני חושבת שהדיון כאן התנהל היום באווירה טובה, תוך רצון ליצור איזונים.

אורית נוקד: מה לעשות, בעיניי צרכנות נכונה זאת בהירות, שקיפות, הוגנות ונגישות, ואנחנו נמשיך לעשות את זה בשיתוף פעולה.

אורית נוקד: אני חושבת שלציבור הצרכנים, ובמיוחד לגמלאים, יש היום בשורה.

אורית נוקד: אני מאחלת לכם שתמשיכו, כי אני חושבת שהשקיפות מביאה לאמון גדול יותר, מה שמביא בסופו של דבר להרבה הרבה יותר עסקאות.

אורית נוקד: אי אפשר בלי לציין, כמובן, את תרומתו של חבר הכנסת מקלב, שאני רואה בו שותף לדרך בכל הנושאים שנוגעים לא רק לצרכן, אלא בכלל לזכויות פרט.

אורית נוקד: הוא הגיש את הצעת החוק הפרטית, ולאחר מכן כשראה שישנה הצעת חוק ממשלתית, הוא הסכים באדיבותו לשלב אותה יחד, כי הצעת החוק היא מטבע הדברים מורכבת ולוקחת בחשבון את כל הנושאים, מטיבן של הצעות.

יצחק וקנין: אני בכלל חושב שחבר הכנסת מקלב הוא הפתעה גדולה בכנסת הזאת, אני מדבר ברצינות.

אורית נוקד: הוא הגיע בסוף הכנסת הקודמת.

אורית נוקד: התקיים אז בוועדה הזאת דיון על נושא המים, וכבר אז תהיתי על קנקנו.

אורית נוקד: אני רוצה לברך אותך.

אורית נוקד: אני שמחה מאוד שהחוק הזה ייצא לדרך וייכנס לספר החוקים, אני מניחה בעוד שלושה חודשים, אולי באוקטובר, יחד עם התקנות להחזר כספי.

אורי מקלב: אני רוצה לדבר על שיתוף הפעולה עם סגנית השר.

אורי מקלב: אני אומר לא פעם ראשונה, שזה חוק אחד מתוך שרשרת חוקים שבאים להגן על הצרכן, מתוך מודעות לצרכנים - שיפסיקו להיות צרחנים אלא צרכנים.

אורי מקלב: אנחנו רואים את זה בפעולותיה, בשיתוף הפעולה, בנועם הליכותיה ובשכנוע שלה.

אורי מקלב: אמנם הצעת החוק היא שלי בעיקרון, אבל את החלק העיקרי, את כל ההרחבה שלו ואת החלק המהותי בוודאי המשרד נתן, והוא מורכב מאוד.

אורי מקלב: אני חושב שנעשתה כאן עבודה טובה עם שיתוף פעולה.

אורי מקלב: אני גם אומר שזה לא רק הגנה על הצרכן, באופן אמיתי זאת גם הגנה על חברות רציניות.

אורי מקלב: כאן יושבות חברות רציניות, שעושות עבודת קודש.

אורי מקלב: כולכן עושות עבודת קודש, וגם ראיתי את זה מקרוב.

אורי מקלב: מה לעשות, שגם בהן מתחרות חברות אחרות, שמנצלות את הצרכן ומתחרות במחיר, ואולי הן סובלות, אבל הן יידעו להתמודד עם זה.

אורי מקלב: אנחנו מודים על שיתוף פעולה, בוודאי ובוודאי לוועדה.

אורי מקלב: הרב וקנין, זכית לזה, אבל היו עוד כמה גורמים, היה חבר הכנסת אופיר אקוניס, שבנפש חפצה - - -

יצחק וקנין: תמיד כשמבקשים להחליף את אופיר, בדרך כלל לאה פונה אלי ואני אף פעם לא מסרב, כי אני יושב בוועדה הזאת זו השנה ה-15, ומאז שאני בכנסת לא נפרדתי מהוועדה הזאת.

לאה ורון: והוא בקי לעילא ולעילא בכל הנושאים.

יצחק וקנין: למרות שאני יושב גם בוועדת הכספים, אני יכול להגיד לכם שאני נהנה לשבת פה יותר בגלל שהצוות פה הוא צוות מיוחד ורציני.

יצחק וקנין: רואים את זה לפי מנהלת הוועדה ואיתי, שאני עובד אתו בחוק הטייס.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לכם שזה פשוט תענוג.

אורי מקלב: אני אספר לך סודות מהחדר, אתה יודע שאנחנו מפלגה של חמישה חברי כנסת ורק שניים שותפים בחברות בוועדות, כי שניים סגני שרים ואחד יושב ראש ועדת הכספים, ואין לו זמן להשתתף.

אורי מקלב: רק על ועדה אחת היתה איזו מחלוקת בינינו, רק על ועדת הכלכלה.

אורי מקלב: אני לא זכיתי.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שוועדת הכלכלה זה לא רק היושב ראש, אלא כל הצוות המקצועי.

אורי מקלב: תודה לכולם.

יצחק וקנין: תודה ללאה ולכל הצוות.

יצחק וקנין: אני מודה לכולם.

יצחק וקנין: אני נועל את הישיבה.

אורית נוקד: וגם תודה לאתי בנדלר.

לאה ורון: אנחנו נמסור לה בשמחה.