ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 240, 2010-06-27 11:30

זבולון אורלב: בוועדה אמרו שמדובר בתשע"א ולא יאוחר מתשע"ב.

דרור לוטן: תשע"ב.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: אתה צודק.

דרור לוטן: לא יאוחר מתשע"ג.

דרור לוטן: כך כתוב בפרוטוקול.

זבולון אורלב: תשע"ב ולא יאוחר מתשע"ג.

דרור לוטן: זאת המטרה.

דרור לוטן: זה לוח הזמנים עליו אנחנו עובדים ועושים מאמץ עליון.

אסתר אורנבוך: נאמר במהלך השנה.

אסתר אורנבוך: לא הוזכר תשע"ג.

דרור לוטן: אנחנו עושים כל מאמץ.

דרור לוטן: צריך להבין שמדובר בהליכי רישוי ובהליכי בינוי.

זבולון אורלב: מגישים התנגדות וצריך בעקבות כך לקיים דיון.

דרור לוטן: בדיוק.

דרור לוטן: יש כאן עניין שאולי צריך לעשות הקלה.

דרור לוטן: לא אסבך אתכם בתב"ע מסוימת.

דרור לוטן: בקיצור, אנחנו מנסים לוותר על מצב של פרסומים ויש כאן כמה חברים טובים שאולי יעזרו לנו, מההיכרות שלנו כי כל אחד אוהב שיעשו את הגן אצל השכן של החבר.

דרור לוטן: זה המתחם.

זבולון אורלב: המקום הזה מבחינת החינוך הממלכתי-דתי, מעולה.

אסתר אורנבוך: מעולה.

אסתר אורנבוך: לא יכול להיות יותר טוב.

אסתר אורנבוך: המיקום מעולה.

זבולון אורלב: גם אסתר אומרת וגם ערן יונגר אומר זאת.

ערן יונגר: השאלה הגדולה כאן היא האם אפשר להתחייב שבתשע"ב זה יהיה.

זבולון אורלב: אי אפשר.

דרור לוטן: התחייבתי ואני עומד במה שהתחייבתי לפני חבר הכנסת אורלב.

דרור לוטן: אנחנו עושים כל מאמץ.

דרור לוטן: ראש העירייה אמר לרוץ ואנחנו רצים.

זבולון אורלב: הוא התחייב בפני ועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

זבולון אורלב: אין כאן התחייבויות אישיות.

ערן יונגר: לא, לא התחייבות אישית.

ערן יונגר: ברור, בפני ועדת הכנסת.

זבולון אורלב: זאת ההתחייבות, שזה יהיה בתשע"ב ולא יאוחר מתשע"ג.

זבולון אורלב: זאת התחייבות העירייה.

זבולון אורלב: כל השאלה כרגע היא מה יקרה בתשע"א.

זבולון אורלב: זאת כל הבעיה כרגע ואני מבין שאין פתרון זולת אלומות והפתרון של אלומות, אומרים הורים שאם זה באלומות, הם מחוץ לעניין והאנשים שרצו חינוך ממלכתי-דתי, אין להם אותו.

זבולון אורלב: השאלה אם אי אפשר להמשיך את הפתרון שהיה תש"ע גם בתשע"א.

מיטל להבי: אני אשאל שאלה מקדימה.

מיטל להבי: מאחר שיש לנו כמה מאות ילדים מיל שלוש עד גיל ארבע שלא קיבלו פתרון, ואני מדברת על מאות ילדים, אני שואלת כאשר אנחנו מחפשים פתרונות, האם לא הגיע הזמן לרענן את נושא חוק חינוך חובה, אם אנחנו מחפשים פתרון לילדים מגיל שלוש, כי עיריית תל אביב נותנת לכל ילדי חמש פלוס.

מיטל להבי: ילדים בגילאי ארבע עד חמש, כולם מקבלים פתרונות למרות שלא מחובתנו ומצבת גני הילדים שלנו גדלה השנה בעשרים גני ילדים לפחות.

זבולון אורלב: מספר הילדים בגיל הזה בתל אביב גדל?

מיטל להבי: גדל.

מיטל להבי: בשש השנים האחרונות אנחנו צמחנו מ-376 כיתות גן.

זבולון אורלב: זה רק מראה שזוגות צעירים חוזרים לגור בתל אביב.

אורנה אבידן: זה נכון, ויש עוד דבר מעניין, שגם משפחות לא דתיות מביאות ילד שלישי ורביעי.

זבולון אורלב: אני שמח.

אורנה אבידן: זה קורה.

מיטל להבי: זה מגיל שלוש.

מיטל להבי: אני יודעת שזאת לא השיחה כי אתם לא משרד התעשייה, אבל דעו לכם שמספר הנדחים שלנו בגילאים עד שלוש מגיע לאלפים ולא למאות, והמספר של גני הילדים הציבוריים שיש לנו בתל אביב-יפו נותן מענה ל-10 אחוזים בלבד ממספר הלידות.

מיטל להבי: זאת אומרת, אנחנו במצב שהמחסור הוא רב בכל המגזרים.

זבולון אורלב: השאלה מה קורה בשכונה הזאת.

זבולון אורלב: אני לא חושב שצריך להעדיף אוכלוסייה אחת על שכנתה.

זבולון אורלב: דין אחד לכולם.

אורנה אבידן: אחרי שכבר היה גן השנה.

אורנה אבידן: אחרי שכבר פתחתם גן.

מיטל להבי: פתחנו גן.

אורנה אבידן: עכשיו אתם מעבירים אותו לגילאי שלוש בממלכתי.

אורנה אבידן: השאלה אם זה נכון.

אסתר אורנבוך: זה קורה בכל מיני מקומות.

זבולון אורלב: סוגרים גן ממלכתי דתי ופותחים ממלכתי?

אסתר אורנבוך: לא.

מיטל להבי: לא במחוז שלנו.

אסתר אורנבוך: לא סוגרים אלא מעבירים לפי הצרכים.

זבולון אורלב: אין עוד גן ממלכתי דתי שנסגר בתל אביב.

זבולון אורלב: את יכולה לתת לי את תמונת המצב במקום בו פעל הגן?

זבולון אורלב: מי אדוני?

רועי מימרן: חבר ועדת שכונת ל'.

מיטל להבי: אחד התומכים הנלהבים בגני ממ"ד בתל אביב-יפו למרות שהוא לא חובש כיפה.

מיטל להבי: הנושא של ואהבת לרעך כמוך, הוא נחלת הרבה מאוד תושבים בכל המגזרים בעיר.

זבולון אורלב: חברים, אני חושב שלא צריכים להיות ויכוחים מהותיים בין החינוך הממלכתי לחינוך הממלכתי-דתי כי הם באותה ספינה ובאותה סירה שמקיימת את המדינה, שמשרתת את המדינה, שמחזיקה את המדינה.

זבולון אורלב: יש לנו ויכוחים במגזרים אחרים על חוק ועל תרומה למדינה ועל גיוסים, מכל הצדדים ומכל הכיוונים.

זבולון אורלב: לפחות בתוך המגזר הציוני במדינת ישראל, אני לא חושב שזה צריך להיות אלא צריך לפרגן אחד לשני ולעזור אחד לשני.

זבולון אורלב: כידוע לכם, כל מי שרוצה מאוד חינוך דתי ובסוף לא יקבל אותו, הוא לא ינשור לממלכתי אלא הוא ינשור למוכר שאינו רשמי וזאת הבעיה הגדולה והיום החמורה שלשמחתי גם שר החינוך וגם מנכ"ל משרד החינוך מודעים לה.

זבולון אורלב: צריך להבין שהיעדר של פתרונות לציבור ממלכתי-דתי יקים בסופו של דבר בתי ספר פרטיים מוכרים שאינם רשמיים ואז כולנו, גם את וגם אני, לא אוהבים את הדבר הזה ולא רוצים בו.

זבולון אורלב: אנחנו עושים מאמצים גדולים מאוד להראות שמדינת ישראל יודעת לתת פתרונות לכל מי שרוצה חינוך ממלכתי וממלכתי-דתי, ואני אלחם על חינוך ממלכתי בדיוק כמו שאני נלחם על חינוך ממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: בעיניי זאת התקווה של מדינת ישראל ולא המסגרות הפרטיות שבסופו של דבר פוגעות מאוד בחינוך הרשמי.

זבולון אורלב: אני לא מכיר ולא בקיא בנתונים.

זבולון אורלב: אני צריך להיות משוכנע שההחלטה להוציא את הגן הממלכתי-דתי מהמקום שלו היא החלטה שוויונית ולא באה לתת פתרון למגזר אחד על חשבון המגזר השני.

זבולון אורלב: מישהו יודע נתונים?

אורנה אבידן: כן.

אורנה אבידן: אנחנו פתחנו השנה את הכיתה הדתית בלויטן ונרשמו אליה החבר'ה של הממלכתי-דתי.

אורנה אבידן: יחד עם זאת, כיוון שלא נתנו מענה לאוכלוסייה הממלכתית, חלקם נרשמו לגן הזה ובאמת הגן עבד כגן משולב.

קריאה: מה זה משולב?

אורנה אבידן: כלומר, היו שם חבר'ה דתיים והיו חבר'ה שהם לא דתיים.

רועי מימרן: אל תגידי משולב כי זה מושג אחר.

אורנה אבידן: לא.

אורנה אבידן: אני לא מדברת על זה.

מיטל להבי: אני אומר בצורה בוטה.

מיטל להבי: היה גן ממלכתי-דתי שכלל בתוכו גם אוכלוסייה אחרת.

זבולון אורלב: אני חושב שההערה שלו היא הערה נכונה.

מיטל להבי: 50 אחוזים מהילדים בבתי הספר ובגנים במחוז תל אביב הם ממשפחות מסורתיות.

אורנה אבידן: בזמן הרישום, כאשר ראינו השנה, בינואר, כאשר היה רישום, היו רק שמונה עד עשרה ילדים טרום-טרום שביקשו ממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: גילאי שלוש.

אסתר אורנבוך: גילאי שלוש.

אסתר אורנבוך: גילאי חמש נרשמו לאלומות.

אסתר אורנבוך: גילאי ארבע, היה מספר מאוד מועט של ילדים שנרשמו ואמרנו שנשלב אותם ביחד עם אלומות.

אסתר אורנבוך: זה לעומת בין שמונה לעשרה ילדים של הממלכתי-דתי, היו מאות ילדי טרום-טרום ממלכתי שביקשו גן ממלכתי.

אסתר אורנבוך: גם הילדים שהיו השנה בגן הממלכתי-דתי לא ביקשו גן המשך לממלכתי-דתי אלא לממלכתי.

אסתר אורנבוך: זאת אומרת, הם מצאו להם פתרונות אחרים.

מיטל להבי: לכמה ילדים בני שלוש מהמגזר הממלכתי, ברמת אביב, אין לך מענה?

מיטל להבי: ילדים שלא קיבלו תשובה.

אסתר אורנבוך: בזמן הרישום, למעלה משמונים ילדים.

זבולון אורלב: מה קורה כיום?

אורנה אבידן: כיום בין שלושים לארבעים ילדים.

זבולון אורלב: שעדיין אין להם מענה והם הולכים לגן ציבורי.

אורנה אבידן: העברנו אותם.

אסתר אורנבוך: בינואר, כאשר העירייה הכריזה שהגן ייסגר, היו הורים שרשמו לממלכתי.

אסתר אורנבוך: ברגע שהם שמעו שיש אפשרות שאולי כן ייפתח, יש לנו רשימות וערן ריכז אותן.

אורנה אבידן: אנחנו עברנו על הרשימות אחד לאחד.

אסתר אורנבוך: הרשימות הן של הורים שרצו למצוא פתרון ולכן הם רשמו לממלכתי.

אסתר אורנבוך: עד היום הזה הם מחכים לפתיחת הגן.

מיטל להבי: מאחר שאין חובה לספק מענה לגיל שלוש, אני חושבת שמה שעיריית תל אביב עושה, שהיא פתחה שבעים ומשהו גנים בשלוש השנים האחרונות, זה מעל ומעבר למה שעושה כל רשות מקומית.

מיטל להבי: אם אנחנו רוצים להחליט שמחובתנו לספק מענה מגיל שלוש, אנחנו הראשונים שנברך על העניין הזה ונעשה את הצעד הנדרש לעשות, כמובן בתמיכה תקציבית של מדינת ישראל.

מיטל להבי: עד אז אנחנו עושים מה שביכולתנו לעשות כעירייה.

ערן יונגר: יש גם קיים עם 24 ילדים בגילאי שלוש-ארבע.

ערן יונגר: למעלה משלושים ילדים רוצים להישאר בגן בשנה הבאה.

ערן יונגר: ביקשנו לא להעביר את זה לאלומות, ביקשנו לא לסגור את הגן, אמרנו שהעברה לאלומות משמעותה מכת מוות לגן לגילאי שלוש וארבע.

ערן יונגר: הגן קיים עם 24 ילדים, הגיוני, יש לו צמיחה.

ערן יונגר: בשורה התחתונה, העירייה ריסקה את הגן בשני שלבים.

ערן יונגר: בשלב ראשון היא העבירה לאלומות, לגילאי שלוש לא ניתן בתוך הרשימה שום גן שהיה כתוב עליו ---

מיטל להבי: כמו בכל העיר.

ערן יונגר: תני לי לומר את הדברים.

ערן יונגר: הורים הבינו שאם הם ירשמו גילאי שלוש, לא יהיה לה כל פתרון ולכן רשמו לממלכתי.

ערן יונגר: הורים לגילאי ארבע הבינו שיש איזשהו משהו באלומות, בתוך חטיבה צעירה, שזה בדיעבד לחלוטין ולא רשמו את הילדים.

ערן יונגר: לכן יש לי עד היום אנשים חיים שאני יכול להביא אותם, כולל הרשימות ותעודות הזהות, של 35-36 הורים עם ילדים חיים, לא וירטואליים, ואני אומר את זה מתחילת השנה, שמבקשים להישאר בגן בנווה אביבים.

ערן יונגר: אתם דחיתם את כולם בשביל גן טרום-טרום לגילאי שלוש ממלכתי.

ערן יונגר: יצרתם מצב כזה.

ערן יונגר: יש שמונים-תשעים אחוזים, לא יודע כמה, מהילדים שרוצים ממלכתי טרום-טרום ויש להם פתרון ברמת אביב, ואפס אחוז ילדים דתיים בכל שכונות צפון עבר הירקון בגילאי שלוש שרוצים ממלכתי-דתי ויש להם פתרון.

מיטל להבי: נרשמו רק 8-10 ילדים.

ערן יונגר: זאת הפרופורציה וזה החדש מפני ישן תוציא, ועד כאן דבריי.

זבולון אורלב: מה ההצעה שלך?

ערן יונגר: יש לי שתי הצעות קונקרטיות.

מיטל להבי: אני רוצה לומר לך ערן שבמהלך הרישומים אצלם הרבה פעמים מתברר שיש לנו אובר רשומים ושצריך לנייד ביניהם.

מיטל להבי: אני אתן לך דוגמה.

מיטל להבי: אנחנו מזיזים היום הרבה מאוד גנים של החינוך המיוחד מנקודה אחת לנקודה שנייה.

מיטל להבי: זאת לא רציפות פיזית וזאת לא רציפות חברתית, אבל זה בא כדי לתת מענה.

אורנה אבידן: בדיוק אותה בעיה הייתה גם באשכול וגם בשפינוזה.

ערן יונגר: כיוון שאני מבין שהגן ייבנה רק בתשע"ב ויכול להיות אפילו בתשע"ג, אני מציע שתי הצעות לפתרון ביניים לשנתיים.

ערן יונגר: פתרון אחד הוא לשים מבנה נייד בשטח שמצפון וצמוד לבני עקיבא, שאנחנו נראה אותו, למשך שנה-שנתיים.

ערן יונגר: זה בשטח העירייה שמיועד לחינוך.

מיטל להבי: לעיריית תל אביב יש מדיניות נגד מבנים יבילים לחינוך.

ערן יונגר: הצעה שנייה.

ערן יונגר: יש מרכז קהילתי, מרכז רזין, ואני מציע להקצות בבוקר שני חדרים למשך שנה או שנתיים - אחר הצהרים החדרים ישמשו לפעילות – ונעשה סימביוזה בין המרכז הקהילתי לבין הגן.

ערן יונגר: כאמור, זה למשך שנה-שנתיים ואחר כך, כאשר ייבנה גן, אנחנו נסתלק משם ונשאיר את המקום.

ערן יונגר: אלה שתי הצעות פרקטיות כאשר הראשונה דורשת בינוי והשנייה לא דורשת בינוי.

זבולון אורלב: אורנה, תוך כדי דבריו רצית לומר משהו.

אורנה אבידן: אני רוצה לבקש לדייק.

אורנה אבידן: בתקופת הרישום ההייתה, בחוברת הרישום היה רידינג 35, כיתה חדשה.

אורנה אבידן: עוד לא ידענו אז שלא ייבנה ושהדתיים יביעו התנגדויות למבנה הזה.

אורנה אבידן: להורים הייתה אופציה.

אורנה אבידן: הם בחרו לא להירשם לבית ספר אלומות ובואו נשים את זה כמשהו מאוד ברור.

אורנה אבידן: לעומת זאת, כאשר ההורים בחרו לפתוח ביפו – ויודעת גברת אורנבוך – נרשמו.

אורנה אבידן: כל ילדי הטרום-טרום בעיר הזאת ללא יוצא מן הכלל, היו צריכים לבחור זרם ומועדונית, כן או לא.

אורנה אבידן: זה לא שהם בחרו מבנה כזה או אחר.

אורנה אבידן: לכן, בזמן הרישום, בחוברת היה רשום רידינג 35, ההורים בחרו לא להירשם וזאת עובדה.

שמואל גרוס: אני לא יודע מה היה רשום בינואר ובפברואר.

שמואל גרוס: יש היום בעיה.

מיטל להבי: לשמונה ילדים.

שמואל גרוס: יש היום בעיה.

שמואל גרוס: בא הורה וטוען שיש לו איקס אנשים חיים, לא שמונה אלא יותר.

שמואל גרוס: לא נרשמו, לא באו בזמן, לא יודע מה, אבל עובדה שכיום יש שלושים ילדים ומעלה מזוהים בחינוך הממלכתי-דתי – לא חשוב לי מה הרקע בבית שלהם – שרוצים גן דתי.

שמואל גרוס: אני שואל כמחוז, האם עיריית תל אביב שיכולה להתארגן למתן פתרון הולם לתקופת הביניים.

שמואל גרוס: אני לא יודע מה ההצעות ויש עליהן גם השגות, כך שלא אתייחס אליהן.

שמואל גרוס: אני מבקש כמשרד לשאול את העירייה שאלה מאוד פשוטה.

דרור לוטן: דפנה לב הודיעה בוועדת החינוך של הכנסת שהפתרון המיידי הוא בתוך בית ספר אלומות, בתוך החטיבה הצעירה, כולל תוספת כוח אדם שהעירייה תוסיף.

דרור לוטן: זה לגבי המיידי.

דרור לוטן: לגבי הנושא של חלופות בנייה.

דרור לוטן: הודענו שלא ניתן לבנות, הודענו שאנחנו נערכים לבנות כאן שתי כיתות גן.

דרור לוטן: כאשר יצאנו מהוועדה הועלו שני רעיונות נוספים: האחד, המבנה של בני עקיבא, והשני, מבנה של המרכז הקהילתי.

דרור לוטן: לגבי בני עקיבא, אפשר לבקר ולראות את המקום הזה ובני עקיבא צריכים לפעול בהליכים מסוימים סטטוטוריים כדי לתת את הבניין הזה לכיתת גן.

דרור לוטן: לגבי המרכז הקהילתי, אני יודע שעד היום לא פניתם למנהלת המרכז הקהילתי והיא מחכה.

דרור לוטן: דפנה הבטיחה לך בירושלים והיא חיכתה, אבל עד לרגע זה לא פניתם אליה.

דרור לוטן: אגב, אני לא אומר שזה כן או לא, אבל אף אחד לא דיבר אתה.

זבולון אורלב: שאלה.

זבולון אורלב: לגבי הפתרונות שמוצעים, אלה פתרונות גם לגילאי שלוש?

קריאה: כן.

זבולון אורלב: איזה תהליכים סטטוטוריים צריכים להיות בבני עקיבא?

דרור לוטן: הם קיבלו את המבנה בזמנו להקצאה כמועדון נוער ואסור להפעיל שם גן ילדים.

דרור לוטן: למעשה צריך לפנות בחזרה לוועדת ההקצאות של העירייה כדי לקבל אישור להפוך את המקום לגן ילדים.

דרור לוטן: שנית, צריך לפנות לקבל הקלה כדי שיהיה אישור לגבי הפרסומים.

זבולון אורלב: אתה מדבר במידה שיוחלט על כך.

דרור לוטן: במידה שיוחלט שזאת הכוונה ובני עקיבא מעונינים לפתוח שם כיתת גן נוספת או את אותה כיתת גן שלהם.

מיטל להבי: יש שם כיתת גן אחת שבני עקיבא מפעילים.

מיטל להבי: סניף בני עקיבא מפעיל גן ילדים אצלו בניגוד לתנאי החכרת הנכס מעיריית תל אביב.

זבולון אורלב: איזה גן זה?

מיטל להבי: דתי.

דרור לוטן: פעוטון.

מיטל להבי: מעון יום.

זבולון אורלב: לפי דעתך, בנוסף למעון, יש שם מקום לגן ילדים?

ערן יונגר: לא, רק אם מוסיפים מבנה.

זבולון אורלב: הם הודיעו שהמדיניות של עיריית תל אביב היא שלא מוסיפים מבנים יבילים.

מיטל להבי: אפילו כאן היה אפשר לשים מבנה יביל ולעשות זאת בלי ויכוח.

מיטל להבי: זה נוגד תב"ע ונוגד מדיניות.

מיטל להבי: יש כאן בעיה עם תב"ע.

מיטל להבי: לגבי מבנים יבילים, יש כאן איסור גורף.

מיטל להבי: גם כך הוא יצטרך לבקש הקלה מתב"ע.

מיטל להבי: את זה כן הייתי בודקת, איך אפשר לעשות כאן מהפכה שתשים כאן מבנה יביל במהירות.

מיטל להבי: אני בדעה שאם היה אפשר לעשות משהו מבחינה חוקית, היה צריך לעשות.

קריאה: את אומרת שהעירייה לא מוכנה.

מיטל להבי: עזוב לרגע את החוק ועזוב הכל.

מיטל להבי: אני שואלת בהגיון.

מיטל להבי: יש כאן דונם אדמה והשאלה אם אפשר היה לשים כאן שני מבנים יבילים עד שמוציאים היתר.

אורנה אבידן: ניסינו.

אורנה אבידן: לקח לנו חצי שנה.

מיטל להבי: אני לא יודעת מה ניסיתם.

מיטל להבי: אני הייתי מביאה לכאן את מהנדס העיר עם היועץ המשפטי, עם סגנית יושב ראש הוועדה, ומנסים לחשוב מעבר למרובע הרגיל, במסגרת החוק.

מיטל להבי: כל דבר אחר, תסלחו לי, תשבו ברוגוזין, אני כבר רואה את ההפגנות, ובצדק.

מיטל להבי: אני שואלת מה הדבר שייתן איזושהי המשכיות סבירה.

זבולון אורלב: מה שאני קורא כאן בין השיטין זה שיש בעיות אובייקטיביות, אבל מצד שני, כמו שאמר המפקח על המחוז, אחרי הכל יש ילדים שהם בחוץ.

זבולון אורלב: השאלה אם אפשר לתת להם פתרון והפתרון הוא בידי עיריית תל אביב.

זבולון אורלב: ברור לי שבדרך שגרה לא יהיה פתרון אלא צריך לצאת מהשגרה, כפי שאת אומרת.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שזה מה שאנחנו נעשה.

זבולון אורלב: אנחנו נפנה לראש העיר שמחזיק בתיק החינוך ונבקש ממנו לכנס את כל הנוגעים בדבר על מנת לאפשר.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להכתיב לעירייה אם הפתרון הוא במבנים יבילים.

זבולון אורלב: ראש העיר יודע לתת פתרונות יותר טובים.

זבולון אורלב: לומר לכם שהשתכנענו שאין פתרון?

זבולון אורלב: גם זה לא.

זבולון אורלב: אנחנו לא יכולים לומר שהשתכנענו שאין פתרון.

זבולון אורלב: אם הייתי משתכנע שאין פתרון, בסדר, אין פתרון וצריך לומר שגם אם אתה צודק, אין כרגע פתרון אבל אני לא השתכנעתי בזה.

מיטל להבי: במסגרת הברירות שלנו לשוויון אזרחי, אני אשאל אותך רק שאלה אחת.

מיטל להבי: מדוע ראש העיר מחויב או אנחנו מחויבים – באמת, אני רוצה להילחם על זה – לתת מענה לתיאורטית עשרה ילדים שהם ממלכתי-דתי לעומת תיאורטית שישים ילדים שהם ממלכתי?

זבולון אורלב: הצעתי מאוד פשוטה.

זבולון אורלב: לדעתי יש כאן חמישה דונם.

זבולון אורלב: אם את שואלת אותי, יש כאן חמישה דונם.

דרור לוטן: דונם.

דרור לוטן: היכן שהגן היה, זה דונם.

מיטל להבי: מדברים על כל השטח.

זבולון אורלב: כל השטח.

זבולון אורלב: גם בדונם אתה יכול להקים שלושה מבנים יבילים ולתת פתרון לממלכתי ולממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: אני לא רואה למה הילדים מהממלכתי צריכים להישאר בחוץ.

זבולון אורלב: אין שום סיבה שהילדים בממלכתי יישארו בחוץ כאשר עומד כאן מגרש של דונם וכל הבעיה היא בעיה של הליכים פרוצדורליים חוקיים, שאני לא מזלזל בהם, אבל לשם כך יש מנהיגות שיכולה להוביל שינויים.

זבולון אורלב: לשם כך היא קיימת כי אחרת תוכלו לפטר את ראש העיר ואת כולם ולומר שיש ספר חוקים ובזה נגמר העניין.

זבולון אורלב: לשים איזה שומר מאהל ולומר שזה המצב.

זבולון אורלב: לשם כך קיימת מנהיגות, לתת פתרונות במציאות שהיא בעייתית.

זבולון אורלב: לפי דעתי זה מה שצריך להיות.

מיטל להבי: שאלה לי אליך.

מיטל להבי: מעבר להקצאת קרקע וצורך בגמישות כזו או אחרת במציאת הפתרונות, לצאת מחוץ לקופסה, מה עם הנושא התקציבי?

זבולון אורלב: לגבי הנושא התקציבי, אנחנו ניקח על עצמנו לבוא בדברים עם משרד החינוך על מנת שיסייע בתקציב.

זבולון אורלב: אני מסכים אתך שמשרד החינוך לא יכול להיות אדיש בעניין הזה.

זבולון אורלב: צריכה להיות המלצה של המחוז ואם תהיה המלצה של המחוז ---

שמואל גרוס: תהיה המלצה שלך המחוז.

זבולון אורלב: אפשר יהיה לתת פתרונות, גם לממלכתי וגם לממלכתי-דתי.

מיטל להבי: בוודאי.

מיטל להבי: אנחנו רוצים שוויוניות מלאה.

זבולון אורלב: אני מייצג את כל ילדי ישראל.

מיטל להבי: כולנו כאן ביחד.

זבולון אורלב: אני מייצג את כולם.

זבולון אורלב: צריך לתת פתרון שוויוני בחצר של בית ספר יחדיו באמצעות מבנים יבילים.

זבולון אורלב: אנחנו רואים כאן את השטח, אין כאן בעיות לוגיסטיות מיוחדות.

זבולון אורלב: זה יהיה עד שיסתיימו כל ההליכים.

זבולון אורלב: זה על דעת כולם?

זבולון אורלב: תודה.