ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 307, 2010-07-26 10:30

אופיר אקוניס: בוקר טוב לכם.

אופיר אקוניס: אנחנו פותחים את הישיבה הראשונה להיום בנושא: צו הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (סיוע בשל רכישת ממיר) ( הוראת שעה).

אופיר אקוניס: אנחנו דנו פה כבר פעמים רבות במערך ה-DTT, מערך השידורים הדיגיטאליים.

אופיר אקוניס: ראיתי שבשעה טובה עלה לפני שבוע וחצי הקמפיין שמספר לציבור שהוא יכול לרכוש את הממיר.

אופיר אקוניס: הוא לא מדבר על העלות, אבל הוא מדבר על העיקרון של מערכת "עידן פלוס" שאנחנו רואים בערוצי התקשורת.

אופיר אקוניס: כזכור לכם, אנחנו דיברנו פה רבות, לפני שנמשך על-ידי האוצר החוק במעבר מזיכיונות לרישיונות, על הרחבת ה-DTT.

אופיר אקוניס: ה-DTT הוא בראש וראשונה הוא פעולה חברתית שנוקטת הממשלה.

אופיר אקוניס: אנחנו מקווים להרחיב בסוף הישיבה הזאת היום את הצעד החברתי הזה של ה-DTT לסיוע למיעוטי יכולת.

אופיר אקוניס: אני מבין שיש כמה רעיונות חדשים למי שהביא במקור את הצו – למשרד האוצר.

אופיר אקוניס: ברשותכם, אני רוצה להתייחס לכמה דברים שעלו לאחרונה בכלי התקשורת.

אופיר אקוניס: אנחנו ראינו – וזאת עובדה שאי אפשר להזיז אותה ולשנות אותה –שמשיכת החבילה הצרה מחוק ההסדרים היתה פעולה מובהקת של שר האוצר ופקידי משרדו.

אופיר אקוניס: אף אחד אחר לא טיפל בזה.

אופיר אקוניס: זה קרה בלילה שבין חמישי לשישי.

אופיר אקוניס: וזה לא יעזור, פקידי האוצר או שר האוצר בעצמו יכולים לתדרך פעם או מאה פעמים - זאת העובדה.

אופיר אקוניס: בפעם הקודמת טיפלנו פה, ואם אינני טועה, מר סמירה, אתה גם תמכת.

אופיר אקוניס: אני לא זוכר בדיוק, תיכף נשמע את עמדתך המחודשת.

אופיר אקוניס: בעיקר נשמע את עמדת האוצר.

אופיר אקוניס: יש פתרון צרכני מצוין לחבילה הצרה.

אופיר אקוניס: הפתרון הצרכני הוא הרחבת מערך ה-DTT – מאוד פשוט.

אופיר אקוניס: אגב, הוא הרבה יותר חברתי כי הוא מתבסס על תשלום חד פעמי של בערך 400 שקל ל-20 שנה.

אופיר אקוניס: הוא לא מתבסס על איזשהו מספר פרוזאי שמשרד האוצר אפילו לא ידע לנקוט בו לגבי החבילה הצרה, שבלאו הכי היה צריך לשלם עליו חודש בחודשו.

אופיר אקוניס: לכן, בחישוב צרכני, בחישוב כלכלי, בחישוב חברתי, וגם בחישוב של שוק התקשורת, אין כל ספק שהדבר העדיף הוא הרחבה של מערך "עידן פלוס", המערך של ה-DTT על אותה חבילה צרה שבלאו הכי מי שמשך אותו היה משרד האוצר, ולא שום גורם אחר.

אופיר אקוניס: אגב, ואילו משרד האוצר לא היה ממהר למשוך את חוק הזיכיונות-הרישיונות בתחילת מושב הקיץ, אם איננו טועה, היינו מגיעים להרבה מאוד הסדרים צרכניים וטובים.

אופיר אקוניס: אבל, האוצר החליט לקיים את המשיכה בעצה שניתנה לשר האוצר על-ידי כמה מפקידיו.

אופיר אקוניס: זו כמובן זכותו.

אופיר אקוניס: לצערי, הוא עשה את זה, והבעתי את הצער הזה גם במליאת הכנסת.

אופיר אקוניס: מר סמירה, הצו הוא של משרד האוצר, הבקשה המקורית היא של משרד האוצר.

אופיר אקוניס: אולי אתה רוצה לתת סקירה כללית על מה שקורה עכשיו במערכת "עידן פלוס", כמה כבר התחברו, מהי רמת הקנייה בעקבות הקמפיין שפצחתם בו בשבוע שעבר.

אופיר אקוניס: אגב, טוב שכך.

אופיר אקוניס: אני חושב שבעקבות הקמפיין הזה יש היום מודעות הרבה יותר גדולה ל"עידן פלוס" שלא היתה בכלל לפני כן, וזה דבר חשוב מאוד.

אופיר אקוניס: בבקשה, בקצרה.

אופיר אקוניס: אחר כך נעבור לקרוא, אלא אם כן מישהו רוצה להתייחס.

מנשה סמירה: קודם כל, ברמת העובדות סקירה קצרה על תמונת המצב של "עידן פלוס", ה-DTT.

מנשה סמירה: הרשות השנייה הוסמכה להקים ולהפעיל את המערך.

מנשה סמירה: המערך עלה לאוויר החל מאוגוסט 2009 - הפצת השידורים קרקעית-דיגיטאלית בהתאם לנדרש.

מנשה סמירה: כידוע לכולם, הערוצים שמשודרים לכולם הם: 1, 2, 10, 33, ו-99, בהתאם לחוק.

מנשה סמירה: אלה הם הערוצים החופשיים הציבוריים הפתוחים.

מנשה סמירה: יש כל הזמן בקשות לשינוי ההרכב שלהם, וזה כמובן מחויב בשינוי חקיקה על מנת לפתוח אותו.

מנשה סמירה: היושב ראש התייחס לסוגיה הזאת, ואולי אומר בסוף משפט על העניין הזה.

מנשה סמירה: חשוב לומר פה לציבור ולפורום היכן אנחנו נמצאים מבחינת שלבי ההקמה ושלבי השידורים.

מנשה סמירה: למעשה, אנחנו נמצאים עכשיו בתום שלב ב' בתהליך ההקמה.

מנשה סמירה: שלב א' – עלינו לאוויר כאמור באוגוסט 2009, כשנה וחמישה חודשים בדיוק לאחר תיקון החקיקה.

מנשה סמירה: עמדנו בלוח זמנים מאוד קצר, ומאוד יעיל.

מנשה סמירה: בתחילה העמדנו כ-15 אתרי שידור ברחבי הארץ, ואכן השידור הופץ, נקלט.

מנשה סמירה: בשלב ב' שהסתיים לפני כחודש שיפרנו והוספנו תשעה-עשרה אתרי שידור כדי לסייע לקליטת האות הדיגיטאלי, הסיגנאל, איפה שניתן, איפה שצריך, ובעצם גם עזרנו לו להיכנס לתוך הבתים והדירות, כי הכוונה היתה שהקליטה תהיה פנים תוך דירתית.

מנשה סמירה: בתום שלב ב' אנחנו באמת נמצאים בפריסה טובה מאוד.

מנשה סמירה: יש לנו כ-24 משדרים פועלים, ורמת הקליטה והמשוב שאנחנו מקבלים השתפרה בצורה יוצאת מהכלל.

מנשה סמירה: בתום שלב ב' יצאנו למידע לציבור באופן נרחב.

מנשה סמירה: אני אפתח סוגריים ואני אומר שאנחנו עדיין נמצאים בשידורי ניסוי בחלק מהמרכיבים של המערכת, משום שהשיטה שנקבעה היא שהשוק באופן חופשי יציע ממירים ויציע ציוד קצה.

מנשה סמירה: ציוד הקצה צריך להיות מותאם למערכת הזאת, ויש תקופה של ניסוי וטעייה של היבואנים והספקים עד שהם מציעים לציבור הרחב גרסאות מותאמות ונכונות שמתחברות ומסתכרנות עם שיטת ההפצה הזאת, ועם התדרים, וכל מה שמשתמע מכך.

מנשה סמירה: אם כן, אנחנו עדיין בניסוי של חלק מהדברים.

מנשה סמירה: אבל, מרבית המערכת פועלת כבר כנדרש.

מנשה סמירה: כאמור, יצאנו בתום שלב ב' לאיזשהו תהליך נרחב של מידע לציבור.

מנשה סמירה: יש תשדיר שירות שמשודר בחמשת הערוצים הפתוחים, מודעות בעיתונים.

מנשה סמירה: יש אתר אינטרנט, יש מוקד מידע טלפוני.

מנשה סמירה: אנחנו גם מפעילים ניידות – מעטות, אומנם – לצורך סיוע, בדיקות, מדידות.

אופיר אקוניס: כמה ניידות יש?

מנשה סמירה: יש לנו כרגע שלוש ניידות שפועלות ברחבי הארץ.

מנשה סמירה: אנחנו שולחים אותן בהתאם לצרכים, בהתאם למיפוי.

אופיר אקוניס: איך יודעים לפנות לניידת הזאת?

מנשה סמירה: לא פונים לניידת

אופיר אקוניס: האם היא עומדת ברחוב, וכמו אוטו גלידה נכנסים אליה?

מנשה סמירה: ממש לא.

אופיר אקוניס: מה השיטה?

אופיר אקוניס: כי, למשל, על הניידות לא יודעים.

אופיר אקוניס: אני לא ידעתי על הניידות.

מנשה סמירה: אני אסביר.

מנשה סמירה: הניידות הן כלי שירות שלנו.

מנשה סמירה: השיטה היא שהאנשים פונים למוקד המידע.

מנשה סמירה: אנחנו אוספים את האינפורמציות, וקובעים את המסלולים ואת המקומות שהניידת צריכה להסתובב על מנת למדוד, ולראות הכצעקתה, או מה הן הבעיות.

מנשה סמירה: אני חייב לומר שמאז שעלינו עם מרכז המידע ההערכה התגברו מאוד הפניות - לאו דווקא תלונות, אלא פניות כמו היכן רוכשים - ובקשות למתן מידע.

מנשה סמירה: אנחנו רואים באמת גידול.

מנשה סמירה: אנחנו גם מקבלים משוב מאותן רשתות השיווק על התעניינות גוברת, ועל כך שהן הוציאו את המלאים שלהן מהמחסנים.

מנשה סמירה: אני מאוד מקווה – ועל זה אנחנו מקפידים – שאכן יירכשו מודלים מותאמים עם גרסאות משופרות שקולטות EPG, ושהן מותאמות לכל הדרישות המקצועיות שהצגנו.

אופיר אקוניס: כאשר אתה סוגר את המערך האנלוגי, כמה ערוצים יוכלו להיות על ה-DTT?

מנשה סמירה: יפה, אתה מעביר אותי לשלב ג'.

מנשה סמירה: אנחנו עכשיו בעיצומו של שלב ג'.

מנשה סמירה: סופו של שלב ג' הוא פברואר 2011 – סגירת המערך האנלוגי.

אתי בנדלר: האם זה הקדמה של המועד, או שזה יוצא - - -

מנשה סמירה: זה המועד המקורי.

מנשה סמירה: תהיה אפשרות לשרים להמליץ, לבקש לאחר אותו בעוד חצי שנה - אין סיבה.

מנשה סמירה: נכון להיום אנחנו כבר יודעים לומר מבחינה מקצועית.

מנשה סמירה: כמובן שהשרים, המשרדים יחליטו.

אופיר אקוניס: באחת הישיבות על חוק התקשורת אמרת שזה יאפשר להכניס עוד ערוצים.

מנשה סמירה: בוודאי, אני אומר על זה מילה.

מנשה סמירה: אנחנו נערכים לסגירת המערך האנלוגי שהתכלית שלו היא חשובה ביותר הן מבחינת החיסכון המשמעותי לרשות השידור בהיקף בסביבות בין 30 ל-40 מיליון שקל.

מנשה סמירה: לרשות השנייה זה חיסכון של כ-20 מיליון שקל בשנה.

מנשה סמירה: הדבר הזה הוא מאוד משמעותי.

מנשה סמירה: שנית, כל מי שמחובר היום לאנלוגי – ונא לא להתבלבל, לא אנלוגי באמצעות הוט ויס, גם שם כבר כמעט ואין.

מנשה סמירה: אנחנו מדברים על אנלוגי של קליטה חופשית מהאוויר עם אותה אנטנת ציפורים של פעם - כאן אנחנו יודעים שיש כ-100 – 120 אלף משקי בית שהיו כשיצאנו לדרך.

מנשה סמירה: כבר היום חלקם עברו כבר לטלוויזיה הדיגיטאלית.

מנשה סמירה: אבל, המסה הגדולה תעבור עם סגירת האנלוגי, ואז עוד כ-100 אלף פלוס מינוס משקי בית יחליטו אם לרכוש ממיר.

מנשה סמירה: זה לא להתחבר, כי אנחנו לא נותנים שירות מנוי כמו ברב-ערוצי.

מנשה סמירה: זה יותר רכישה עצמאית של ממיר, של ציוד קצה.

מנשה סמירה: אם כן, הם יחליטו האם להתחבר, או שיהיו כאלה שיחליטו לחזור או להתחבר לכבלים וללווין.

מנשה סמירה: בכל אופן, זהו שלב מאוד משמעותי.

מנשה סמירה: אנחנו גם נערכים להעביר את המסר לאותם משקי בית כדי שלא יקרה מצב שבוקר בהיר או ערב בהיר הם יראו פתאום רק שלג.

אופיר אקוניס: אם אתה מאתר אותם כ-100 – 120 אלף, אתה יכול ישירות לפנות אליהם.

מנשה סמירה: אנחנו מנסים לאתר את האינפורמציה.

מנשה סמירה: בכל מקרה, תהיה גם כן איזושהי שיטה שאנחנו בודקים של רק להעביר אליהם שקופיות דרך השידור האנלוגי.

מנשה סמירה: אז הם יוכלו לדעת שממועד מסוים הם כבר לא יוכלו לקלוט, והם צריכים להתארגן.

אופיר אקוניס: כמה ערוצים אנחנו יכולים להוסיף?

מנשה סמירה: יפה.

מנשה סמירה: עם סגירת המערך האנלוגי זה ישחרר לנו תדרים.

מנשה סמירה: ביקשנו כבר ממשרד התקשורת לשמור, להקצות תדרים ספציפיים שירחיבו את המערכת הזאת.

מנשה סמירה: אם תתקבל החלטה היום, צריך סדר גודל של שנה-שנה וחצי היערכות טכנית להרחבת המערך.

מנשה סמירה: בשעתו, בדיונים אצלך בוועדה אני אמרתי שעל מנת להיות מוכנים בינואר 2012 צריך לקבל את ההחלטה אתמול.

מנשה סמירה: בכל אופן, ניתן להרחיב את המערכת על-ידי הכפלתה.

מנשה סמירה: כלומר, לקלוט עוד כשש תוכניות או שישה ערוצים.

מנשה סמירה: אם נרצה יותר אז בוודאי.

מנשה סמירה: זאת אומרת, המערכת תהיה כבר.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, חמישה ועוד שישה.

מנשה סמירה: שישה ועוד שישה, כי כרגע יש תשתית לשישה.

מנשה סמירה: אנחנו לא מנצלים את כל השישה.

אופיר אקוניס: בסדר, אנחנו היום בחמישה.

אופיר אקוניס: אנחנו ב: 1, 2, 10, 33 ו-99.

אופיר אקוניס: אנחנו בחמישה בפועל.

מנשה סמירה: אנחנו כרגע בחמישה בפועל, יש מקום לעוד אחד.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, 12 בסך הכול.

מנשה סמירה: כן, יש מקום לעוד אחד.

מנשה סמירה: אנחנו נערכים - - -

אתי בנדלר: אם יעבו את המערך.

אופיר אקוניס: אורן, האם היתה לכם עמדה?

אופיר אקוניס: אם אינני טועה, אתם התנגדתם לדבר הזה.

אופיר אקוניס: אני רוצה לדעת מהי עמדת האוצר.

אופיר אקוניס: הנה הפתרון, מצאנו את הפתרון למחלוקת הדרמטית על החבילה הצרה – 12 ערוצים.

מנשה סמירה: במחליטים של הממשלה בחוק ההסדרים - שבוודאי האוצר עומד מאחורי זה, הוא הגיש את זה – מוקמת ועדה מיוחדת שעוסקת בהרחבת המערך הזה.

מנשה סמירה: יש החלטת ממשלה.

אופיר אקוניס: האם יש זמן סיום ומועד סיום?

אסי קליין: יש מועד שצריך להגיש את ההמלצות – 31 בדצמבר.

מנשה סמירה: הצוות: משרד התקשורת, משרד האוצר, הרשות השנייה, ומועצת הכבלים.

מנשה סמירה: אנחנו צריכים להגיש את ההמלצות ואת הסיכום עד ה-31 בדצמבר.

אופיר אקוניס: מי יופיע בפני הוועדה?

אופיר אקוניס: הוועדה לא תהיה סגורה ומסוגרת.

אופיר אקוניס: תבוא הטלוויזיה החינוכית ותבקש להיכנס, או לא להיכנס.

אופיר אקוניס: יבוא ערוץ 24.

אופיר אקוניס: אני מבין ש- 25 שעולה לשידור בקרוב.

אופיר אקוניס: יבוא ערוץ אחר, או ערוץ חדשות יעודי, או ערבי יעודי, או אני לא יודע מה.

מנשה סמירה: הוועדה תתכנס ותקבע את העקרונות.

מנשה סמירה: סליחה, הצוות.

מנשה סמירה: הצוות ימליץ לממשלה, לכנסת – איפה שצריך – איזשהם קריטריונים, ואיזושהי שיטה להרחבת המערך.

אתי בנדלר: על כל פנים, זה לא יהיה כלול בתיקון החוק של מעבר מזיכיונות לרישיונות.

קריאות: לא, לא – נכון.

אופיר אקוניס: במקור זה כן היה.

אופיר אקוניס: בחוק הקודם, בחוק שנמשך, זה היה סעיף נפרד.

דורון אבני: צריך לזכור שיש שני תהליכים שהם מתחברים להם יחדיו.

דורון אבני: הנושא של ההרחבה – אנחנו מדברים על גופים נוספים.

דורון אבני: אבל, ברור שההרחבה הבסיסית תצטרך להתרחש מינואר 2012 לגבי בעלי רישיונות חדשים.

אופיר אקוניס: אני שמח שהממשלה שינתה את עמדתה, כי הממשלה אמרה באמצעות משרד האוצר בפעם הקודמת לנציג הוט ויס, אם אינני טועה, שהביעו התנגדות דרמטית גם לחבילה הצרה וגם ל-DTT.

אופיר אקוניס: הם התנגדו לשני הדברים הללו, והממשלה אמרה שיש הבטחה שלטונית על-ידי - - -

דנה נויפלד: לא, לא.

אופיר אקוניס: סלחי לי, מר מוקדי ומר אילון דיברו על מר פרננדס, שעזב בינתיים את משרד האוצר, כמי שהבטיח להם.

אופיר אקוניס: דנה, אפילו השתמשו בביטוי הבטחה שלטונית.

אופיר אקוניס: אני לא יודע ממתי פקיד מבטיח דבר כזה.

אופיר אקוניס: הבטחה שלטונית מבטיחים נבחרי הציבור, לא הפקידות.

אופיר אקוניס: אני שמח שהממשלה שינתה את עמדתה, זו בשורה חשובה מאוד.

דנה נויפלד: לא, רגע.

דנה נויפלד: הממשלה לא שינתה.

אופיר אקוניס: אה, משרד המשפטים לא שינה את עמדתו.

דנה נויפלד: בכל הכבוד, אני רוצה בכל זאת שנדייק.

אופיר אקוניס: אז אני לא מברך את הממשלה, היא לא שינתה.

דנה נויפלד: מר מוקדי יכול לטעון את מה שהוא טען.

דנה נויפלד: אני לא יודעת שהיתה הבטחת שלטונית או שהיתה הבטחה כלשהי.

אופיר אקוניס: אדרבה ואדרבה.

דנה נויפלד: כל מה שכרגע מדובר בו זה צוות שבוחן.

דנה נויפלד: המסקנות כמובן הן בטח עוד לא נמצאות עוד לפני שהצוות בכלל התכנס.

דנה נויפלד: יבוא הצוות, הוא יקיים את דיוניו, ומה שיבוא בסופו של דבר לפני הוועדה יהיה לאחר שהממשלה תאמץ מסקנות ככל שתהיינה.

אופיר אקוניס: ברור כשמש, כי הממשלה בסופו של דבר תתכנס ותעסוק בדבר הזה, ותקבל החלטה.

אופיר אקוניס: זה בסדר.

אופיר אקוניס: אבל, העמדה הקודמת שהיתה, ואם אני לא טועה, אורן, אתם הבעתם גם עמדה שאומרת, ואתם הצדקתם את עמדת הכבלים והלוויין שהיתה סוג של הבטחה שלטונית שלא להכניס עוד ערוצים למערך ה-DTT.

אורן משה: לא דובר על הבטחה שלטונית, אלא דובר על זה שהדברים צריכים להיעשות בהדרגתיות, ותוך בחינה של הנושא.

אורן משה: זה בדיוק תפקידה של הוועדה שמוקמת – לבחון את הנושא.

אורן משה: צריך להבין שהמשמעות של הרחבת המערך הזה לא מסתכמת בהגדלת ההיצע למשקי הבית בחינם, אלא יש לה השפעות גם על שווקים מקבילים כמו שוק הטלוויזיה הרב-ערוצי.

אורן משה: ולכן, נעשית הבחינה.

אופיר אקוניס: זה שהבחינה מתקיימת, ויש לה תאריך יעד כמו סוף דצמבר זה דבר שהוא חשוב כשלעצמו.

אופיר אקוניס: זה דבר שלא היה במסגרת הדיונים על חוק המעבר מזיכיונות לרישיונות - - - שבעצם הממשלה לא אמרה את הדבר, וזה כבר שינוי בעמדת הממשלה, דנה.

אופיר אקוניס: עובדה שהכניסו את אותה ועדה.

אופיר אקוניס: זה דבר חשוב.

אופיר אקוניס: גם נציגי כלי התקשורת יוכלו להופיע בפני הוועדה הזאת.

אופיר אקוניס: רק אל תבקשו עוד זמן כמו בוועדת שישינסקי.

אופיר אקוניס: כל הזמן מאריכים.

אופיר אקוניס: כלומר, אפשר לבקש, אבל רצוי שלא.

אופיר אקוניס: זה דבר חשוב.

מנשה סמירה: אני רק מבקש להוסיף שכפי ביקשתי בעבר וגם בתוך מסגרת הבחינה, אנחנו גם סבורים שיש להיערך לנושא של שידור בטכנולוגיות מתקדמות כי למערכת הזאת יש את היכולת כבר היום אפילו.

מנשה סמירה: ולכן, צריכה להתקבל החלטה גם בעניין הזה שאין שום סיבה שהערוצים הפתוחים לא ישודרו, או ישדרו גם בטכנולוגיות מתקדמות איכותיות יותר.

מנשה סמירה: העולם כולו משתנה ומתפתח, וזה בוודאי צריך להיכנס לתוך המסגרת הזאת.

מנשה סמירה: יש לזה גם השלכה לגבי אופי ההרחבה, ומה יקרה עם הערוצים הקיימים והערוצים החדשים.

מנשה סמירה: שנית, אנחנו גם סבורים שצריך לבחון שבאותה מידה שהיום משודרים ערוצי הרדיו בתוך הממירים של הוט ויס, גם זה צריך להיכנס במובן מאליו.

מנשה סמירה: זה obvious כזה שבהחלט יכול לשפר ולהגיע ולתת איזשהו מענה כפי שקיים היום ברב-ערוצי.

מנשה סמירה: זה נלקח בחשבון, וזה אפשרי, וכל המערכות האלה ערוכות לכך מבחינה טכנולוגית.

מנשה סמירה: צריך לקבל החלטות, ובלוח זמנים סביר לצאת עם זה, ולתת את השירות הזה לציבור כנדרש.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה, ואחר כך נתחיל בהקראה.

אתי בנדלר: אולי קודם להציג את התקנות לפני ההקראה ברמה העקרונית.

אתי בנדלר: ברמה העקרונית יש לי שתי מילים לפני ההקראה.

אופיר אקוניס: אוקיי, אז לפני כן.

אופיר אקוניס: יש גם תיקונים.

אופיר אקוניס: אנחנו יכולים להעלות את הסכום שנקבע כאן לעלות מרבית לסיוע.

אופיר אקוניס: יש כאן כמה קריטריונים שיגרמו לכמה מהאנשים לכתת את רגליהם בין עשרות משרדי ממשלה שאולי צריך להוציא אותם, וכדו' וכדו'.

אופיר אקוניס: את זה נכניס, ותוך כדי הקראה כמובן נקיים את התיקונים הללו - גם את גובה הסבסוד, וגם את הקריטריונים לקבלת סיוע.

אופיר אקוניס: אני לא רואה אזרח אחד שיכתת את רגליו.

אופיר אקוניס: אנחנו נוריד כמובן ונקצץ.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב ראש, תודה רבה ובוקר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: ראשית, כמובן שמערך ה-DTT הוא מערך מבורך.

כרמל שאמה-הכהן: הוא נותן פתרון חשוב לאוכלוסייה שצריכה אותו.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, מצד שני, זוהי מאוד מאוד מצומצמת, לדעתי.

כרמל שאמה-הכהן: מתוך מיליוני אזרחי ישראל, רובם רוצים לראות ולצפות ביותר ערוצים מאלו שקיימים ב-DTT.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, יש כאלה שלא יכולים לאפשר לעצמם יותר מכך.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן, הפתרון הוא חשוב.

כרמל שאמה-הכהן: הבאת המידע גם היא חשובה לציבור, כי עד לפני מספר שבועות קיומו של דבר כזה היה באמת אחד הסודות הכמוסים במדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: עבודת ביטחון השדה שנעשתה פה היתה באמת משובחת.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, הקמפיין הוא ברור, הוא עושה את עבודתו, ואין לי ספק שתהיה לכך התקדמות מצטברת.

כרמל שאמה-הכהן: בישיבות הקודמות ניהלנו שיחה לגבי הרחבת ה-DTT.

כרמל שאמה-הכהן: אני בטוח שיש לכך השלכות שצריך לבחון אותן בכובד ראש לגבי הפלטפורמות האחרות כי דבר קשור בדבר.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן, כמובן שהכיוון הוא רצוי.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, צריך לבדוק את המינון ואת התזמון, ואולי גם במקביל שינויים אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, צריך גם להבחין, אדוני היושב ראש, בין פלטפורמה של ה-DTT לבין חבילה צרה.

כרמל שאמה-הכהן: יש מינוס אחד ל-DTT והוא שאף אחד לא יכול להוסיף שם עוד ערוץ שהוא רוצה שהוא מאוד חשוב לו.

כרמל שאמה-הכהן: למשל, ערוץ הילדים, ערוץ היסטוריה, ערוץ מוזיקה – כל אחד מה שהוא אוהב.

כרמל שאמה-הכהן: זוהי מגבלה צרכנית ראשונה במעלה.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן, אלו שני מישורים נפרדים שצריך לתת עליהם את הדעת.

כרמל שאמה-הכהן: כמו שאמרתי, ה-DTT הוא דבר מבורך, וחבילה צרה זו מדרגה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: לא יכול להיות שאזרחי ישראל יהיו כבולים בחבילה בסיסית שהם צריכים לשלם עליה, ולמעשה זה משהו שהם לא צריכים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, כמובן שעוד הכול צריך להיות נתון לדיון בדיונים עמוקים ורחבים, כי באמת יש לכך השלכות רחבות.

כרמל שאמה-הכהן: נקודה נוספת – רציתי לנצל את ההזדמנות מול אנשי הרשות השנייה, והזכרת את זה בסיפא של דבריך.

כרמל שאמה-הכהן: אזרחי ישראל נחשפו בזמן המונדיאל לשידורי ה-HD, והתגובות היו כביכול כמו המהפך משחור לבן לצבעוני.

כרמל שאמה-הכהן: אנשים פתאום גילו טלוויזיה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: הם אהבו לשבת יותר מול הטלוויזיה, והרגישו נעים יותר.

כרמל שאמה-הכהן: זו ממש הפכה להיות חוויה כיפית ואמיתית.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע מתי הפעם הבאה שניפגש, ולכן אני רוצה לנצל את ההזדמנות על מנת להעלות שאלה.

כרמל שאמה-הכהן: הטענה שהובאה בפניי היא שמה שמונע לפחות מערוץ 2 ו-10 לשדר שידורי HD היום זה הצורך לעבור דרך המסננת של הרשות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: אם יתנו להם לשדר ישירות כמו שהם רוצים ויכולים ללא הפיקוח של הרשות השנייה, הם יכולים לשדר תוך זמן קצר HD לאזרחי ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שאם כך הדבר, ואם אין איזה טעם מיוחד להמשיך בפיקוח של הרשות השנייה - ואני לא יודע אם נעשה בו שימוש עד היום, ואם אי פעם הורד השאלטר - לתת להם לשדר ישירות ולשדר HD לאזרחי ישראל זו גם תהיה בשורה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

מנשה סמירה: להערכתי, יש פה כאלה שמנסים לנצל כל הזדמנות וכל נושא כדי לדחוף דברים שלא רלוונטיים לעניין.

מנשה סמירה: ראשית, על פי חוק השידורים של ערוצי הרשות השנייה מועברים דרך הרשות השנייה, והראייה – העלות של הקמת ה-DTT והעברת הערוצים והשידורים באמצעותם, ויש לי פה נתונים יוצאים מהכלל שמראים על חיסכון דרמטי ועל יעילות גבוהה מאוד ביחס לאלטרנטיבות שנבחנו בשעתו על-ידי משרד האוצר ומשרד התקשורת על הקמת המערכת על-ידי גופים אחרים.

מנשה סמירה: אז קודם כל, זה נעשה בצורה מאוד יעילה.

מנשה סמירה: לגבי המצב הטכני – כפי שאמרתי קודם, ניתן להעביר ולשדר את השידורים ב-HD.

מנשה סמירה: זה עניין של החלטה, גם תיקון חקיקה.

מנשה סמירה: חשוב שכולנו, וגם אתם – במיוחד חברי הכנסת, נציגי הציבור - נבין את התמונה לאשורה, ושלא נטעה.

מנשה סמירה: במדינת ישראל, נכון לרגע זה, על פי נתונים שפרסמו גם הוט ויס, וגם נתונים של הלמ"ס עד כמה שניתן - הם לא הכי מעודכנים - וגם סקר שאנחנו עושים עכשיו, יש כ-20% עד 25% ממשקי הבית בישראל עם אופציית קליטת HD.

כרמל שאמה-הכהן: האם האופציה זה הטלוויזיה או הממיר?

מנשה סמירה: גם וגם.

כרמל שאמה-הכהן: האם חייב להיות גם וגם?

מנשה סמירה: גם וגם – בדיוק.

מנשה סמירה: גוף משדר HD, ומי שאין לו הוא לא יראה את זה מטושטש, אלא הוא לא יראה כלום.

מנשה סמירה: כלומר, אם גופי השידור ישדרו רק ב-HD אזי 75% כרגע ממשקי הבית בישראל לא יקלטו כלום.

מנשה סמירה: אם אתה משדר ב-SD אז מי שיש לו HD יכול לראות.

מנשה סמירה: ה- SD הוא השידור הרגיל, המסורתי, שקיים כרגע.

מנשה סמירה: זאת אומרת, אם גופי השידור רוצים לשדר ב-HD הם חייבים לשדר בו זמנית גם ב-SD וגם ב-HD.

מנשה סמירה: זה מה שעשו רשות השידור בזמן המונדיאל.

מנשה סמירה: הם שכרו או קיבלו בחינם – לא משנה איך – בהסדר עם הוט או עם יס ערוץ, ושם הם שידרו ב-HD.

מנשה סמירה: אבל, כגוף ציבורי הם בוודאי היו מחויבים לשדר את השידור פתוח לציבור, ושידרו אותו גם ב-SD.

מנשה סמירה: הנתון הזה מכפיל ומייקר בצורה משמעותית את העלויות, קודם כל.

מנשה סמירה: לכן, צריך להיערך אליו.

מנשה סמירה: זאת אומרת, גם אם מחר לכאורה הכנסת פה תחוקק חוק חופשי, וכל אחד יעשה מה שהוא רוצה, אז זה לא יקרה מייד כי יש פה איזושהי היערכות משמעותית שיש לה עלויות, ויש לה גם תוכנית עסקית כזאת או אחרת שצריך לתת עליה את הדעת.

מנשה סמירה: אני לא רוצה להרחיב כאן, ולהלאות אתכם בפרטים יותר טכניים.

מנשה סמירה: שנית, אין שום בעיה.

מנשה סמירה: אנחנו עכשיו בוחנים את העניין של לאפשר לערוצים שלנו – ל-2 ו-10 - לשדר ערוץ צל ב-HD באמצעות הפלטפורמות הקיימות.

מנשה סמירה: הוא יהיה חייב להמשיך לשדר SD, כי אחרת אתה לא מתכוון לסבסד מחר 2,000 שקל לכל משק בית כדי שיעברו ל-HD.

מנשה סמירה: אנחנו לא נמצאים במקום הזה.

מנשה סמירה: זה תהליך שצריך לתת לו זמן.

מנשה סמירה: גם בעולם זה עובד כך, משדרים במקביל, לאט לאט ובהדרגה.

מנשה סמירה: נושא הרשות השנייה - ברגע שאנחנו נפתור את הבעיות הטכניות וגם החוקיות, וברגע שהם יסכימו, ויהיה להם כדאי לתת ערוץ צל, ערוץ מלא, זהה - גם פה יש שאלה, ואני לא אלאה אתכם עכשיו – אז באמצעות אותו כבל שמגיע לרשות השנייה ויוצא להוט ויס, ויוצא לכל הגורמים, ככה זה ייעשה גם עם הדבר הזה.

מנשה סמירה: העניין הזה הוא פתיר, ויש לו עלויות.

מנשה סמירה: על זה מתנהלת עבודת מטה, ואנחנו נביא את זה לידיעת הערוצים הקיימים.

כרמל שאמה-הכהן: עבודת המטה היא אצלכם.

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: לא תהיה חסימה.

מנשה סמירה: אבל, הם עדיין יהיו מחויבים על פי חוק לתת לציבור את השידור ב-SD.

מנשה סמירה: אני מזכיר לכולנו שיש עדיין 100 אלף משקי בית שעוד קולטים אנלוגי עם שני ערוצים מסכנים, בסך הכול.

מנשה סמירה: אנחנו הולכים לדבר כאן על 200 שקל סבסוד, ועל זה הולך להיות דיון סוער.

אופיר אקוניס: בוא נסייע לשכבות החלשות.

אופיר אקוניס: הדיון לא יהיה כל כך סוער.

אופיר אקוניס: אתי, בבקשה.

אתי בנדלר: ברשותך, הצו ששר האוצר מציע לוועדת הכלכלה לאשר מותקן מכוח סעיף 51ג לחוק הרשות השנייה שנחקק בזמנו בד בבד עם כל הסעיפים הנוגעים למערך השידורים הדיגיטאליים.

אתי בנדלר: ברשותכם, אני רוצה לקרוא את סעיף 51ג לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו: "שר האוצר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע, בצו, סכומים" – ואני בכוונה אדגיש את מה שאני רוצה להדגיש לתוך העניין – "סכומים שיינתנו כסיוע מאוצר המדינה לאוכלוסיות נזקקות, לפי אמות מידה ובאופן שיקבע, לרכישת ציוד לקליטת שידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית עקב המעבר מהפצת השידורים בשיטה אנלוגית להפצה בשיטה ספרתית, ובלבד שהסיוע לא יפחת מ-50 אחוזים מעלות הציוד כפי שקבע השר".

אתי בנדלר: מה שמובא כאן, והצו שעומד לדיון כרגע בפני הוועדה, הוא צו שמאפשר סיוע אחיד, סכום אחיד – לא סכומים – של 50%.

אתי בנדלר: זה מה שעומד כרגע בפני הוועדה.

אופיר אקוניס: אני הודעתי שאנחנו נטפל מול האוצר והרשות השנייה בהעלאת הסכום הזה.

אתי בנדלר: מדובר על עלות מרבית לסיוע – 380 שקלים.

אופיר אקוניס: זה יעלה.

אתי בנדלר: אוקיי, ומדובר על 50% מהסכום שבו נרכש הממיר.

אתי בנדלר: דהיינו, מקסימום 190 שקל.

אופיר אקוניס: בסדר, אבל אם נעלה את סכום הסיוע הזה, נקבל - - -

אתי בנדלר: אז אם התכוונתם כשעשיתם לעשות כך שזה סכומים, כי זה בעצם 50% ממקסימום 380 לפי מחיר הרכישה, אז תרשי לי להגיב: נו, באמת על הלא הזה.

אופיר אקוניס: לא, זה יהיה יותר.

אתי בנדלר: זה דבר אחד.

אתי בנדלר: וכפי שאדוני כבר הזכיר, ראשית, מדובר על הסכום כאן שהוא נמוך להפליא כמעט בצורה מעליבה.

אופיר אקוניס: זה יטופל.

אתי בנדלר: ודבר שני, על מסלול הייסורים שניסו להעביר את מי שמבקש את הסיוע.

אופיר אקוניס: גם פה נצמצם, תיכף נגיע לזה – אין ספק.

אתי בנדלר: כבר היום בחקיקה במקום אחר, יש מנגנונים שנקבעו איך אפשר לזהות אוכלוסיות מוחלשות שנזקקות לסיוע בלי להעביר את כל הבירוקרטיה המטורפת.

אופיר אקוניס: את כל הבירוקרטיה המטורפת שמוצעת בצו.

אתי בנדלר: אני רק מזכירה, לדוגמה, את המנגנון שנקבע בתיקון לחוק משק החשמל, למשל, לקבלת תעריפים מופחתים.

אתי בנדלר: שם נקבע שכל מי שמקבל קצבת זקנה בתוספת גמלה להבטחת הכנסה, יהיה זכאי אוטומאטית לתשלום של תעריף מופחת.

אופיר אקוניס: זה מה שנעשה פה בכנסת הקודמת, נכון?

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: וזה על-ידי העברת רשימות ישירות מהמוסד לביטוח לאומי לחברת החשמל, בכלל בלי שאדם יצטרך להתייצב לצורך העניין הזה.

אתי בנדלר: לכן, אני מבקשת להביא בחשבון את שני הדברים האלה כפי שאתה כבר הצעת.

אופיר אקוניס: בהחלט.

אופיר אקוניס: אנחנו נכניס תיקונים בצו שמבקש שר האוצר.

אופיר אקוניס: אורן, האם אתה רוצה להקריא?

אורן משה: לפני ההקראה, אני רק רוצה לחדד את העניין של סכום וסכומים.

אורן משה: אנחנו עשינו עבודה לגבי אומדן עלות של ממיר, כפי שיקבע השר כמו שכתוב פה, והגענו לעלות של 380 שקלים כאשר הגשנו.

כרמל שאמה-הכהן: עלות למי?

אורן משה: עלות לצרכן.

אופיר אקוניס: אנחנו יודעים כמה.

אורן משה: זה משמעותית פחות, המחירים ירדו.

אופיר אקוניס: האם הרשות השנייה יודעת שנמכרים ממירים במחיר שהוא פחות מ-380 שקלים?

אופיר אקוניס: נדמה לי שהיו מספרים של 420.

אורן משה: לא.

אורן משה: כמו בכל מוצר אלקטרוני יש ספקטרום.

אורן משה: לא שזו אינדיקציה שמייצגת משהו.

אורן משה: אבל, לפני חודש ראיתי במשביר לצרכן ממיר ב-300 שקלים, ואני יודע שיש מחירים נמוכים יותר.

אורן משה: לא צריך להתאמץ, אפשר לגשת לאינטרנט ולרשום ממיר, ולראות את כל הספקטרום של המחירים.

אורן משה: יש ממירים מקליטים שעושים כל מיני דברים חכמים אחרים, והם עולים הרבה יותר מ-380 שקלים.

אופיר אקוניס: האם אתה יודע בערך מה המחיר המקסימאלי של ממיר?

אורן משה: אני לא יודע.

אופיר אקוניס: סדר גודל, האם 450 – 500 שקל?

אורן משה: אני מניח שהיקרים באמת יכולים להיות אפילו יותר מזה – לא יודע.

אופיר אקוניס: האם לרשות השנייה יש מושג?

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: בדיונים עם האוצר אנחנו אמרנו שגם אנחנו סבורים, ואני ראיתי חלופות אחרות של האוצר שהאוצר מסכים איתנו שיש.

מנשה סמירה: צריך להבין, יכול להיות באמת שמחירו של הממיר לבד הוא 380 שקלים.

מנשה סמירה: אבל, אנחנו מדברים על ערכה, והערכה הממוצעת יכולה לנוע בין 380 ל-450.

אתי בנדלר: מה כוללת הערכה מעבר לממיר?

מנשה סמירה: בערכה יש ממיר ואנטנה.

מנשה סמירה: באנטנות יש מרחב.

מנשה סמירה: יש אנטנה פשוטה, ויש אנטנה קצת יותר מורכבת.

מנשה סמירה: תלוי באיזה קומה אתה גר, ובאיזה מקום אתה בארץ.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אם אני רוכשת אנטנה מורכבת זה לא כדי שהספציפיקציות שלה יהיו יותר משוכללות, אלא לאפשר את עצם הקליטה.

מנשה סמירה: יפה.

מנשה סמירה: זה לא שירותים נוספים.

אופיר אקוניס: חברים, הבנו.

אופיר אקוניס: זה בסעיף הראשון, סעיף ההגדרות.

אופיר אקוניס: עלות מרבית לסיוע תעלה מ-380.

אופיר אקוניס: נקבע סכום אחר, ונחליט פה ביחד כולם.

מנשה סמירה: וכדאי גם לשקול שבתוך הדבר הזה תתאפשר גם אפשרות, במיוחד לבתי הקשישים שיעברו מהאנלוגי, גם לעזור להם להתקין את הדבר הזה, להביא להם אותו הביתה.

אופיר אקוניס: מר אורן משה, תתחיל בבקשה להקריא.

אורן משה: את ההקראה תעשה עו"ד אסי קליין מהלשכה המשפטית שלנו.

אורן משה: לפני ההקראה אני אעשה עדכון נוסף.

אורן משה: בנוסח שהועבר אליכם היתה, במטרה באמת להקל על כל תהליך בדיקת הזכאות, התבססות הממשק מול המערכות של רשות המיסים.

אורן משה: עוד מעט אני אמנה גם את התנאים לפני שנעשה את ההקראה של הנוסח, ובאמת נוכל להסביר יותר טוב.

אופיר אקוניס: זה בנוסח, אז בשביל מה צריך?

אופיר אקוניס: - "אישור מרשות המיסים בדבר עמידתו.

אופיר אקוניס: .."

אורן משה: נכון, אבל בכל זאת כדי שיהיה ברור יותר.

אורן משה: אבל, בתהליך שבמצטבר ארך יותר משנה, הגענו למסקנה שהניסיון הזה יקשה את התהליך מהסיבה הפשוטה שהפונה יצטרך כל מיני הצהרות, וגם להגיע ולהזדהות באופן אישי יחד עם כל בני ביתו מול מישהו שיזהה אותו פיסית, וזאת על מנת שהוא יוכל - - -

קריאה: מי מציע?

אופיר אקוניס: הלשכה המשפטית במשרד האוצר.

אורן משה: לא.

אורן משה: זה נכתב בשילוב כל הגורמים, וההצעה לפנות לרשות המיסים נעשתה גם בתיאום עם הרשות עצמה.

אורן משה: אבל, כשהבנו את הסרבול שכרוך בתהליך הזה החלטנו לשנות את התנאי הזה, ולהעתיק מודלים שקיימים ברשויות אחרים כמו ברשויות מקומיות כשאתה נותן הנחה ומציג כנגד זה תלושי שכר מחודש ספציפי, או טופס 106 שמעיד על הכנסתך.

אורן משה: זה מה שאנחנו נתכוון להציע - לערוך שינוי בטופס הזה.

אתי בנדלר: האם אין אוכלוסיות שמלכתחילה אתם יודעים שההכנסות שלהן הן מאוד נמוכות, ולכן - - -

אופיר אקוניס: שנייה, יש לנו זמן מוגבל לישיבה הזאת.

אופיר אקוניס: נתחיל להקריא, ונכניס את השינויים.

אופיר אקוניס: חבל על הזמן.

אורן משה: אדוני היושב ראש, עוד הערה אחת ברשותך.

אורן משה: אנחנו קבענו תנאי שמדבר על זה שאנחנו רוצים לסייע לנזקק, ואנחנו רוצים להקציב את הסכומים שהקצאנו לטובת הדבר הזה למי שבאמת זקוק לדבר הזה.

אורן משה: אנחנו מזהים בגדול אוכלוסייה אחת שקלטה עד היום את השידורים דרך האוויר.

אורן משה: למעשה, היא לא היתה מנויה.

אורן משה: יתרה מכך, גם אתה נזקק, ונדרשת לעשות מנוי על הכבלים או על הלוויין כדי לקלוט שידורי טלוויזיה, הממיר והעלויות הנוספות מחזירות את עצמן תוך חודשיים מרגע שהתנתקת.

אורן משה: ולכן, קבענו כלל שאם אתה מנוי אתה לא זכאי.

אורן משה: כי אם אתה מנוי - או שאתה יכול להרשות לעצמך לקלוט שידורי טלוויזיה, לרבות הערוצים הפתוחים דרך המנוי.

אורן משה: ואם אתה לא יכול ואתה מחליט להתנתק, אז ההחזר על הניתוק הזה קונה לך ממיר במהירות שיא.

אורן משה: ולכן, החלטנו לקבוע תנאי כזה.

אורן משה: בעקבות דרישה שהגיעה ממך, אנחנו נקל את התנאי הזה בצורה משמעותית.

אורן משה: הדבר נעשה בתיאום כמובן גם עם הערות שהגיעו מהרשות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: במקום כל הוויה-דולורוזה הזאת, למה לא לקחת מסננות רשמיות שכבר קיימות?

כרמל שאמה-הכהן: למשל, כמו ועדת הנחות של רשות מקומית שאליה מתנקזים כל המסכנים של העיר.

כרמל שאמה-הכהן: אני ישבתי בוועדה כזאת שש שנים.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה אוספת את תלושי השכר, את ההשתכרות בשנה שעברה, מסמכים רפואיים, ואת כל מה שאתה לא רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: היא גם לוקחת בחשבון נתונים שהם הרבה יותר לעומק לעומת מה שאני רואה פה בצו.

כרמל שאמה-הכהן: כי פה אתם שמים סך הכנסה ברוטו.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, יכול להיות שמישהו מרוויח קצת יותר מזה, אבל יש לו שישה ילדים שאחד מהם הוא חלילה נכה, ויש הוצאות של טיפולים ותרופות.

כרמל שאמה-הכהן: ראיתי מקרים כאלה שבהם היינו צריכים לאשר גם במשכורות של מעל עשרת אלפים שקל, כי לא נשאר כסף בשביל לחיות.

כרמל שאמה-הכהן: לכן, למה לא לקחת מי שכבר עבר את המסננת הזאת, וקיבל הנחה?

כרמל שאמה-הכהן: שם זה מ-0 עד 70%.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, צריך לתת איזשהו רף למקרים הקשים, ולהגיד שזה כבר פטור.

כרמל שאמה-הכהן: הוא מביא כבר את האישור של ועדת ההנחות של רשות מקומית.

אופיר אקוניס: זה בדומה למה שהציעה היועצת המשפטית.

כרמל שאמה-הכהן: היא דיברה על הגמלאים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, יש גם זוגות צעירים.

אופיר אקוניס: יכול להיות שנכניס את זה בשינויים.

אופיר אקוניס: נתחיל להקריא, ונכניס את השינויים תוך כדי.

אורן משה: תהיה הקראה, אבל ההערה הבאה היא מאוד עניינית.

אורן משה: בין היתר, בגלל הקושי שלנו עם רשות המיסים, אנחנו רוצים להציע נוסח שמאפשר לנו להסתמך על נתונים שקיימים במוסד ממוסדות המדינה, לרבות הוועדה הזאת שתיארת.

אורן משה: יחד עם זאת, יש תנאים נוספים שהם לא בהכרח קיימים שם.

אורן משה: למשל, תשלום אגרת רשות שידור.

אורן משה: זה תנאי שאנחנו נדרוש בכל זאת, והוא לא קיים.

אופיר אקוניס: זה מאה אחוז, זה בסדר.

אופיר אקוניס: גברתי, בבקשה.

אסי קליין: "צו רשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (סיוע בשל רכישת ממיר) (הוראת שעה), התש"ע-2010.

אסי קליין: בתוקף סמכותי לפי סעיף 51ג לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990 (להלן – החוק), ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מצווה לאמור: הגדרות סעיף 1.

אסי קליין: בצו זה - "אגרה" – אגרה בעד החזקת מקלט טלוויזיה בהתאם לחוק רשות השידור; "בעל רישיון" – בעל רישיון כללי לשידורי כבלים או בעל רישיון לשידורי לוויין, כהגדרתם בחוק התקשורת; "הכנסה חודשית ממוצעת" – כהגדרתה בסעיף 1(א) לחוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מס הכנסה שלילי), התשס"ח-2009;"

אתי בנדלר: לא רק שזה יחייב אותך בהסבר מה זה, אלא גם להגיד לאיזה מטרה זה.

אופיר אקוניס: בסוף, תקראי עד הסוף.

אסי קליין: אוקיי.

אסי קליין: לכן, עצרתי – אם אתם רוצים עכשיו הסבר או בסוף.

אסי קליין: "המועד הקבוע – כמשמעותו בסעיף 51(א2) לחוק; "ממיר – ציוד לקליטת שידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית של הגופים המנויים בסעיף 51א(א) לחוק, אשר נרכש עקב המעבר מהפצת השידורים בשיטה האנלוגית להצפתה בשיטה הספרתית; "מנוי" – מנוי של בעל רישיון; "סכום הסיוע" – סכום בגובה 50 אחוזים מהתשלום ששולם בפועל עבור ממיר, או 50 אחוזים מעלות מרבית לסיוע, לפי הנמוך מביניהם; "עלות מרבית לסיוע" – 380 שקלים חדשים.

אסי קליין: "

אופיר אקוניס: פה נעדכן את הסכום.

אופיר אקוניס: אורן, תסבירו את הסעיף הראשון.

אורן משה: בהמשך להערת חבר הכנסת שאמה, ובהמשך להערות הכלליות שהקדימו להקראה, מרגע שהחלטנו שאנחנו נוטשים את המהלך מול רשות המיסים, דיברנו על אפשרות לתלושי שכר.

אורן משה: אבל, דרך פשוטה יותר לפונים יכולה להיות דווקא אם אתה לא שומר את תלושי השכר, או אם יותר נוח לך להראות טופס 106 שאתה מקבל באפריל כל שנה על ההכנסה הקודמת שלך, אז תביא את הטופס הזה, וזאת תהיה עדות לרמת ההכנסה שלך.

אתי בנדלר: קודם כל, אנא הסבירו מה זה הכנסה חודשית ממוצעת לצורך העניין.

אורן משה: זה תנאי שלקחנו מחוק מס הכנסה שלילי.

אורן משה: אפשר פשוט להקריא את ההגדרה.

אסי קליין: "הכנסה חודשית ממוצעת – סך כל הכנסת העבודה של עובד בשנת מס כשהוא מחולק במספר חודשי העבודה בפועל של העובד בשנת המס, בתוספת סך כל הכנסתו מעסק או משלח יד באותה שנת מס כשהוא מחולק בשתים עשרה.

אסי קליין: ולגבי מי שפתח עסק או מי שהחל לעסוק במשלח יד במהלך שנת מס, או שחדל לעסוק בעסקו או במשלח ידו במהלך שנת המס, לגבי אותה שנת מס כשהוא מחולק במספר החודשים שבהם העסק היה פעיל".

אורן משה: נצמדנו להגדרה קיימת שבודקת מה הכנסתו של פרט מחוק מס הכנסה שלילי.

אופיר אקוניס: אנחנו נסכם את הסכום, ואת העלות המרבית לסיוע.

אופיר אקוניס: האם אתם מסכימים להעלות ל-440 כי שמעתי שזה הממיר עם ההשלמה.

אופיר אקוניס: לגבי העלות המרבית לסיוע, הממשלה מציעה 380, ואנחנו מציעים להעלות את הסכום ל-440.

מנשה סמירה: אני הייתי שמח 450, אבל גם 440 זה - - -

אורן משה: האומדנים שלנו הם 380.

אורן משה: אם היושב ראש חושב שחשוב להעלות את זה ל-440 אז נעלה את זה ל-440.

אופיר אקוניס: שמעתי 440.

מנשה סמירה: לא, אני אמרתי 450.

אופיר אקוניס: אז אני מתקן ל-450.

אופיר אקוניס: בסדר, יפה.

לאה ורון: האם אתם לא רציתם להכניס הגדרה לטופס 106 בסעיף ההגדרות?

אסי קליין: ככל שיקבלו את ההצעה שלנו להקל בתנאים של רשות המיסים, אז צריך להכניס הגדרת טופס 106.

אסי קליין: יש לנו נוסח שאפשר להקריא.

אופיר אקוניס: נוריד מסעיף אמות מידה לקבלת סיוע, ונכניס את 106, כי לכאורה עוד לא הורדנו אותו.

אתי בנדלר: עלות מרבית לסיוע יהיה 450.

אתי בנדלר: השאלה היא, האם הסכום לסיוע יישאר רק 50% לכל היותר מ-450?

אתי בנדלר: החוק אומר לא יפחת.

אתי בנדלר: זאת אומרת, יכול להיות גם כל הסכום.

אתי בנדלר: ככל שאדם נזקק יותר, ייתכן שרוצים לתת לו סיוע במלוא העלות.

אורן משה: האומדנים שלנו שהתבססו בתחילה על 380, ועכשיו העלאנו ל- 450, מחושבים על פני השתתפות של 50%.

אורן משה: זאת אומרת, 190, ו-225 עכשיו.

אורן משה: ההעלאה של השיעור הזה מאוד מאוד מייקרת לנו את העלות, ומצריכה אותנו לעשות באמת בדיקה מחודשת.

אתי בנדלר: מה האומדן שלכם סך הכול להשתתפות המדינה בסיוע?

אורן משה: סדר גודל של 40 מיליון שקלים.

אתי בנדלר: 40 מיליון שקלים על פני 18 חודשים.

אורן משה: עם אפשרות להארכה.

מנשה סמירה: אנחנו נצטרך לדבר על 18 חודשים, כי המועד הקובע הוא בעייתי.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: אבל, לגבי הסכום והסעיף הזה - אם אינני טועה, מתבסס על החוק שאת הקראת.

אתי בנדלר: מה?

אופיר אקוניס: סכום הסיוע, הסעיף הזה - סכום בגובה 50 אחוז מהתשלום- - -

אתי בנדלר: לא, אדוני.

אתי בנדלר: סכום הסיוע אומר בסעיף: לא יפחת מ-50%.

אתי בנדלר: הם הפכו את זה כאילו כתוב 50%.

אסי קליין: לא כאילו, שר האוצר בחר 50%.

אתי בנדלר: הוא הלך על הרף הנמוך?

אסי קליין: כן, כדי לאפשר כמה שיותר סיוע ליותר אנשים.

קריאה: אני יכול לעשות את זה יותר, אבל אז ה-450 ירד ל-200.

מנשה סמירה: אני מבקש להתייחס לשאלת היועצת המשפטית, אדוני היושב ראש.

מנשה סמירה: אנחנו גם סברנו יחד עם משרד האוצר שבעניין הזה עדיף להגיע לכמה שיותר משפחות.

מנשה סמירה: ולכן, מוטב להעמיד על 50%.

מנשה סמירה: אני גם חושב שחשוב שיהיה תשלום של דמי רצינות של כל משפחה.

מנשה סמירה: זה לא סכום שאי אפשר לעמוד בו.

מנשה סמירה: אבל, חשוב שיהיה פה סבסוד.

מנשה סמירה: הסכום של 450 משקף נאמנה יותר את המציאות, וטוב שיהיה 450 על פני 380.

מנשה סמירה: אבל, ב-50%.

מנשה סמירה: הערה שנייה מתייחסת לסעיף הזה של סכום הסיוע.

מנשה סמירה: אנחנו אמרנו זאת לאוצר, ואני חושב שהאוצר מבין את זה.

מנשה סמירה: צריך לראות איך מתקנים את זה.

מנשה סמירה: אי אפשר לרשום ממיר.

מנשה סמירה: אנחנו חס וחלילה לא רוצים שמישהו יעשה פיקציות בחשבוניות.

מנשה סמירה: זאת ערכת ציוד, זה ממיר פלוס אנטנה.

מנשה סמירה: זה ציוד קצה, זה ערכת ציוד.

אסי קליין: הצעת הרשות השנייה הוצגה בפנינו.

אסי קליין: אתי, נשמח לשמוע את דעתך.

אסי קליין: אנחנו חושבים שיש בעיה עם הסעיף המסמיך.

אסי קליין: הוא מדבר על הציוד, ולא על התקנה.

אתי בנדלר: ציוד לקליטת שידורי טלוויזיה.

אתי בנדלר: הציוד ודאי כולל לא רק את הממיר, אלא גם את האנטנה.

אסי קליין: אנחנו מפנים.

אסי קליין: ההגדרה כאן של ממיר מפנה לציוד כאמור בסעיף - - -

מנשה סמירה: אנחנו מדברים על כך שזה יהיה ערכת ציוד.

מנשה סמירה: הכוונה היא ממיר פלוס אנטנה, כי זה לא יכול להיות רק ממיר.

מנשה סמירה: זה ברור לכולם, אז זה בסדר.

אתי בנדלר: זה מכוסה בהגדרה.

מנשה סמירה: זה מכוסה.

מנשה סמירה: שנית, אנחנו סבורים שצריך להשאיר אופציה לסייע בהתקנה בחלק מהמקומות בתוך הסכום הזה למי שיזדקק.

מנשה סמירה: כי יהיו עדיין משפחות מעוטות יכולת – במיוחד קשישים – שחשוב שיביאו להם את הציוד הביתה.

מנשה סמירה: צריך לראות איך ניתן לתת את האופציה הזאת.

מנשה סמירה: אני לא מדבר על הגדלת הסכום, אלא בתוך המסגרת הזאת.

מנשה סמירה: למשל, הדואר כן נכנס לתוך הפרויקט, והוא מוכר את ציוד הקצה.

מנשה סמירה: הוא גם מציע התקנה בתוכו.

מנשה סמירה: יהיה חבל מאוד שלא תהיה האופציה הזאת למשפחות מעוטות יכולות, ובמיוחד לקשישים שלא מסוגלים.

משה שלם: אני מהחשב הכללי, אנחנו אלה שנהיה אחראים על ביצוע או על יישום התוכנית הזאת.

משה שלם: בכל הקשור להתקנה, אנחנו מתנגדים לנושא של סבסוד התקנה, מכיוון שהנושא הזה פרוץ בצורה בלתי רגילה.

משה שלם: כל אחד יכול לסגור עם כל אדם אחר שהוא מתקין לו.

משה שלם: נניח והוא קונה ממיר בעלות של 200 שקלים, ועלות ההתקנה היא 300 שקלים.

משה שלם: יש בעיה מאוד מאוד קשה לבדוק את הנושא הזה, ואנחנו מוכנים להגיע לנושא של ציוד לקליטה, ואם האנטנה קטנה.

משה שלם: אבל, התקנה זה כבר דבר שפורץ את כל הגבולות, ומקשה באופן בלתי רגיל.

משה שלם: התקנה זה כרגע דבר מאוד בעייתי, אנחנו מתנגדים לנושא הזה.

כרמל שאמה-הכהן: יש לי עוד הערה בסעיף 1 לגבי המועד הקבוע, כי המועד הקובע בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו מדבר שזה המועד שבו החלה הרשות בהפצת שידורי טלוויזיה באמצעות תחנת שידור ספרתיות.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שכבר התחלתם.

מנשה סמירה: אנחנו סבורים שצריך להאריך את המועד.

דורון אבני: המקום הנכון לתקן את זה יהיה דווקא בסעיף 4 ששם מדובר עד מתי יחול תוקפו של הצו.

דורון אבני: אדוני צודק שבעצם כרגע הצו פג תוקפו במועד שבו יהיה את שיא הרכישות.

אופיר אקוניס: בסדר, אז אנחנו נאריך.

מנשה סמירה: במקום לרשום 18, לרשום 24.

אופיר אקוניס: הבנו, מנשה.

אופיר אקוניס: אין בעיה, נגיע לזה בסעיף 4.

אופיר אקוניס: אומרת מנהלת הוועדה, וזה דבר נכון לגבי הליכי החקיקה, שאת הבקשה שלכם לתוספת הגדרת טופס 106 צריך להכניס כאן.

אופיר אקוניס: כי אם לא נסגור את הסעיף, אז נצטרך לפתוח אותו, וזה חבל.

אופיר אקוניס: אולי כדאי לעשות את זה כעת.

אסי קליין: אני אקריא - הצעה להגדרה לטופס 106: "טופס 106 כמשמעותו בסעיף 13 לתקנות מס הכנסה ומס מעסיקים, ניכוי ממשכורות ומשכר עבודה ותשלום מס מעסיקים, התשנ"ד-1993".

אתי בנדלר: פשוט מאוד, עכשיו כולנו יודעים.

אתי בנדלר: האם את מוכנה לקרוא לנו את ההגדרה של מה אומר כמשמעותו?

אסי קליין: העניין היא שאין לנו את זה פה כרגע, אנחנו באנו עם השקית הלא נכונה.

אסי קליין: אני מתנצלת.

אסי קליין: אבל, אנחנו יכולים להשיג את זה תוך כדי הדיון.

אסי קליין: מדובר ברשימה של הטפסים של מס הכנסה, וזה טופס - - -

אופיר אקוניס: תנסו שיפקססו את זה לפה, או שיעבירו לכם.

אופיר אקוניס: אם כך, אנחנו שינינו את העלות המרבית לסיוע, תוספת של טופס 106.

אופיר אקוניס: איפה זה יבוא, האם בסוף?

אופיר אקוניס: אחרי המועד הקבוע.

אופיר אקוניס: בין המועד הקובע לממיר.

אופיר אקוניס: אני מודיע שבין המועד הקובע לממיר, תיכנס תוספת של טופס 106 שהציע האוצר.

אופיר אקוניס: למעשה, אפשר לאשר.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 1?

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הסעיף הזה אושר.

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים הלאה לסעיף אמות מידה לקבלת סיוע.

אופיר אקוניס: בשעה 12:00, ובשעה 13:30 יש לנו עוד ישיבות, ואנחנו רוצים לסיים היום.

אסי קליין: "סעיף 2 - אמות מידה לקבלת סיוע אדם שרכש ממיר יהיה זכאי לקבל סיוע מהמדינה בשל רכישת ממיר, ובלבד שנתקיימו לגביו התנאים הבאים: (1) הוא הגיש בקשה לקבלת סיוע בשל רכישת ממיר (להלן – בקשה למענק) בטופס שיפרסם החשב הכללי במשרד האוצר באתר האינטרנט של משרד האוצר ובכל דרך אחרת שימצא לנכון, ואליו יצורפו כל אלה: (א) חשבונית מס, כמשמעותה בחוק מס ערף מוסף, התשל"ו-1975, בשל רכישת ממיר; (ב) אישור מרשות השדור בדבר תשלום מלוא סכום האגרה כאמור בפסקה (3) או הסכמה למסירת מידע מרשות השידור בדבר תשלום או אי תשלום מלוא הסכום כאמור; (ג) הצהרתו בדבר עמידתו בתנאים המפורטים בפסקאות (2) ו-(4) עד (6), שלו ושל מי שמתגורר עימו דרך קבע; (ד) אישור מרשות המיסים בדבר עמידתו או אי עמידתו בתנאים האמורים בפסקאות (4) ו-(4), ובלבד שבאישור האמור לא יימסר מידע בדבר גובה ההכנסה של המבקש, מקורותיה או פירוט בדבר המקרקעין;"

אופיר אקוניס: אז אנחנו מורידים.

אסי קליין: בדיוק, כאן אנחנו נתנו הערה שאנחנו מציעים להוריד, ויש לנו נוסח חלופי שאנחנו רוצים להגיש.

אופיר אקוניס: מורידים את סעיף (ד).

אתי בנדלר: ואת (ג) לא?

אתי בנדלר: אז אני חושבת שב-(ג) - - -

אופיר אקוניס: תיכף, תקראי בבקשה את (ה).

אסי קליין: "(ה) הסכמה לאימות על בסיס תעודת זהות בלבד, מבעל רישיון כי במבקש מתקיים התנאי האמור בפסקה (6); (2) הוא או מי שמתגורר עמו דרך קבע לא קיבל סיוע בשל רכישת ממיר; (3) הוא שילם את מלוא סכום האגרה שהיה עליו לשלם בשל שנת הכספים שקדמה לשנה שבה הוגשה הבקשה;"

אופיר אקוניס: האם זה לא מופיע כבר?

אסי קליין: לא.

אסי קליין: מה שקורה הוא שסעיף 1 מדבר על כל מיני אישורים שהוא צריך לצרף.

אסי קליין: לפעמים יש חזרה כי זה מפנה לאישורים שהוא צריך לצרף לפי אמות המידה.

אסי קליין: ואז (2), (3), (4) זה בעצם אמות מידה.

אסי קליין: אמת המידה היא ששילמת אגרה, ויש לך גם שאתה צריך לצרף אישור.

אסי קליין: לפעמים זה מפנה לאמות המידה.

אסי קליין: "(3) הוא שילם את מלוא סכום האגרה שהיה עליו לשלם בשל שנת הכספים שקדמה לשנה שבה הוגשה הבקשה; (4) סך ההכנסה החודשית הממוצעת שלו ושל כל מי שמתגורר עמו דרך קבע בשנת הכספים שקדמה לשנה שבה הוגשה הבקשה, יחד, אינו עולה על 4,317 חדשים;" רצינו להציע כאן שנבהיר שמי שמתגורר עמו דרך קבע לעניין ההכנסה זה רק מי שטרם מלאו לו 18.

אסי קליין: זאת אומרת, שלא להוציא מי שטרם מלאו לו 18 – שלא יחשיבו ילדים.

אורן משה: אנחנו לא רוצים שיביאו אישורים על ילד בן חודש.

אסי קליין: לחלופין, או ילד בן 16 שעובד גם לא.

אורן משה: כל האישורים הם לבגירים.

אתי בנדלר: אתם רוצים להבהיר המון דברים.

אתי בנדלר: אבל, אני מוכרחה לומר שאני לא מקבלת את התמונה הכללית, בסופו של דבר.

אופיר אקוניס: זה הסוף, יש לנו עוד שני סעיפים.

אסי קליין: "(6) במהלך התקופה שתחילתה 12 חודשים שקדמו - - -

אופיר אקוניס: לא, (5): "לו או למי שמתגורר עימו...".

אופיר אקוניס: האם אתם מורידים את זה?

אופיר אקוניס: זה נשמע הגיוני להוריד את זה.

אורן משה: אנחנו מורידים את זה.

אופיר אקוניס: כשקיבלתי את זה פשוט אני מחקתי את זה.

אורן משה: גם בהמשך להערת היועצת המשפטית, כל השינויים הם מחיקות של תנאים שבהתממשקות מול המערכת של הרשות המיסים קל להשיג אותם בשנייה אחת בלי להטריח את הלקוח, לצורך העניין.

אורן משה: מרגע שהתנתקנו מהדרך הזאת אין לנו עניין לבדוק את הפרטים האלה.

אורן משה: העלות של הבדיקה שלהם היא יקרה.

אתי בנדלר: אבל, עדיין אתם רוצים את האישורים על הכנסות שנתיות שלו ושל בני משפחתו המתגוררים עימו שלא מלאו להם כך וכך.

אורן משה: אבל, עברנו למתכונת אחרת.

אתי בנדלר: אבל, עדיין אין כאן התייחסות למה שהציע חבר הכנסת שאמה, ושגם אני הערתי, שיש אפשרות לא להמציא את האישורים האלה בכלל.

אסי קליין: לקבוצות שקיימות כבר.

אתי בנדלר: כן, ואני לא רואה שיש לזה התייחסות.

אסי קליין: יש לנו איך להתייחס לאמת המידה.

אסי קליין: אז אפשר להוריד את (5).

אופיר אקוניס: הורדנו את (5).

אסי קליין: "(6) במהלך התקופה שתחילתה 12 החודשים שקדמו למועד תחילתו של צו זה ושסיומה במועד הגשת הבקשה למענק, כולה או חלקה, הוא או מי שמתגורר עמו דרך קבע לא היה מנוי".

אתי בנדלר: ואם הוא התנתק במהלך השנה שקדמה?

אופיר אקוניס: תסביר את זה במהירות.

אורן משה: למעשה, קבענו כאן אמות מידה שאומרות את הדבר הבא.

אורן משה: בשביל לקבל סיוע אחד אתה צריך לקנות ממיר.

אורן משה: לא נותנים סיוע למי שלא ביצע את ההוצאה.

אורן משה: שנית, אתה צריך שיהיה לך מכשיר טלוויזיה בבית.

אורן משה: החוק ברשות השידור אומר שמי שמחזיק כלי טלוויזיה או שהוא ישלם אגרה, או שיהיה פטור מתשלום אגרה.

אורן משה: ועניין מבחן ההכנסה - כפי שנקבע אז בעת החקיקה בינואר 2008 שדובר אז על שני עשירונים תחתונים.

אורן משה: הסכום שמופיע פה הוא הסכום שלפי נתוני הלמ"ס קוטם את שני העשירונים התחתונים.

אורן משה: תנאי נוסף שהיה והחלטנו להוריד אותו מהסיבה שציינתי תוך כדי ההקראה הוא עניין הזכאות על מקרקעין.

אורן משה: זה גם תנאי שהעתקנו אותו מחוק הכנסה שלילי, והוא לא רלוונטי עכשיו.

אורן משה: ותנאי נוסף – וגם את זה הסברתי לפני ההקראה – התקופה שבה היית מנוי לטלוויזיה רב ערוצית.

אורן משה: בהקשר הזה גם ציינתי שהתקופה הזאת תתקצר בתיאום עם הרשות השנייה, ובהתאם לבקשת היושב ראש, משנה לקודם פרסום הצו לשלושה חודשים בלבד.

אתי בנדלר: איפה?

אתי בנדלר: האם בפסקה (6)?

אורן משה: כן.

אתי בנדלר: במקום במהלך התקופה שתחילתה 12 חודשים, יבוא שלושה חודשים?

אופיר אקוניס: כן, שלושה חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: אז למה לא להוריד את זה כבר לגמרי?

אורן משה: הסברתי את הרציונאל, האם להסביר פעם נוספת?

כרמל שאמה-הכהן: לא, את הרציונאל הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: צמצמת את זה לשלושה חודשים, למה להשאיר עוד תנאי לעוד אי בהירות?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים שהצו הזה יהיה כמה שיותר ברור ובהיר.

כרמל שאמה-הכהן: לא שיחזיקו במקביל.

כרמל שאמה-הכהן: אין לאף אחד אינטרס שבעולם להחזיק במקביל.

אורן משה: קודם כל, בוודאי שיש.

אורן משה: אתה יכול לשים מקלט אחד כזה, ומקלט אחר כזה.

אורן משה: שנית, באופן כללי, כשאתה נותן קצבאות - למשל, קצבת הבטחת הכנסה או אבטלה - לפעמים אתה קובע תנאים לעניין בעלות על רכב.

אורן משה: יש כאן איזשהו עניין עקרוני שאומר שאם יש לך 200 שקלים לשלם בחודש, וכפול שנה זה 2,400 שקל, בוודאי שיש לך את אותם 200 שקלים לקנות את הממיר שנדרש.

אורן משה: אני מעדיף לקחת את הכסף הזה, ולתת למי שאין לו.

אורן משה: כי אחרת אני פשוט אוכל לתת פחות לאותו אחד שאין לו את ה-200 שקלים.

אתי בנדלר: מה הם דמי המנוי למי שמשלם עבור ממיר אנלוגי היום?

אורן משה: יש פה נציגים של הוט.

מנשה סמירה: המינימום בהוט ויס זה 200 שקלים.

קריאה: בערך 176 לאנלוגי.

קריאה: - - -

אופיר אקוניס: כמה?

אופיר אקוניס: 189?

קריאות: לחודש, לחודש.

אופיר אקוניס: כן, ברור.

כרמל שאמה-הכהן: מצד שני, כל מי שמחובר למנוי, יש לו גם עלות של התנתקות כמו שאנחנו מכירים.

מיכל ריבלין: מרבית הלקוחות האנלוגיים אינם מחויבים לנו.

אורן משה: בלי להיכנס למורכבות של הסכמי ההתקשרות שבעלי רישיונות עושים עם המנויים שלהם, ברור שאנחנו לא יכולים לקבוע את הרגולאציה, את הסיוע שנגזר ממנה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אני לא רוצה שנתערב בעלות ההתנתקות.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר – אולי בגלל זה בוא נניח להם עם הסעיף הזה של השלושה חודשים שגם יבלבל אתכם, יבלבל את האנשים.

כרמל שאמה-הכהן: למה הוא כל כך עקרוני?

אורן משה: ראשית, זה סעיף שמבחינה טכנולוגית מאוד קל לבדוק אותו.

אורן משה: אתה רק צריך להצהיר, ואני עושה את ההתממשקות מול בעל הרישיון.

אורן משה: אני לא רואה מחיר לבדיקה הזאת.

אורן משה: שנית, ברמה העקרונית, כמו שאמרתי, אני חושב שאנחנו צריכים להעדיף את מי שבאמת אין לו גישה לשידורי טלוויזיה, אלא באמצעות ממירים בחינם.

אורן משה: שלישית, יש גם עניין של מקורות מוגבלים.

אתי בנדלר: זה לא שלושה חודשים, זה שלושה חודשים שתחילתן שלושה חודשים לפני תחילת הצו.

אתי בנדלר: דהיינו, נניח שזה יתפרסם בעוד שבועיים, זה שלושה חודשים אחורה, ועד למועד הגשת הבקשה לקבלת הסיוע.

אתי בנדלר: זאת אומרת, יהיה שנה וחצי של מנוי בלי טלוויזיה עד.

כרמל שאמה-הכהן: אתי, האם אני מבין שמי שיבוא בעוד שנה לבקש בקשה, יצטרך להראות שכבר שנה ומשהו הוא מנותק?

אתי בנדלר: בדיוק כך.

אורן משה: הוא לא צריך להראות שום דבר.

אורן משה: הוא צריך להגיד - - -

אתי בנדלר: רק להצהיר, לא להראות.

אורן משה: הוא צריך להגיד: אני לא הייתי מנוי.

אורן משה: ההיגיון לא משתנה גם בדוגמאות הספציפיות האלה.

אורן משה: אם הוא שנה מנותק, סימן ששנה הוא חסך 2,400 שקל לשידורי טלוויזיה שהוא לא שילם לבעל רישיון, והוא יכול ללכת ולקנות.

אתי בנדלר: אז אולי יש לו גם כסף לקנות את הממיר, אז אפשר לוותר על הצו.

קריאה: ואם הוא מנותק חצי שנה, הוא לא יוכל לקבל.

אתי בנדלר: לגמרי, נוותר על הצו.

אתי בנדלר: הוא חסך.

אורן משה: אני מוכן לעשות את זה שלושה חודשים למועד הגשת הבקשה.

אופיר אקוניס: זה בסדר.

אסי קליין: וראוי לציין שהבדיקה כאן היא פשוטה.

כרמל שאמה-הכהן: יש לי עוד שאלה לגבי האישור לתשלום אגרה.

כרמל שאמה-הכהן: למה לדרוש ממנו להביא אישור אם קל לך לברר את זה עם רשות השידור?

כרמל שאמה-הכהן: למה להריץ אותו?

אורן משה: אתה צודק.

אורן משה: זו בקשה שהגיעה על רקע של עניין של פרטיות.

אורן משה: למעשה, אם הייתי מבקש את האינפורמציה הזאת מרשות השידור אז בגדול לרשות השידור היתה אינפורמציה על אנשים שפנו לקבלת סיוע.

אורן משה: היה לה איזשהו דאטה-בייס מסוים.

אופיר אקוניס: זה אישור צודק - - -

כרמל שאמה-הכהן: עצם הבקשה לסיוע מהמדינה, תהיה לכאורה הרשאה לכם לפנות ולברר האם האדם הזה שילם.

אופיר אקוניס: הוא אומר שיש בעיה של חוקי הגנה על פרטיות.

אופיר אקוניס: אבל, יש לך את החותמת שאתה שילמת.

אופיר אקוניס: האם זה מספיק?

אורן משה: לא, אבל חבר הכנסת שאמה מבקש - - -

אופיר אקוניס: בבקשת התשלום של רשות השידור שהיא שולחת אליך הביתה, היא חותמת אם אתה משלם בדואר או בצ'ק, ויש כבר חתימה.

אופיר אקוניס: זה במקרה פה אצלי בתיק אפילו.

אופיר אקוניס: האם זה האישור?

קריאה: כן.

אופיר אקוניס: אז זה לא עולה לך לבקש מרשות השידור.

אסי קליין: ראוי להבהיר שבצו יש חלופה להסכמה למסירת מידע מרשות השידור, בסעיף (ב).

דנה נויפלד: יש פה שני תנאים: או שיש לך את ה"צטלאך" עם החתימה, או שיש הסכמה למסירת מידע מרשות השידור.

אסי קליין: על אותו טופס שהוא יחתום כשהוא יגיש את הבקשה, הוא חותם תעודת זהות ומאשר שאפשר לפנות לכבלים וללוויין, הוא מאשר שאפשר לפנות לרשות שידור.

אסי קליין: זו חתימה אחת לצורכי כמה אישורים.

כרמל שאמה-הכהן: הערה נוספת לגבי סעיף (4).

כרמל שאמה-הכהן: בסעיף (4) אתה מדבר על סך ההכנסה החודשית הממוצעת, ואתה אומר 4,317 שקל.

כרמל שאמה-הכהן: למה זה לא פרופורציונאלי למספר הנפשות?

אורן משה: כי זו הכנסת משק הבית הממוצעת.

כרמל שאמה-הכהן: אם קבעת רף מסוים, הרי לא הרי משפחה עם ארבעה ילדים עם הכנסה כזאת לבין משפחה עם ילד.

אורן משה: אבל, כשאתה בודק משקי בית, ואתה מסדר אותם בסדר מהנמוך לגבוה, ה-20% התחתונים נעצרים בסכום הזה.

אורן משה: בין היתר, גם בגלל רמת המורכבות של הצו הזה.

אורן משה: אני לא יכול לבנות כאן מבחני הכנסה של - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל, יכול להיווצר כאן עיוות שמשפחה של זוג צעיר שמרוויחה 4,317 תקבל את הסיוע, ומשפחה עם ארבעה ילדים שמרוויחה 4,500 שקל לא תזכה לסיוע הזה.

כרמל שאמה-הכהן: זה דבר לא נורמאלי.

אורן משה: אני מבין מה שאתה אומר, אני לא יודע להציע לך פתרון.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך מה הפתרון.

כרמל שאמה-הכהן: לך למסננות שכבר השקיעו את הזמן והאנרגיה ושכן עשו את העבודה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: ועדת הנחות בעירייה היא ועדת סטטוטורית שהיא חובה בכל רשות מקומית.

כרמל שאמה-הכהן: כשבאים לוועדת הנחות בעירייה מביאים בחשבון את מספר הנפשות, את מצבם הבריאותי, הוצאות רווחה, הוצאות מיוחדות, הוצאות בריאותיות.

כרמל שאמה-הכהן: זהו מנגנון הרבה יותר חכם.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין שאתה לא יכול להקים מנגנון לצורך העניין הזה, אין לך מנגנון כזה.

אורן משה: שוב, אני לא מכיר את המנגנון הזה מספיק טוב.

אורן משה: אני לא יודע מה השונות בין רשות אחת לשנייה.

אורן משה: אני יודע מה זה שני עשירונים תחתונים כפי שסוכם בוועדה, ואני יודע מה הסכום.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך.

כרמל שאמה-הכהן: אני ישבתי בוועדה של העיר רמת-גן.

כרמל שאמה-הכהן: בשנה שלמה אנחנו מאשרים 1,300 – 1,400 בקשות בעיר של 60,000 משפחות.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, זה משהו כמו 2% בפרופורציה מהאוכלוסייה.

כרמל שאמה-הכהן: או שתוריד את זה, או שתעשה ממוצע.

אורן משה: זה מבחן ההכנסה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, איך תתמודד עם משפחה שיש לה ארבעה ילדים?

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב ראש, יש לנו פה בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: כי זוג צעיר עם ההכנסה הזאת יקבל את ההשתתפות, ואילו משפחה מרובת ילדים עם עוד 100 שקלים הכנסה לא תקבל.

כרמל שאמה-הכהן: הם לא לוקחים את ההכנסה הממוצעת לנפש.

אורן משה: זו דילמה שקיימת בהרבה מקרים כשאתה נותן קצבאות.

אורן משה: בדיון בוועדת הכלכלה הנחו אותנו לתת פתרון למשפחות נזקקות בשני העשירונים התחתונים.

אורן משה: הלכנו ללמ"ס ובדקנו מה זה שני עשירונים תחתונים.

אורן משה: אני מזכיר גם את הקונטקסט – סיוע שבא לצורך דבר מאוד ספציפי ואחרי זה לא נשאר פה, עם מבחנים מאוד ספציפיים.

אורן משה: אין לנו יכולת להמציא מנגנונים יותר מידיי משוכללים, מורכבים, חכמים.

אורן משה: ברור לנו שבמבחנים שקבענו יכול להיות שמישהו שיש לו 3 וילות בקיסריה, אבל הוא לא מקבל הכנסה אז הוא נופל לי פה ומקבל סיוע, ואותו אחד שיש לו 20 ילדים אבל הוא 5,000 שקל, לא מקבל סיוע.

כרמל שאמה-הכהן: אני נותן לך פתרון יותר פשוט ממה שהצעתי.

כרמל שאמה-הכהן: בסעיף (4) תוסיף עוד סעיפי משנה ותקבע במשפחה מרובת ילדים בת שש נפשות ומעלה יהיה כפול מהשכר הממוצע, או פעם וחצי השכר הממוצע.

אורן משה: אני לא יודע מה זה אומר, איך זה משפיע על ההוצאה כי אני לא יודע מה שיעור המשפחות הן מעל שישה ילדים ומעלה, ואיך מתפלגת ההכנסה שלהן.

כרמל שאמה-הכהן: אני נותן לך דוגמה: משפחה עם ארבעה ילדים, עם הכנסה של 6,000 שקל.

כרמל שאמה-הכהן: עוד 1,700.

כרמל שאמה-הכהן: הם צריכים לפרנס עוד ארבעה ילדים.

אורן משה: אני לא יכול לקיים את הדיון על זה כי אני לא יודע מה זה עושה לי בעלות של הדבר הזה – לא יודע.

כרמל שאמה-הכהן: אז בעצם אנחנו גוזרים על אותן משפחות שהן אולי כן צריכות את הסיוע, לא לקבל את הסיוע הזה.

כרמל שאמה-הכהן: מה עשינו בזה?

אופיר אקוניס: אם הבנתי נכון, אומר מר משה, שאלו התנאים שהכתיבה לו ועדת הכלכלה הקודמת על-ידי קודמנו, השר כחלון והשר ארדן.

אורן משה: השר ארדן.

אורן משה: זה דיון שנערך בראשות השר ארדן.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מאמין שכחלון הסכים לזה.

דנה נויפלד: קודם כל, מה שאורן אמר - ההנחיה היתה בצורה של דוגמה.

דנה נויפלד: בואו נעשה קצת סדר.

דנה נויפלד: הסעיף הזה הוכנס בזמנו לבקשתו של השר ארדן היום, ודאז יושב-ראש הוועדה, שרצה להבטיח שכאשר אנחנו עוברים משיטת שידור אחת לשנייה, יוכלו כולם לקלוט.

דנה נויפלד: ומי שצריך להוציא כסף ואין לו בשביל לקלוט את אותם שידורים - חלק מההצעה תסובסד.

דנה נויפלד: זה נכון שדובר, אבל זו היתה הנחיה בגדר המלצה, כי אף אחד לא יכול היה במסגרת הדיונים באותם דיוני ועדת הכלכלה להגיד מה המשמעות של ההנחיה הזאת, וכן מי ייפול בתוך הרשת הזאת שעליה אנחנו מדברים.

דנה נויפלד: אני רוצה לבוא קצת לעזרת האוצר, ולהעיר שני דברים.

דנה נויפלד: היתה פה דילמה מאוד גדולה.

דנה נויפלד: מצד אחד, יש סכום מסוים שהוקצב לדבר הזה.

דנה נויפלד: מצד שני, היה צריך לנסות להקצות אותו ביעילות כמבחן סטטיסטי - וזה תשובה לך, אדוני - איך אנחנו מקצים את זה ביעילות, מצד אחד, בלי ליצור יותר מידיי בירוקרטיה.

דנה נויפלד: למרות שיש פה ביקורת, היו פה ניסיונות מצד כל הגורמים שהיו מעורבים בנושא - וזה לא הוזכר, ואני בכל זאת אתן קרדיט למי שזה מגיע לו, גם מצד הרשות השנייה, אני גם לוקחת את הקרדיט לאגף השכן בתוך משרד המשפטים - לנסות מצד אחד ליצור בירוקרטיה שהיא לא מגבילה מידיי, ומצד שני, לא לתת כסף, אלא למי שנזקק לו.

דנה נויפלד: ולכן, זה נכון שאפשר לחשוב על עוד דוגמאות שבהן יש כל מיני תצורות של משפחות שהן לא נופלות לגדר הסכום שנקבע כאן, ועדיין הן משפחות נזקקות.

דנה נויפלד: זה מבחן סטטיסטי במובן הזה שכנראה מי שנופל אליו הוא כנראה נזקק.

דנה נויפלד: זה נכון שאפשר לחשוב על כל מיני דוגמאות שלא נכנסות פה, ועדיין נזקקות.

דנה נויפלד: יחד עם זאת, אם נלך עם השיטה שאדוני מציע שכל מיני אופציות – הרי יהיה מישהו שצריך לבדוק את האופציה הזאת – יצטרכו להביא אישורים על אישורים על אישורים נוספים.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: אבל, גם מה המשמעות?

אופיר אקוניס: 40 מיליון שקל הוא פחות או יותר הסכום שהמדינה מקציבה לסבסוד.

אופיר אקוניס: אם זה נפרץ, השאלה היא האם לא מתחרטים בכלל, - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא קשה לבדוק את מספר הילדים במשפחה.

כרמל שאמה-הכהן: בצילום תעודת הזהות הילדים רשומים.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה אומר שכל ילד יגדיל את הגבול ב-500 שקל, זה פשוט מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: ואז למשפחה עם ארבעה ילדים, במקום 4,000 יהיה גבול של 6,000.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה עם זה?

דנה נויפלד: מעבר לסיבוך הבירוקראטי, הבעיה היא שכרגע אורן צריך לדעת מה המשמעות.

דנה נויפלד: כמה משפחות כאלה יש, ואיך זה משליך.

דנה נויפלד: אין לנו כרגע את הנתונים פה לבוא ולהגיד מה המשמעות של הוספת הנתונים שאתה מדבר עליהם למסגרת.

אופיר אקוניס: האם הוא יכול לחזור עוד חודש, ולתת לנו את ה - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא לחכות, לאשר.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה רואה שקורה קטסטרופה, תחזור נעזור לך.

אופיר אקוניס: מאה אחוז, בהידברות ביניכם תביאו את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, אי אפשר לבוא ולאשר את זה ככה.

כרמל שאמה-הכהן: להעלות את הגבול על כל ילד ב-X מסוים שאתם תקבעו.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, לא הגיוני שמשפחות עם ילדים יצאו מחוץ לסיפור הזה.

אסי קליין: אפשר לבדוק בעשירונים של הלמ"ס בכמה ילדים זה מתייחס.

אורן משה: אם הצו יאושר אנחנו נעשה את הבדיקה הזאת, בכפוף לכך שזה לא מייקר לנו את עלות הסיוע.

אורן משה: זאת אומרת, בסוף גם הכללים שנקבעו, נעשו בתיאום איתנו.

אורן משה: לא סתם נקבע שני עשירונים תחתונים.

אורן משה: עשינו את המכפלות, עשינו מכפלות על עלויות מסוימות, נמוכות יותר מאלה ששיניתם היום.

אורן משה: הגענו לסכומים מסוימים.

אורן משה: התחלתי את הדיון ב-40 מיליון שקל כשזה היה ב-380, עכשיו אנחנו קצת עלינו מאז.

אורן משה: יש כאן גם עניין של הסתמכות על הוראות הוועדה.

אורן משה: הוועדה שלחה אותנו לעשות עבודה מסוימת עם אומדנים מסוימים.

אורן משה: אם הצו יאושר אנחנו נעשה בדיקה כזאת, וניצור איתך קשר.

לאה ורון: שני עשירונים כוללים גם משפחות ברוכות ילדים.

אופיר אקוניס: רוב המשפחות ברוכות הילדים אינן מחזיקות מכשירי טלוויזיה.

אופיר אקוניס: האוכלוסייה החרדית בלאו הכי לא תרכוש.

אורן משה: אבל, כולם נכללו באומדנים.

אורן משה: יכולנו להגיד שני עשירונים אחרי שעשינו את הניקוד.

כרמל שאמה-הכהן: העבודה שנעשתה היא יפה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, עדיין אנחנו מגיעים לתוצר המוגמר ואנחנו רואים שבחור רווק שמרוויח 4,317 שקל יקבל את הסיוע מהמדינה.

כרמל שאמה-הכהן: לעומת זאת, ואני עכשיו אלך ואקצין, זוג עם שבעה ילדים שמרוויח 4,318 שקל לא יקבל את הסיוע.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מוכן להרים את ידי בעד דבר כזה.

כרמל שאמה-הכהן: זה חוסר ענייניות.

משה שלם: הדבר הנכון ביותר, בניגוד לדעתי למה שהוחלט קודם, היה ללכת על מנגנון של מקבלי הבטחת הכנסה.

משה שלם: מבחינתנו, זה רעיון נכון יותר משני עשירונים תחתונים.

משה שלם: שני עשירונים תחתונים הוא קו חותך.

אופיר אקוניס: אפשר לשנות את זה עכשיו.

אורן משה: האומדנים נעשו – וזאת עמדה משרד האוצר על כלל אגפיו – בהתאם להנחיות מסוימות שניתנו על-ידי ועדת הכלכלה.

לאה ורון: אולי אתה מוכן להקריא את הנחיות של ועדת הכלכלה בנושא הזה?

אורן משה: קודם כל, יש פרוטוקול שאני חזרתי אליו כשעשינו את זה.

אורן משה: הוא לא נמצא איתי פה, אבל יש.

לאה ורון: האם אתה מוכן להקריא את ההחלטות?

לאה ורון: מלבד שני העשירונים התחתונים, נכנסו איתכם לשאלה משפחות ברוכות ילדים?

אורן משה: בוודאי שלא.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא יכול להחיל פה כל הקודם זוכה?

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אתה מקציב סכום לביצוע הצו, וככה אתה יוצר תמריץ לאנשים ללכת ולרכוש את הממיר יותר מהר, ומגדיל את הפריסה שלו, וככה אתה מגדר את הסיכון שלך.

כרמל שאמה-הכהן: אין לי בעיה שתגיד: אני הקצאתי כאוצר 40 מיליון שקל, וזהו.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא בא לסחוט ממך יותר כסף.

כרמל שאמה-הכהן: הוא פוחד שההגדרות שאנחנו ניתן לו יפרצו לו.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מחפש לפרוץ לו.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי 40 מיליון שקל נקיים עוד דיון.

כרמל שאמה-הכהן: נרצה – נגדיל, נוסיף עוד תוספת.

כרמל שאמה-הכהן: נרצה – לא.

כרמל שאמה-הכהן: כי ממילא הוא הקציב 40.

דנה נויפלד: לא.

דנה נויפלד: אבל, מי שירוץ קודם זה לא.

דנה נויפלד: אם אתה זכאי – אתה זכאי.

דנה נויפלד: כל הקודם זוכה?

כרמל שאמה-הכהן: אבל, פה אתם רוצים שאנחנו נאשר שמשפחה עם שבעה ילדים לא תקבל את הסיוע שלכם, וזה לא הגיוני.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא הגיוני.

כרמל שאמה-הכהן: אני בא לקראתכם.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך, אני לא מחפש שתוציא עוד כסף, אני מבין את המגבלה שלך.

כרמל שאמה-הכהן: תגביל את תחולת הצו לסכום.

אופיר אקוניס: - - -לא יכול, חבר הכנסת שאמה.

אילן צור: מחקו אותנו מתוך הצו, וזה בסדר, לדעתנו.

אילן צור: אני מסכים עם המחיקה הזאת.

אילן צור: אני רק שואל, אחרי שהכניסו לסעיף ההגדרות את טופס 106, איך מתכוונים לבדוק את רמת ההכנסה של העצמאים?

אילן צור: הם לא מוגדרים פה בתוך הצו.

אילן צור: אם כך, מדובר פה רק על שכירים.

אורן משה: אנחנו נציע תיקוני נוסח בהמשך, וזה יענה על השאלה שנשאלה.

אתי בנדלר: מתי זה בהמשך?

אופיר אקוניס: בהמשך הישיבה אתה מתכוון.

לאה ורון: אדוני מרשות המיסים, מה שמך, בבקשה?

אילן צור: אילן צור, גברתי.

לאה ורון: אנחנו מבקשים להבא לבוא לוועדת הכנסת ולהירשם תחילה במנגנון של הכנסת.

אילן צור: כשיזמינו אותנו, גברתי.

אופיר אקוניס: אורן, מכיוון שבשבוע הבא אנחנו גם מתכנסים כאן לכמה וכמה ישיבות, האם תוכלו להביא גם את הנושא הזה של עצמאים, וגם את הערתו?

אופיר אקוניס: לא ניתן לכם עד חודש, נעשה את זה בשבוע הבא.

אופיר אקוניס: תבדוק עד השבוע הבא.

אופיר אקוניס: נאשר היום את הצו, ואת התיקונים - - -

אתי בנדלר: - - - היום, ולאשר שבוע הבא.

אסי קליין: אתי, אבל אפשר להצביע על חלק מהסעיפים, ואת סעיף אמות המידה להשאיר.

אופיר אקוניס: אם חבר הכנסת שאמה יגיש רביזיה נוכל להעלות שבוע הבא.

אופיר אקוניס: ואז – אפשר.

אופיר אקוניס: זה רעיון טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, שיכינו עד השבוע הבא.

אופיר אקוניס: ודאי, נקבע את הרביזיה לשבוע הבא, ואז הם חייבים להכין.

מנשה סמירה: הערה טכנית – אנחנו בדקה התשעים מבחינת פרסום הצו המינהלי לקראת סגירת האנלוגי.

מנשה סמירה: ולכן, טוב שזה יהיה לכל היותר שבוע הבא.

אופיר אקוניס: מאה אחוז, הגענו פה להסכמה.

אופיר אקוניס: אנחנו מאשרים כרגע, ואז יש רביזיה, ואז - - -

קריאה: למה צריך רביזיה?

אתי בנדלר: לא צריך רביזיה.

אתי בנדלר: לאשר חלק מהצו, ואת סיומו בישיבה הבאה.

מנשה סמירה: אולי גם שיחשבו בינתיים על ההתקנה עד השבוע הבא.

אתי בנדלר: עם ההתקנה יש בעיה.

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שלמרות האמפתיה הגדולה שלי לבקשה שלך, אני חושבת שלשון החוק לא מאפשרת את זה.

אתי בנדלר: הסעיף המסמיך מדבר על סיוע לרכישת הציוד בלבד, ורכישה זה רכישת ציוד, זה לא התקנתו.

אופיר אקוניס: לא, זה אנחנו לא - - -

אתי בנדלר: הערה קטנה ברישא לפסקה (1).

אתי בנדלר: מדובר על כך שאת טופס הבקשה אפשר או להוריד באינטרנט, או שזה ייעשה בכל דרך אחרת שהחשב הכללי במשרד האוצר ימצא לנכון.

אתי בנדלר: אני מבקשת שכבר עכשיו הוא ימצא לנכון, ושזה יבוא לידי ביטוי בנוסח הצו, שהטפסים האלה יהיו זמינים במקום כלשהו שאתם תפרסמו, משום שהאוכלוסייה הזאת היא לא בדיוק האוכלוסייה שמורידה טפסים באינטרנט.

אופיר אקוניס: או במשרדי הביטוח הלאומי, או באתר.

כרמל שאמה-הכהן: אולי במקומות המכירה של הממירים?

כרמל שאמה-הכהן: האם זה יכול להיות?

לאה ורון: אני רוצה להציע בסניפי הדואר, הם ממילא מקבלים כספים.

לאה ורון: הדואר נכנס לפעילות של מכירת הממירים.

אופיר אקוניס: אז אפשר במשרדי הביטוח הלאומי, ובסניפי הדואר.

אופיר אקוניס: אגב, היא צודקת לגבי האינטרנט.

אורן משה: הכוונה היא לתת לזה פומביות מעבר לאתר האינטרנט – אולי בדואר, אולי בלשכות של משרד הפנים, שירות התעסוקה.

אורן משה: יש לממשלה כמה זרועות שהיא יכולה.

קריאות: אפשר גם וגם.

אופיר אקוניס: אפשר הכול.

אורן משה: אנחנו לא יודעים להגיד את זה עכשיו.

אופיר אקוניס: לא, אנחנו צריכים לכתוב את זה.

לאה ורון: הוועדה נדרשת לאשר את הצו, והיועצת המשפטית מבקשת מכם להודיע מהי הדרך האחרת שתמצאו לנכון.

אתי בנדלר: שדרך אחת תהיה מעוגנת בצו.

אתי בנדלר: יכול להיות שהחשב הכללי יחשוב על דרכים נוספות, כמובן ש- - -

אורן משה: בסדר, אז אפשר לכתוב את זה כך.

קריאה: יש בעיה עם סניפי הדואר.

אופיר אקוניס: יואל, מה אתה אומר?

לאה ורון: אנחנו רואים את יואל נוה מנהל בנק הדואר יושב פה.

לאה ורון: השאלה היא האם מדובר על בנק הדואר או על הסניפים?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: מר נוה, אתה מוזמן להסביר לנו.

יואל נוה: אני מציע שאנחנו נבחן את נושא הפצת הטפסים בסניפי הדואר.

יואל נוה: לא הייתי כותב את זה בצו, כי לחייב אותנו בצו שהטפסים יהיו זמינים בכל 700 הנקודות בכל נקודת זמן היא קצת בעייתית מבחינתנו.

יואל נוה: אנחנו צריכים לבדוק את העניין הזה ברמה המסחרית גם מול החשב הכללי, או מי שאחראי.

יואל נוה: אם עושים את זה ברשויות השלטון או במשרדי הממשלה, זה בידיה של הממשלה.

יואל נוה: בעצם בצו הזה אתה עלול לחייב חברה פרטית להציב בסניפיה טפסים, ולדאוג במלאי.

אופיר אקוניס: - - -במשרדי הביטוח הלאומי ובשירות התעסוקה.

אופיר אקוניס: הם באים כמעט כל חודש לביטוח הלאומי.

יואל נוה: אגב, אני מעריך שברמה הוולונטארית יכול מאוד להיות שאנחנו נחזיק את הטפסים האלה אצלנו מפני שכמו שנאמר גם קודם אנחנו מוכרים היום ממירים בסניפי הדואר, ולכן זה יהיה אינטרס.

יואל נוה: אבל, לחייב אותנו בצו זה להחזיק את זה, זה קצת - - -

אורן משה: ולחייב אותנו להתקשר עם ספק שירות ספציפי זה גם לא דבר פשוט.

אורן משה: יכול להיות שהכי פשוט שאני שולח בדואר לכל אזרח במדינת ישראל, וזה יוצא לי יותר זול – אני לא יודע.

אורן משה: זו סתם דוגמה.

אתי בנדלר: אורן, אני מציעה שעד להמצאת נוסח הצו המתוקן לקראת הישיבה בשבוע הבא, תחשבו איך אתם יכולים להפיץ את זה בצורה זמינה, ותכללו את זה כהצעה בנוסח המתוקן.

אורן משה: בסדר.

לאה ורון: האם אתם תהיו מוכנים בשבוע הבא עם נוסח?

אסי קליין: בכל דרך אחרת שימצא לנכון – הכוונה כן היתה לפתוח את זה כמה שיותר.

אסי קליין: הסיבה שהשארנו את זה פתוח היא מכיוון שהחשב הכללי והאגפים הרלוונטיים במשרד האוצר צריכים עדיין להחליט איך הם מיישמים את זה בפועל.

אסי קליין: הגוף שאיתו הם יבחרו להתקשר שיפיץ את זה שיבצע, שיסייע בבדיקות - כן חשבנו לשכות, ואפילו נבדקה חלופה של לשלוח את זה אפילו בדואר עם גוביינא.

אסי קליין: זאת אומרת, נבחנות חלופות שהן הרבה יותר רחבות מסניפי הדואר.

אסי קליין: אבל, אנחנו לא יכולים להתחייב עכשיו לעוד שבוע.

אתי בנדלר: אתם יכולים וצריכים.

אתי בנדלר: יש רשויות ממשל שאתם בהחלט יכולים לחייב אותן.

אתי בנדלר: אם חברת הדואר אפשר היה, בתנאי שחברת הדואר היתה מסכימה לכך.

אתי בנדלר: אני לא שומעת שיש כאן הסכמה לכך.

יואל נוה: המשמעות היא להחיל עלינו חובה, ואני לא חושב שניתן להחיל בצו חובה בצורה הזאת.

אתי בנדלר: אפשר בהסכמתכם.

אתי בנדלר: אם אינכם מסכימים אז אי אפשר.

יואל נוה: אז אנחנו נגיע להסכמה.

יואל נוה: אני גם אומר שיש לנו אינטרס במדיה מסוימת, רק שהחובה בצו תחייב אותנו לוודא בכל נקודת זמן שבכל אחד מ-700 סניפי הדואר הטפסים יהיו זמינים.

יואל נוה: זו חבות שהיא כבדה.

יואל נוה: אין ספק שמפני שאנחנו מוכרים ממירים, יש לנו אינטרס שזה יהיה שם.

אופיר אקוניס: תחשבו, נקיים כנראה ישיבה ב-3 לחודש.

אופיר אקוניס: אנחנו בלאו הכי פה גם ב-2 וגם ב-3.

אורן משה: בכל מקרה, כנראה שלא נדע לסגור הסכם התקשרות עם גוף שיפיץ את זה.

אורן משה: נדע להציע לוועדה מספר חלופות שאנחנו נבחן.

אתי בנדלר: אוקיי, או באחד מכל אלה, ולפחות באחד מאלה.

קריאה: בסדר, לרבות.

אורן משה: אתי, אם אנחנו מחייבים את עצמנו לאפיקי הפצה נוספים עם פומביות ברמה מסוימת שנסכים בינינו, למה אני חייב לתת שם שם של ספק?

אתי בנדלר: כי כרגע אין לך שום התחיבות לכך.

אורן משה: אז אני אעשה את ההתחייבות הזאת.

אתי בנדלר: בסדר, תביא את הנוסח ו - - -

אופיר אקוניס: מה הבעיה עם סעיפים 3, 4, 5 – מועד תשלום סכום הסיוע?

אופיר אקוניס: חבל, השכבות החלשות פשוט מפסידות כל יום.

אתי בנדלר: רגע, לפני כן יש לי עוד הערות.

אתי בנדלר: סעיף 1(ב) מדבר על אישור מרשות השידור מדבר על אישור מרשות השידור בדבר תשלום מלוא סכום האגרה כאמור בפסקה (3).

אתי בנדלר: האם תיתכן סיטואציה שזכאי פטור מתשלום אגרה?

אסי קליין: כן.

אסי קליין: זה מעוגן בסוף סעיף (ב): "או אי תשלום מלוא הסכום כאמור".

אסי קליין: האישור צריך להינתן על התשלום, על אי התשלום, או הגובה אם יש לו סוג של הנחה, או פטור.

אופיר אקוניס: יפה, תודה.

מנשה סמירה: אבל, יש גם חלקי, אסי.

מנשה סמירה: זה לא הכול או לא כלום.

אתי בנדלר: או הסכמה למסירת חובה, זה מופיע ב- - -

אסי קליין: מבחינה מהותית יש הסכמה.

אסי קליין: אם יש הערה לנוסח - - -

אתי בנדלר: צריך להוסיף את זה גם בחלק הראשון.

אתי בנדלר: זה לא כתוב.

אתי בנדלר: החלק הראשון: אישור מרשות השידור בדבר תשלום מלוא האגרה כאמור בפסקה (3), או פטור מתשלום, או הסכמה ו- - -

אסי קליין: זה נכון.

אסי קליין: אבל תשימי לב שבפסקה התנאי הוא: הוא שילם את מלוא סכום האגרה שהיה עליו לשלם.

אסי קליין: אם יש לו פטור, אז לא עליו לשלם את הסכום המלא.

אסי קליין: התאמנו את זה לזה.

אתי בנדלר: זה התחכמות.

אתי בנדלר: זה לא מה שכתוב, זה מחייב תיקון.

אסי קליין: בעיננו זה מובן.

אסי קליין: אם את רוצה שנחדד – נבדוק.

מנשה סמירה: אסי, אבל יש גם תשלום חלקי.

מנשה סמירה: יש גם באמצע.

אופיר אקוניס: אורן, תעבירו נוסח לפני הישיבה הבאה.

אורן משה: את זה יהיה קושי לתקן מהסיבה שזה כתוב בצורה שמשקפת את הגמלאים שפטורים ב-50%, את אלה שפטורים ב-100%, ואת אלה שחייבים ב-100%.

אורן משה: ו"את שהיה עליו לשלם" – המשמעות היא שאם אתה צריך לשלם רק 50%, שילמת 50% אתה זכאי.

אורן משה: זה מה שהנוסח הזה אומר.

אתי בנדלר: תיקון נוסף שאני מזכירה לכם שצריך להיות כלול בנוסח הצו זה לגבי ההגדרה של מי שמתגורר עימו שמלאו לו 18 שנים לפחות, ושאולי איננו חייל בשירות סדיר, כי בדרך כלל גם לאותו אחד קרוב לוודאי שאין הכנסות.

אופיר אקוניס: תכניסו את החיילים, אז לא אישרנו.

אופיר אקוניס: בבקשה סעיף 3.

אסי קליין: " סעיף 3 – מועד תשלום סכום הסיוע נקבעה זכאותו של אדם לסיוע בשל רכישת ממיר ישולם לו סכום הסיוע בתוך 60 ימים ממועד קביעת זכאותו.

אסי קליין: "

אתי בנדלר: האם יש איזושהי התחייבות בתוך כמה זמן תקבעו את זכאותו מרגע שהוא המציא את כל המסמכים שהוא נדרש להמציא?

אופיר אקוניס: האם זה הכול ביחד 60 יום?

אתי בנדלר: לא, לא.

אתי בנדלר: זה רק מרגע שנקבעה זכאותו.

אתי בנדלר: התהליך יכול לקחת חצי שנה.

אורן משה: החשב הכללי הוא הגוף שאמור לתפעל את האופרציה הזאת.

אורן משה: הוא רצה לגדר את עצמו ב-60 יום.

אופיר אקוניס: כמה זמן זה ייקח בערך?

משה שלם: לא יכולים להתחייב כרגע על זמן, כיוון שהבדיקות האלה הן באמת בדיקות מורכבות מול גופים, מול אנשים.

משה שלם: יכול להיות שיהיה גם מנגנון של חריגים.

משה שלם: כלומר, מישהו שהוא הגיש טופס והוא לא נכון.

משה שלם: יש כנראה בקשות חוזרות.

אתי בנדלר: מרגע שהוא המציא את כל הטפסים שהיה עליו להמציא, תוך כמה זמן אתם מתחייבים לקבוע את זכאותו?

משה שלם: אני לא יכול להתחייב על זה, אנחנו בודקים את הדברים.

אתי בנדלר: מדוע המדינה תמיד דורשת מהאזרחים לעמוד בפרקי זמן, והמדינה אף פעם לא מסוגלת לעמוד בפרקי זמן?

אופיר אקוניס: תעשה את זה ב-90 יום.

אופיר אקוניס: האם אתה יכול?

משה שלם: אני לא רוצה כרגע לקבוע התחייבות.

אופיר אקוניס: 90 יום, ואז יש לו עוד 60 יום לקבל.

אורן משה: משה, אבל זה באמת תשלום הסיוע.

אורן משה: זה רק מהרגע שנקבע הסיוע.

משה שלם: נכון.

משה שלם: היא שואלת תוך כמה זמן אתם תחליטו?

משה שלם: היא שואלת, תוך כמה זמן נגיע למסקנה שהאדם הוא זה?

אורן משה: אה, זו שאלה.

אורן משה: כי יכול להיות שהוא לא צירף טופס, ופונים אליו.

אורן משה: הוא כן חזר, לא חזר.

משה שלם: זה מה שאמרתי.

אתי בנדלר: אורן, אני אמרתי שיקבעו 60 ימים מהמועד שבו הוא המציא את כל המסמכים שהוא נדרש להמציא.

משה שלם: 60 יום זה נשמע סביר, בסדר.

קריאה: 60 ועוד 60.

אתי בנדלר: - - -עוד 60 ימים עד שהוא ימציא את כל המסמכים, ובתוך שלוש שנים הוא יקבל 200 שקלים.

אסי קליין: סליחה, אין צורך ב-60 הראשונים.

אסי קליין: זה 60 יום – התשלום - מרגע שהוא המציא את כל המסמכים, וזה תלוי בו.

אסי קליין: אין צורך ב-60 הראשונים.

אופיר אקוניס: לא, זה 60 ועוד 60.

משה שלם: אני אתאר את הפרוצדורה כדי שכולנו נבין.

משה שלם: מגיע אדם, וכרגע אנחנו עדיין לא החלטנו אם זה נעשה בידי גוף חיצוני שהמדינה תתקשר איתו באמצעות מכרז או בצורה כזאת או אחרת שהוא יעשה את הבדיקה של הבקשות, או באמצעות הזרוע של המדינה, או שהמדינה תעשה את זה באמצעות אחת מיחידות הסמך שלה.

משה שלם: הגוף שיבצע את השירות יקבל את הפנייה.

משה שלם: תהליך הפנייה הזה הוא תהליך מאוד מורכב.

משה שלם: צריך לבצע כל מיני בדיקות, ממשקים, הצגה של אישורים.

משה שלם: יכול להיות שאותו אדם יחסיר איזשהו תלוש, או לא יביא טופס 106, והוא חוזר חזרה.

משה שלם: יכול להיות שיתגלה שהוא לא זכאי, יכול להיות שיודיעו לו שהוא לא זכאי ואז הוא יגיש ערעור.

משה שלם: זאת אומרת, זה תהליך מאוד מורכב שכנראה ייקח זמן.

משה שלם: אני לא רוצה להתחייב.

משה שלם: אבל, 60 יום זה נשמע סביר, וזהו.

אופיר אקוניס: - - -60 ועוד 60 – מהאישור הסופי - - -

אסי קליין: 60 ועוד 60.

אסי קליין: 60 לקביעה, ו-60 לתשלום.

משה שלם: 60 לתשלום כי זוהי כנראה כמות פעולות מאוד גדולה שתהיה.

אתי בנדלר: אז שזה יהיה גם כן בנוסח המתוקן, בבקשה.

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: 4 - גם פה הכנסנו שינוי.

אסי קליין: "סעיף 4 – תוקף (א) תוקפו של צו זה עד תום 18 חודשים מהמועד הקובע.

אסי קליין: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), אם פורסם צו לפי הוראות סעיף 51(א3) לחוק יוארך תוקפו של צו זה עד תום התקופה שהוארכה לפי הצו האמור".

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שנטפל ב-18 חודש.

אופיר אקוניס: כן.

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: אני רק רוצה להבין, מתי הצו יתפרסם, מתי זה מתחיל להתבצע?

אופיר אקוניס: משבוע הבא יהיה לו 60 יום.

אתי בנדלר: למה?

אופיר אקוניס: לא, זו הצעת הממשלה.

אורן משה: לא, המועד הקובע זה המועד שבו - - -

דנה נויפלד: משה צריך להיערך.

דנה נויפלד: הסיבה שהכניסה נדחתה – בגלל שהחשב הכללי צריכים להתארגן על מי יעשה את הבדיקה.

משה שלם: להעניק את הסיוע.

משה שלם: עד היום, מכיוון שהצו הזה לא אושר, לא ידענו מה יהיו הקריטריונים הסופיים.

משה שלם: אני לא מדבר על הזמן.

משה שלם: לא ידענו אפילו מה יהיה הקריטריונים הסופיים.

משה שלם: ברגע שהצו הזה מאושר, אנחנו צריכים להיערך לבחירת גוף שיבצע את הבחינה, ויתפעל את הדבר הזה.

משה שלם: וגם פרוצדורה של פיקוח ובקרה, גם מנגנון להעברת הכספים.

אופיר אקוניס: האם אי אפשר 30 יום?

משה שלם: ממש לא, כי אנחנו לא נהיה מסוגלים לעמוד ב-30 יום.

אורן משה: כי זה מהלך שכרוך באפיון מערכות ממוכנות, בגיוס כוח-אדם והכשרה שלו.

אורן משה: זה תהליך עם מורכבות מסוימת.

דנה נויפלד: אנחנו גם נכנסים עכשיו לחגים.

אתי בנדלר: יש לי רק בקשה – אם הוועדה תאשר את הצו בשבוע הבא, כך אני מקווה, תדאגו לפחות לפרסם את הצו בזמן מהיר ביותר כדי שגם ה-60 ימים האלה לא יוארכו בעוד איזה 60 ימים עד שהשר יחתום.

אסי קליין: זה כמובן תלוי במשרד המשפטים.

אסי קליין: אבל, אנחנו נעשה כל מאמץ.

אופיר אקוניס: נעשה כל מאמץ זה המשפט הכי - - -

דורון אבני: הגענו לסעיף התחילה, ולא סגרנו את סעיף התוקף.

אופיר אקוניס: לא, את זה אנחנו מאריכים.

דורון אבני: צריך להאריך אותו בשני סעיפי משנה.

דורון אבני: לא רק בסעיף של ה-18 חודש, אלא גם את סעיף קטן (ב) בחצי שנה לאחר ההארכה שייתן השר.

אופיר אקוניס: נכון מאוד.

מנשה סמירה: לפרוטוקול - צריך שהמערכת תהיה ערוכה לתת את השירות, משה.

מנשה סמירה: אם 60 יום, זה אומר מאוקטובר.

מנשה סמירה: חייבים מאוקטובר לתת את השירות.

מנשה סמירה: זה שלושה חודשים לפני הסגירה של האנלוגי.

מנשה סמירה: זה הדד-ליין.

מנשה סמירה: זאת אומרת, רוצים 60 יום - זה בסדר.

מנשה סמירה: אבל, באוקטובר המערכת נותנת מענה.

אופיר אקוניס: נכון.

משה שלם: זה יכול להיות קצת בעייתי לנו 60 יום שהצו ייכנס לתוקף מרגע אישורו, מכיוון שאם אנחנו הולכים לעולם של מכרז הדבר הזה לוקח קצת זמן - כדי להוציא מכרז, לבחור גוף שיבצע את פרוצדורת הבדיקה.

משה שלם: אני מדבר על ההכנה לתחילת התשלום.

משה שלם: זו פרוצדורה מאוד מורכבת.

משה שלם: לוקח זמן להוציא מכרז ולבחור זוכה בתוך 60 יום, ולהתחיל פרוצדורה שתתחיל לשלם את הכספים.

משה שלם: לוקח זמן להקים מנגנון פיקוח ובקרה אצלנו בחשב הכללי.

משה שלם: קשה לי כרגע להתחייב על ה-60 יום.

אופיר אקוניס: תביאו גם זמנים, גם את זה – הכול יהיה בשבוע הבא.

אורן משה: מרגע אישור הצו יוסרו כל סימני השאלה לגבי מאפייני השירות והבדיקות, ואנחנו נעשה כל מאמץ להאיץ את התהליך עד כמה שניתן.

אורן משה: כמה שיכולנו להתקדם לפני אישור הצו שזה הכנת האנשים, הגדרת מאפיינים לטופס ואיך שעושים את זה - כבר עשינו פנייה לגופים שאנחנו צריכים להתממשק איתם מיכונית.

אורן משה: אבל, עדיין לא - - -.

אורן משה: אתם תהיו אלו שתלחצו על כפתור ההפעלה באישור הצו, ובשביל זה אנחנו צריכים לדעת מה יהיה.

אורן משה: 60 יום זה מאוד מאוד יומרני להתחיל להפעיל אופרציה שכזו, ולקחנו את זה על עצמנו.

אתי בנדלר: מה שאומר שבהכרח יהיה צורך לדחות את המעבר לכיבוי השידור האנלוגיים.

קריאות: נכון.

מנשה סמירה: לא יכול להיות שבגלל היערכות מינהלתית יפגעו פה במהלך שעלותו רבה מאוד, ושיש לו השלכות נרחבות על כל ההיערכות והרחבת המערך.

מנשה סמירה: אני מציע לא למהר.

מנשה סמירה: האוצר עושה שיעורי בית שבוע?

מנשה סמירה: בבקשה בתוך שבוע ימים לשקול את העניין הזה.

מנשה סמירה: הצו הזה נמצא על השולחן שלנו כבר שנה.

אופיר אקוניס: בדיוק – חבל - - -

מנשה סמירה: לגבי התוקף – ראשית, צריך להאריך אותו ל-24 חודשים ולא ל-18 כדי שיהיה עוד חצי שנה.

אופיר אקוניס: הסכמנו.

מנשה סמירה: בוא נגיד, סוף אוקטובר לכל המאוחר, המערכת צריכה לתת שירות.

מנשה סמירה: זה לא בשמיים.

מנשה סמירה: האם לא נסגור את האנלוגי בגלל השטות הזאת?

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אנחנו נעשה הכול ב-3 בחודש.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: הישיבה הבאה תתחיל בעוד חמש דקות.