ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 310, 2010-06-29 10:00

אורלי לוי אבקסיס: אני מתכבדת לפתוח את דיון עבודת העבודה ביום שלישי, י"ז בתמוז התש"ע, העשרים ותשיעי ביוני 2010, שעה 10:00.

אורלי לוי אבקסיס: על סדר היום, הצעה לדיון מהיר על אי שוויוניות בהקצאת תקציבי משרד הרווחה לרשויות המקומיות של חברי הכנסת מסעוד גנאים, סעיד נפאע וחנא סוייד.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת חנא סוייד הוא יגיע בהמשך.

אורלי לוי אבקסיס: רשות הדיבור תינתן קודם כל לחבר הכנסת סעיד נפאע מפני שהוא ממהר.

סעיד נפאע: תודה.

סעיד נפאע: הדיון היום למעשה התבקש ונתבקש בעקבות פרסום שהיה ב-"דה מרקר" בעשירי לחודש.

סעיד נפאע: כאמור, מדובר על דוח מבקר המדינה של שנת 2006 ואמנם זרמו מים בירדן מאז אבל המצב לא השתנה.

סעיד נפאע: על פי הדוח, רואים שבסביון משולם למטופל ארבעת אלפים מאה תשעים וחמישה שקלים, בעוד שכפר ע'ג'ר רק מאתיים שמונים ושניים שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: מדברים על תקציב שנתי?

סעיד נפאע: כן.

סעיד נפאע: וכנ"ל לגבי הרצליה – ארבעת אלפים ארבע מאות עשרים ותשעה שקלים בעוד שבעיר סח'נין מדובר על שבע מאות חמישים ושבעה שקלים.

סעיד נפאע: תמיד אומרים שבגלל שהדרוזים משרתים בצבא אז נכון שלא הגיעו לשוויוניות עם יהודים אבל הם נחשבים יותר מיתר הערבים, אבל לפי הפרסום הזה אנחנו למדים ש-"העשירים מקבלים יותר והעניים מקבלים פחות", בעיקר העניים הערביים.

סעיד נפאע: לפי ממצאי דוח המבקר רשויות יהודיות מקבלות ממשרד הרווחה תקציב של אלפיים ומאה שלושים שקלים חדשים למטופל, ורשויות ערביות מקבלות אלף ארבעים ושבעה שקלים.

סעיד נפאע: רשויות דרוזיות מקבלות שמונה מאות שמונים ושני שקלים, ורשויות בדואיות מקבלים שמונה מאות חמישים ושלושה שקלים למטופל.

סעיד נפאע: אני לא מזמן זומנתי עם עפו אגבריה לפורום העובדים הסוציאליים הערביים.

סעיד נפאע: עשו כנס בו נכח השר וגם אני, שם התברר שאמנם הנתונים הם על פי דוח משנת 2006 אבל הנתונים של היום שהוצגו באותו כנס דומים.

סעיד נפאע: עובד סוציאלי ערבי מטפל בין שלוש מאות לשלוש מאות חמישים תיקים בשנה, בעוד שעובר סוציאלי יהודי מטפל במאה ושמונים תיקים בשנה.

סעיד נפאע: התקציב שמיועד לאוכלוסיה הערבית מתוך תקציב משרד הרווחה הוא כשמונה אחוזים, ועל פי מה שידוע הערבים הם עשרים ושניים אחוזים מהאוכלוסייה.

סעיד נפאע: מנתוני הביטוח הלאומי עולה כי מתווספים מידי שנה ושנה תיקים.

סעיד נפאע: בסקטור הערבי התוספת לתיקים הייתה במאה אחוזים, לעומת במגזר היהודי תוספת של שלושים אחוזים, ובכל זאת הפערים עדיין רציניים.

סעיד נפאע: לפני תקופה פניתי לשר, הוא אמר שאנחנו ערים למצב ומנסים לשפר ולקדם, והוא אמר שאכן מקדמים.

אורלי לוי אבקסיס: היום במקום שתהיה תוספת של חמישים אחוז עבור כל עובד סוציאלי במגזר, בנותנים שראיתי אמרו שזה לא שעובד סוציאלי במגזר הערבי מטפל בחמישים אחוזים יותר תיקים ממה שמטפל עובד סוציאלי במגזר היהודי, אלא שמדובר בשלושים וששה אחוזים – זה ממש "בשורה".

סעיד נפאע: אני רוצה להתייחס גם לנתונים ממששים אחרים.

סעיד נפאע: ששים אחוזים מהמשפחות הערביות הן מתחת לקו העוני, ששים אחוזים מהילדים הם מתחת לקו העוני, שבעים וחמישה אחוזים מהמשפחות בכפרים בנגב הם מתחת לקו העוני.

סעיד נפאע: כך אנחנו יכולים לדמיין לעצמנו מה המצב.

סעיד נפאע: אני לא רוצה להרבות בדברים וחבריי בטח עוד יתייחסו לנושא, אבל אני חושב שמן הראוי שלאור הנתונים הללו ולאור העובדה שהדברים לא השתנו במידה רבה משנת 2006 ועד היום, מן הראוי שהוועדה לפחות תבצע מעקב לעוד שלושה או חמישה חודשים, שנראה האם אכן ישנה התקדמות בנושא או שאנחנו דורכים במקום.

אורלי לוי אבקסיס: תודה, רשות הדיבור ניתנת לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה לגברתי היושבת ראש.

מסעוד גנאים: דוח המבקר של שנת 2006 בקשר לחלק של משרד הרווחה והשירותים החברתיים מביא לנו דוגמה שלפעמים השוויון הוא לא צודק.

מסעוד גנאים: הכוונה שלי היא שיש עוול בשוויון.

מסעוד גנאים: אי אפשר היום להשוות בין קבוצות שונות, שיש ביניהן שוני בפועל.

מסעוד גנאים: המטרה של שוויון היא צדק, ולא להגדיל פערים.

מסעוד גנאים: על פי הממצאים, כדי שתגור ברשות חזקה, כי כך אתה תתעשר יותר – וההפך הוא הנכון.

מסעוד גנאים: בקשר לסטטיסטיקות, הקדים אותי חבר הכנסת נפאע כשהצביע על המספרים בקשר לכל ההשוואה בין הרצליה פיתוח לבין העיר שלי – סח'נין.

מסעוד גנאים: למרות שאחוז האבטלה ואחוז האנשים מתחת לקו העוני גדול יותר, והבעיה חמורה יותר, כאילו הדבר הוא הפוך.

מסעוד גנאים: השירותים החברתיים מטרתם לבטא את ההשקפה של איך מדינת רווחה צריכה לפעול, המנוף בו המדינה משתמשת לסגירת הפערים ותת לאותם יכולים בעלי יכולות נמוכות את הדרך להיות חזקים.

מסעוד גנאים: אם המנוף לא שוויוני או שהוא מקבע או מגדיל את הבעיה, על הכנסת להתערב.

מסעוד גנאים: אני בזמנו הגשתי שאילתא, והשיבו לי שזה לא נכון שהעיריות החזקות יזכו בכסף שהיה אמור לזרום לרשויות החלשות ושיהיה תיקון, אבל בשטח אנחנו יודעים שזה עדיין לא תוקן.

מסעוד גנאים: עלינו, ככנסת, להתערב כדי לוודא שהצדק יעשה דרך השוויון המהותי.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאני אתן זכות דיבור לנציגים השונים, אני רוצה לחדד את נושא המאצ'ינג (Matching).

אורלי לוי אבקסיס: לפני שנה או יותר הייתה לנו מצגת רחבה ומעמיקה בנוכחות השר והמנהל הכללי של המשרד, והם דיברו על העניין של שינוי המאצ'ינג.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא היחידים בחוסר הצדק אלא גם הרשויות המקומיות החלשות.

אורלי לוי אבקסיס: לרשות מקומית חלשה יש הרבה יותר לטפל בהם, אנשים שהם במצב סוציו-אקונומי נמוך או עם בעיות כאלו ואחרות של רווחה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה, והוא לא מובן בנוהל המשרד, כאשר רשות מתקשה לשלם את עשרים וחמישה האחוזים הללו, העודפים שנוצרים עוברים לעיריות שכן עומדות בזה, ואלו העיריות החזקות – מה שמחמיר עוד יותר את התופעה.

אורלי לוי אבקסיס: הובטח לנו שתוך כמה חודשים כל העניין הולך להשתנות והמאצ'ינג של העיריות החזקות יהיו באחוזים קטנים, אני זוכרת הבטחה של השר שזה יקרה ואפשר גם להוציא את זה מהפרוטוקול של אותה ישיבה – ושום דבר לא קרה.

אורלי לוי אבקסיס: דוח מבקר המדינה משנת 2006 מדבר על הנקודה הלא הגיונית הזו, ואמרו שיגבשו נהלים חדשים.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן לוקח במשרד הרווחה לגבש נהלים חדשים?

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שאני לא מבינה.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים, יש ילדים בסיכון ומשפחות שמתפוררות.

אורלי לוי אבקסיס: יש אנשים שאומרים שבגלל הטיפול הקהילתי היום הילדים מקבלים את הטיפול בקהילה וזה יותר זול מאשר להוציא אותם החוצה לפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה את התשובה.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה נכון, אז דווקא צריך להקדיש יותר לטיפול בקהילה ולתת כלים לטיפול, ולא רק מס שפתיים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לתת למשרד הרווחה לומר כמה מילים בנושא.

אורלי לוי אבקסיס: חנן פריצקי הוא תקציבן במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, אני אשמח לשמוע את עמדת המשרד והאם משהו השתנה בעניין.

חנן פריצקי: אני מאמין שהדברים השתנו.

חנן פריצקי: מאז הכתבה, שהתבססה בעיקר על שנת 2006, חלו שינויים.

חנן פריצקי: התמונה המתוארת בכתבה היא הרבה יותר מורכבת.

חנן פריצקי: אני חייב להתחיל בהתחלה – זה תיאור מצב שבו צריכים להסתכל על התמונה בכללותה ולאו דווקא על השורה התחתונה ואני גם אסביר למה.

חנן פריצקי: תקציב המשרד כולו הוא חמישה מיליארד וחצי שקלים.

חנן פריצקי: מתוך התקציב מוקצה לרשויות המקומיות ארבעה מיליארד שקלים כל שנה, שלושים וחמישה אחוזים בהתאם לחוקים כך שכל מי שזכאי מקבל שירותים.

חנן פריצקי: מהבחינה הזו, מי שהוא למשל חוסה וזקוק לטיפול מקבל מכסה מהמשרד.

חנן פריצקי: ברוב התקציבים אכן יש השתתפות של הרשות המקומית של עשרים וחמישה אחוזים אבל עוד לא הגעתי לזה.

חנן פריצקי: כל חוק שקיים ולא משנה כרגע איפה נמצא האדם, הוא זכאי למימוש זכויותיו ואנחנו מקצים לכך שלושים וחמישה אחוזים מהתקציב שלנו.

חנן פריצקי: שלושים וחמישה אחוזים נוספים מחולקים על פי נתונים דמוגרפיים ואחרים שכולם מורכבים מנתונים אובייקטיבים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

חנן פריצקי: עשרים וחמישה אחוזים מחולקים על פי קריטריונים טיפוליים.

חנן פריצקי: תשעה וחמישה אחוזים מהתקציב מחולקים בשורה שוויונית לחלוטין, כך שהאפשרות שעומדת בפניי סח'נין עומדת גם בפני הרצליה פיתוח.

חנן פריצקי: לגבי הקריטריונים, אנחנו מעדכנים אותה כל הזמן בוועדה משותפת עם השלטון המקומי, בשנים האחרונות יש מגמה של הכנסת קריטריונים של הפליה מתקנת לרשויות חלשות ומעלים את האחוזים שהם מקבלים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול בבקשה להסביר לנו את נושא הקריטריונים וההפליה המתקנת?

חנן פריצקי: בקריטריונים אנחנו מכניסים הפליה מתקנת, דהיינו נותנים לאותן רשויות אחוזים יותר ניכרים.

חנן פריצקי: אחרי שחילקנו על פי נתונים דמוגרפיים, אנחנו נותנים אחוז חלוקה נוסף לרשויות חלשות.

חנן פריצקי: דהיינו רשות 1-2 תקבל יותר מרשות שהיא 9-10.

אורלי לוי אבקסיס: אז איך קורה שבהרצליה או בסביון יש הקצבה יותר גבוהה?

חנן פריצקי: אני כבר מגיע לשם.

חנן פריצקי: אנחנו גורמים לכך שבשנים האחרונות סדר העדיפות הלאומי ירד ואנחנו מעדכנים את הקריטריונים כל הזמן.

חנן פריצקי: אנחנו מכניסים גם ספי כניסה של סכום מינימאלי שנכנס לרשויות, גם אם הן קטנות מאוד.

חנן פריצקי: בפועל, בסופו של דבר, גרמנו לכך שבשנים האחרונות האחוז המוקצה לטובת האוכלוסייה הערבית או הרשויות החלשות עלה מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: עבור מטופל או בכלליות?

חנן פריצקי: מה שהוקצה, פר ראש למידת ההקצאה.

חנן פריצקי: אנחנו בשנים האחרונות מנסים להבין למה בשורה האחרונה כשבודקים את הניצול התקציבי עדיין יש פערים.

מסעוד גנאים: אם יש נתונים מדויקים, הכוונה לעלייה שהזכרת, זה ישכנע אותנו יותר.

חנן פריצקי: אני עוד מעט אדבר על נתונים, קודם אני רוצה לסיים את הסקירה הקצרה.

חנן פריצקי: יש עלייה אבל היא עוד לא מספיקה, בשורה התחתונה יש פערים בניצול התקציבי ואנחנו מנסים לפתור אותם.

חנן פריצקי: ממה נובעים לטעמנו הפערים –

אורלי לוי אבקסיס: יש שאלה של מנהלת הוועדה ואני חושבת שכולנו פה שואלים אותה.

אורלי לוי אבקסיס: למה לא מצליחים לנצל את התקציב?

אורלי לוי אבקסיס: זה בגלל המאצ'ינג או בגלל סיבות אחרות?

חנן פריצקי: אחרי שנים רבות של ניסיונות לבדוק את העניין, הפערים נובעים מדפוסי צריכה שונים במגזרים השונים.

חנן פריצקי: ברשויות החלשות ובחברות המסורתיות יש נטייה יותר גדולה לצרוך את שירותי הקהילה לעומת שירותים חוץ בייתים.

חנן פריצקי: זאת בניגוד לחברות יותר חזקות, בהן מוציאים אותם החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא רק תלוי חברה זה גם תלוי מדיניות.

חנן פריצקי: אני מסכים לחלוטין.

חנן פריצקי: בשנים האחרונות אנחנו במגמה אינטנסיבית של הקצאת רוב התקציבים להרחבת שירותי הקהילה.

חנן פריצקי: הבעיה היא שדפוסי הצריכה שונים.

חנן פריצקי: באוכלוסיות החלשות רוב האוכלוסייה נשארת בביתה במסגרות הקהילתיות, ואותן מסגרות קהילתיות מבחינת העלות הן שונות לחלוטין.

חנן פריצקי: להוציא אדם בעל פיגור שכלי מחוץ לבית זה עלות חודשית של עשרת אלפים שקלים.

חנן פריצקי: להשאיר אותו בקהילה במסגרת יומית זה אלף עד אלף וחמש מאות שקלים.

חנן פריצקי: אני מסכים איתכם לחלוטין שהדבר הטוב ביותר הוא להשאיר אותו בסביבה הטבעית שלו, אבל אנחנו נותנים את הבחירה או להשאיר אותו או להוציא אותו החוצה.

חנן פריצקי: אנחנו רואים שבעקביות, בחברות המסורתיות החוסים נשארים בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: ולא צריך לתת להם כלים לשם כך?

חנן פריצקי: הניצול של הקהילה הוא גבוה מאוד, בעוד שהשימוש בכלי החוץ ביתי היקר מאוד הוא נמוך.

אורלי לוי אבקסיס: בעצם זה שבחרו להשאיר אותו בקהילה, העלויות שלכם יורדות אבל הצרכים שלו נותרים אותם צרכים.

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא צריך הסעות, ביקור רופא או לימודים במסגרת מצומצמת, הם לא מתוקצבים ואפילו נענשים על כך שהם נשארים בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: אולי אתם צריכים לשנות את המדד?

חנן פריצקי: התשובה היא לא.

חנן פריצקי: את צודקת במאה אחוזים, ולכן אנחנו דואגים להגדיל את קשת המענים בקהילה.

חנן פריצקי: אחד השינויים המרכזים הוא תוכנית ההמרה של המכסות לקהילה.

חנן פריצקי: אנחנו היום כאלף מכסות ממירים ממכסות חוץ למכסות בקהילה.

חנן פריצקי: אנחנו מגדילים את התקציבים לקהילה ופיתחו קשת רחבה של מענים.

חנן פריצקי: אנחנו נותנים למגזר הערבי כהפליה מתקנת להקצות שלושים אחוזים מהמכסות הבלתי מנוצלות לטובת השירותים בקהילה.

חנן פריצקי: רק בשנה האחרונה היה גידול של מאה וחמישים מכסות המרה לטובת שירותי הקהילה, זה שווי תקציבי של כשבעה מיליון שקלים.

חנן פריצקי: כמו כן, אנחנו מגדילים את המענה של פנימיות יום להגדלת השירותים בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: זה עובד?

אורלי לוי אבקסיס: התחילו כבר?

חנן פריצקי: זה עובד, יש נתונים.

חנן פריצקי: השנה זה התחיל לגדול בשבעה מיליון שקלים ואנחנו רואים שזה גם מתמשך.

חנן פריצקי: הגדלנו את קשת המענים.

חנן פריצקי: הייתה טענה שבגלל שאין פנימיות קשה להגדיל את פנימיות היום, והגדלנו את מספר פנימיות היום.

חנן פריצקי: במקביל הקמנו מודלים חדשים שאושרו לפני כחצי שנה של מה שנקרא "מרכזי יום אינטנסיביים" שבעיקר נועדו לאוכלוסיה הערבית ויש שם מענים הרבה יותר גדולים מאשר מועדוניות אחרי הצהריים גם מבחינת שעות הפעילות וגם מבחינת התכנים הטיפוליים.

חנן פריצקי: יש שם הרבה יותר תשומות ואיתם אנחנו יכולים להשתמש במכסות כדי להגביר שימוש במסגרות הללו.

אורלי לוי אבקסיס: הכלי הזה עומד לרשות רשויות חלשות אחרות הוא שהוא מיועד לאוכלוסיה הערבית בלבד?

חנן פריצקי: הכלי הזה עומד לרשות כל רשות חלשה, הכלי של המרה מעשרים אחוזים לשלושים אחוזים עומד לרשות רשויות ערביות בלבד כחלק מהפליה מתקנת.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאם בשנת הלימודים הבאה נעשה ועדת ביקורת או ישיבה חוזרת, אנחנו נראה שינויים?

חנן פריצקי: כבר היום יש נתונים שמצביעים על כך שהפערים קטנים.

חנן פריצקי: זה לא מספק אותנו ואנחנו צריכים לעשות עוד, ואנחנו עושים עוד.

חנן פריצקי: לפני שנה או שנתיים התחלנו עם התוכנית הלאומית לטיפול בילדים בסיכון, מה שנקרא "תוכנית שמיד", עם ששים ושמונה רשויות מקומיות.

חנן פריצקי: מתוך הששים ושמונה רשויות הללו ארבעים אחוזים מוקצה לרשויות במגזר הערבי שם אין מאצ'ינג בכלל בכל הרשויות.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לאפשר לחבר הכנסת נפאע לשאול שאלה לפני שמר פריצקי ממשיך לנושא הבא.

סעיד נפאע: תודה.

סעיד נפאע: זה טבעי שנשמע ממר פריצקי טענות על צמצום הפערים, אבל אנחנו לא שמענו מילה אחת על איפה אנחנו עומדים היום אחרי אותן הגדלות.

סעיד נפאע: האם היחס הזה בין הרשויות ישתנה, ואם ישתנה – בכמה ישתנה?

סעיד נפאע: חשוב שנשמע את הדברים לא בסיסמאות, למרות שאני מאמין שאתם כן מנסים לעשות שינוי.

חנן פריצקי: אנחנו עוד מעט קצת ניתן נתונים שחור על גבי לבן, אם נשאל בקרב השלטון המקומי ובקרב מנהלי המחלקות הרווחה ברשויות המקומיות, שמצביעים שיש שינוי.

חנן פריצקי: השינוי אינו מספיק ואנחנו מנסים למצוא כלים לשנות עוד.

סעיד נפאע: מה זה לא מספיק?

אורלי לוי אבקסיס: בכמה עלה?

אורלי לוי אבקסיס: מה היה השינוי?

אורלי לוי אבקסיס: בשנת 2006 זה היה ברמה מסוימת, כמה זה היום?

חנן פריצקי: הפערים בין הסידור החוץ ביתי לפערים הקהילתיים הוא כה גדול, שאנחנו הולכים כל הזמן בכיוון הנכון אבל זה לא מהיר.

חנן פריצקי: אני לא יכול להכריח אנשים לפנות לסידור החוץ ביתי.

אורלי לוי אבקסיס: גם מבקר המדינה לא קיבל את הטענה הזו, אני וודאי לא מחדשת לך כי זה היה כתוב בדוח.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מדברת בשמו אלא מצטטת אותו, מהציטוט הוא אומר שזו לא תשובה מספקת.

חנן פריצקי: אז אני אומר, מאז שנת 2006 עשינו המון שינויים, תוכנית לאומית לנוער בסיכון, תוכנית של המרה מהקהילה לחוץ, שינוי קריטריונים, מאצ'ינג דיפרנציאלי במספר תוכניות, הקמת מרכזי יום ופנימיות יום והקמת שירותים בקהילה.

חנן פריצקי: לכאורה ככל שנעשה יותר כך נקטין את הפער, אך ככל שהפער יותר גדול בין המגזרים עדיין יהיו פערים.

חנן פריצקי: הפערים הם בשימוש ובצריכה ולא בהקצאה.

חנן פריצקי: בהקצאה אנחנו עושים ככל יכולתנו.

חנן פריצקי: לעניין המאצ'ינג, למרות שזה נראה פופולארי להגיד שזו הסיבה, אנחנו לא אומרים זאת.

אורלי לוי אבקסיס: זו לא כל הסיבה אבל זו סיבה אחת מבין רבות.

חנן פריצקי: מהסטטיסטיקות שאנחנו מריצים לגבי הרשויות בכל האשכולות, אין דפוס קבוע של אי ניצול תקציבי.

חנן פריצקי: יש אי ניצול תקציבים בכל מיני תחומים, גם באשכולות הנמוכים וגם בגבוהים.

חנן פריצקי: אנחנו רואים בתקציבים בהם יש מאה אחוזים מאצ'ינג שהניצול בהם לא שונה באופן משמעותי.

אורלי לוי אבקסיס: ומה הסיבה לזה?

חנן פריצקי: זה תלוי בכל מיני גורמים.

חנן פריצקי: אני הייתי ביום חמישי בכפר ערבי וברשויות דרוזיות, מדובר על תקציבי פיתוח שמוקצים למאה אחוז פיתוח של שירותים חברתיים, והניצול הוא זוועתי – בגלל המון סיבות.

חנן פריצקי: זה לא ריאלי להגיד שבגלל המאצ'ינג לא משתמשים בשירותי הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: היו טענות שמדובר בבעיה במענקי האיזון.

חנן פריצקי: מענקי איזון הם ניתנים לרשויות בהם הם אמורים לעזור בעניין המאצ'ינג.

אורלי לוי אבקסיס: מענקי האיזון הולכים ומקוצצים משנה לשנה.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר במענקים שכאילו עושים טובה לרשויות המקומיות החלשות ובפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר על מקומות בהם יכולת הגבייה מהאוכלוסייה אינה במיטבה, אין יותר מידי מפעלים שימקסמו את הקופה.

אורלי לוי אבקסיס: לעומת זאת יש דברים בסיסיים שהרשות חייבת לספק, כלומר יש חוסר התאמה בין התקציב שנכנס לבין הכסף שמוזרם, וצריך להיות איזון.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה בפועל – כאשר מקצצים זאת באופן מתמיד ומצד שני יש את המאצ'ינג, אנחנו מגלים אוכלוסיה קשה שאנחנו לא יכולים לעצום עיניים.

אורלי לוי אבקסיס: היכולת של אותה רשות להשקיע את עשרים וחמישה אחוזים הללו עבור יותר אנשים הולכת ומתמעטת.

אורלי לוי אבקסיס: אם היא הולכת ומתמעטת והיא לא עומדת בזה – זה אומר שאתם לא תיתנו את השבעים וחמישה אחוזים, כי העשרים וחמש הופכים למאה אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: אותה משפחה נזקקת תהיה כזאת גם יום למחרת.

חנן פריצקי: יש לנו כמה כלים.

חנן פריצקי: אני מסכים שיש קושי לרשות בקיצוץ מענקי איזון, אבל מבחינתנו אספקת שירותי רווחה היא חובתה הראשית של הרשות המקומית.

חנן פריצקי: אנחנו לא רואים שדווקא המאצ'ינג הוא הגורם המשמעותי שבגללו לא נותנים שירותי רווחה.

חנן פריצקי: שירותי הרווחה לא מנוצלים ברשויות החלשות בגלל דברים אחרים.

חנן פריצקי: בתוכנית הלאומית לילדים בסיכון יש מאה אחוז מימון.

אורלי לוי אבקסיס: במועדוניות יש גם מאה אחוז מימון?

חנן פריצקי: שבעים וחמישה אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: אז מאה אחוז מימון זה רק בתחומים מסוימים, שבדיוק באים לטפל בעניין הילדים.

חנן פריצקי: בתוכנית הלאומית לטיפול בילדים בסיכון יש מאה אחוזי מימון על ידי המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: כמו מה?

חנן פריצקי: מדובר בתחומים נרחבים מאוד, הרשויות המקומיות יכולות לבחור בסל פרויקטים שיש בו הכול, כולל מועדוניות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל המועדונית היא לא במימון של מאה אחוז?

חנן פריצקי: לא.

חנן פריצקי: עשיתי הפרדה בין התוכנית הלאומית לטיפול בילדים בסיכון לבין התקציבים שמועברים לרשויות.

חנן פריצקי: בכל התוכניות של תוכנית שמיד – כולל מועדוניות, יש מאה אחוזי מימון על ידי המדינה.

חנן פריצקי: יהיה מעניין לראות את הניצול, כרגע אין ניצול באופן שונה יחסית למאצ'ינג הרגיל.

חנן פריצקי: תוכניות נוספות של מימון דיפרנציאלי הן למשל תוכנית המחשוב של הרשויות המקומיות, אנחנו מנסים להקצות כספים נוספים לטובת בינוי שירותי רווחה.

חנן פריצקי: יש תוכניות ממוקדות בהן אנחנו הולכים על מימון דיפרנציאלי של עשרים וחמישה אחוזים, בכל שאר התחומים המימון הוא כפי שהוא.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: רשות הדיבור ניתנת לחברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: קודם כל אני רוצה למחות בפנייך על היעדרותם של חברי הכנסת האחרים מהישיבה.

אורלי לוי אבקסיס: זו לא הישיבה הראשונה ממנה נעדרים חברי הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: ימי שלישי הם ימים בעייתיים, נתן את דעתו על כך גם יושב ראש הכנסת מר ראובן ריבלין, שביקש מחברי הכנסת לנסות ולהתייצב.

אורלי לוי אבקסיס: זוהי מכה שאינה נכונה רק לוועדה הזו ובטח לא רק לנושא הזה.

חנין זועבי: אני אחדד את הטענה שלי.

חנין זועבי: במיוחד כשמעלים נושאים הקשורים לחברה הערבית יש היעדרות כמעט מוחלטת של חברי הכנסת.

חנין זועבי: יש טענה שכאשר מדברים על דברים לאומיים של סכסוך, כולם מקשיבים ומשתתפים אבל כאשר מעלים נושאים מזרחיים הם נעדרים.

חנין זועבי: יש טענה שאני לא לוקחת בכלל ברצינות ש חברי הכנסת הערביים לא מעלים נושאים חשובים לאוכלוסיה ולחברה שלנו.

חנין זועבי: זה כבר קשור לאתיקה של חברי הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת למחות על כך.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר דיברנו על סגירת מועדוניות לילדים, שהוא נושא הליבה שלי, נוכחות חברי הכנסת הייתה פחותה מאשר שהיא עכשיו פה, אז אני מבינה מאיפה הרגשות שלך אבל אפשר בנושאים הללו לשים את זה הצידה.

חנין זועבי: תמיד יש חריגים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל באמת אין לנו הרבה זמן אז בואו ננצל את זה בנקודה שלשמה התכנסנו.

חנין זועבי: הרעיון של הדיון הוא שלפעמים גם כאשר בשוויון יש סוג של הפליה, ולא רק בהזדמנות להעניק תקציבים אלא גם באפשרות להפיק מהם תועלת.

חנין זועבי: אנחנו לא מדברים על חלוקה טכנית או העובדה שמקצים עשרים חמישים לרשות חלשה יותר מאשר סביון או הרצליה, בזמן שהצורך ביישוב חלש הוא כפול חמש או שש פעמים מאשר אותן ערים חזקות.

חנין זועבי: המציאות היא הנתון וההוכחה החזקה מכל המספרים שאנחנו נותנים.

חנין זועבי: הפערים במציאות הולכים וגדלים.

חנין זועבי: המבחן הוא לא אם מקצים יותר או פחות לכפר זה או לעיר כזאת אלא האם הפערים מצטמצמים.

חנן פריצקי: אני לא מסכים עם הטענה הזו, הפערים הולכים ומצטמצמים.

חנין זועבי: אבל אתה לא נתת מספרים, אתה אמרת את המסקנה.

חנין זועבי: אנחנו מבקשים מספרים כדי להתעמת עם הטענה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש גם את המספרים.

חנין זועבי: שאלת המבחן היא לא איזה תקציב מעניקים אלא האם הפערים הולכים וקטנים או שלא.

חנין זועבי: הטענה שלי היא שהרשויות החלשות לא יכולות לנצל את רשויות הרווחה ולא את התקציבים בגלל החולשה הכללית.

חנין זועבי: אני רוצה יותר לדבר על הפתרון ולא הבעיה- הפתרון הוא לא מה לעשות עם התקציב אלא פתרון כללי יותר של איך לחזק את החוזק הכלכלי הכללי של המועצה המקומית.

חנין זועבי: אני רוצה להעלות את הרעיון של משרד האוצר – חלוקת ארנונה.

חנין זועבי: חלוקה יותר צודקת של ארנונה מהערים הגדולות לערים החלשות, ודווקא יושב ראש מרכז השלטון המקומי התנגד.

חנין זועבי: כלומר לאו דווקא הבעיה היא של תקציבים אלא אולי היא בעיה בין הרשויות הערביות לבין יושב ראש מרכז השלטון המקומי.

אורלי לוי אבקסיס: הפתרון של העברת האנונות לא חוקי בכלל, לא נותנים להם את האופציות.

חנין זועבי: אבל היה רעיון מהפכני שכזה, שאפשר לנצל לא רק את תקציב הרווחה אלא גם תקציבים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: סולידריות חברתית.

חנין זועבי: במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, רק לפני חודשיים ואולי כבוד יושבת הראש הייתה שם בישיבה על מעמד האישה – הוחלט על תקציב הגנים ומעונות היום של הילדים שלא יהיה מאצ'ינג או שהמאצ'ינג יהיה על פי הדירוג הסוציו-אקונומי של השלטון המקומי.

חנין זועבי: בשלטון מקומי חזק המאצ'ינג יישאר שבעים וחמישה אחוזים, ובשלטון המקומי החלש הוא יעלה עד לחמישה אחוזים, אולי.

חנין זועבי: זה לא עניין של בירוקרטיה אלא מדיניות ורצון.

חנין זועבי: זה לא קשה ומסובך.

אורלי לוי אבקסיס: אני מצטערת להפסיק אותך אבל יש לי דיון דחוף שזימנתי בועדת הפנים ואיכות הסביבה, אני מבקשת ממך לסיים את דברייך כדי שנוכל לשמוע נציגים נוספים.

חנין זועבי: אז אני שוב מזכירה את הפתרון של חלוקת הארנונה, לא רק קשור לשירותי רווחה.

חנין זועבי: המאצ'ינג לא קשה וניתן לראות ממשרדים אחרים שזה ייתכן, ושוב אני אומרת לא לקצץ מענקי איזון – ואם רוצים לקצץ אז רק לרשויות המקומיות החזקות.

חנין זועבי: אם אנחנו נשארים ברמת המיקרו של משרד זה או אחר, הבעיה לא תיפתר.

חנין זועבי: יש לעשות פיתרון רב-משרדי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אפנה לנציג השלטון המקומי, פיני קבלו מחזיק תיק הרווחה בשלטון המקומי.

פיני קבלו: אני שמח שמתקיים הדיון.

פיני קבלו: מי שקיים וביצע את הסקר של הפערים באוכלוסיות זה היה השלטון המקומי, הוצאנו את הסקר לפני שנתיים ומאז אנחנו מנהלים משאים ומתנים עם המשרד.

פיני קבלו: אני מבין שהוגשה תוכנית רפורמה בה ידברו על כוח האדם, מה שלא דובר כאן בכלל.

פיני קבלו: את הנושא הזה אנחנו מעלים בכל ישיבה, יש בעיה קשה שצריך להתמודד איתה.

פיני קבלו: במגזר הערבי התברכנו בעובדים סוציאליים יוצאים מן הכלל שהבעיה היא שהרשויות חלשות ונושא המאצ'ינג הוא בעייתי.

פיני קבלו: הרשויות מקבלות מכסות שהן לא יכולות לעמוד בהן ואז התוצאה היא שהפעולה לא מתבצעת.

פיני קבלו: נבדקים מספר פתרונות.

פיני קבלו: הפתרון של משרד האוצר לדירוג המאצ'ינג אינו מקובל בשלטון המקומי, אני לא חושב שעיריית תל אביב מתמודד עם בעיות אחרות מאשר עירייה אחרת.

חנין זועבי: אבל נציג הרשויות המקומיות לא קיבל את החלוקה הצודקת של הארנונה, זה תמוהה.

חנין זועבי: זה כבר לא וויכוח עם משרד האוצר אלא עם הנציגים של השלטון המקומי.

פיני קבלו: אתם רוצים להפנות אלינו את הבעיה?

פיני קבלו: זה לא הפתרון.

אורלי לוי אבקסיס: חלוקת הארנונה זה גם לא הפתרון היחידי.

אורלי לוי אבקסיס: למשל, אם היינו מעודדים תעשייה.

חנין זועבי: האבסורד הוא שמדובר בנציג השלטון המקומי, מר קבלו הוא לא נציג משרד האוצר או הממשלה אלא נציג השלטון המקומי.

פיני קבלו: השלטון המקומי מייצג את כל הרשויות, אנחנו לא נפתור את הבעיה של האוצר.

פיני קבלו: במקום שאנחנו ניקח מרשות יעילה ומסודרת ונעביר לרשות אחרת שאינה יעילה, שהאוצר יביא כסף.

פיני קבלו: אנחנו כבר מספר חודשים מנהלים דיון בין היועץ המשפטי שלנו לבין היועץ המשפטי של משרד הרווחה.

פיני קבלו: אנחנו יושבים אחת לחודשיים עם עובדים סוציאליים והם מעלים את כל הבעיות, השר הנוכחי והמנהל הכללי הנוכחי באמת עושים הרבה דברים.

פיני קבלו: נכון שהנושא של הרווחה מתחיל בממשלה, אנחנו מצאנו גם בשלטון המקומי שיש מקום לחיזוק של נושא הרווחה.

פיני קבלו: בשנות האלפיים אין מחשבים בכלל לעובדים הסוציאליים, שיווקנו מחשבים גם ללא מאצ'ינג.

פיני קבלו: הלכנו וסיירנו במבנים שונים של שירות, יש עובדים סוציאליים שעובדים במרתפים וכולי וגם בזה אנחנו מנסים לטפל.

פיני קבלו: בנושא הרשויות המתקשות, בחנו אפשרות להקים עמותה.

אורלי לוי אבקסיס: ומאיפה יוזרם הכסף לעמותה?

פיני קבלו: ממשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: אז למה להקים עמותה?

אורלי לוי אבקסיס: תבטלו את המאצ'ינג ברשויות החלשות.

אורלי לוי אבקסיס: למה ליצור עוד כלים?

אורלי לוי אבקסיס: הרי זה כל כך פשוט.

פיני קבלו: המאצ'ינג הוא בחקיקה.

פיני קבלו: אנחנו עושים סקר ומצאנו שהפערים הוא לא רק במגזר הערבי.

אורלי לוי אבקסיס: ברור הרי כולנו באותה ביצה, אני מדברת בתור תושבת בית שאן העיר בה אני גרה ובה גדלתי.

פיני קבלו: הנושא של המאצ'ינג לא ייפתר על ידי לקיחת ארנונה מעיר חזקה לעיר חלשה.

חנין זועבי: למה לא?

חנין זועבי: אני מבקשת הסבר.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת חנין זועבי, מר פיני קבלו אומר שלא צריך לגלגל את הבעיה הזו מהממשלה אל השלטון המקומי.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה לפטור את הממשלה, אבל הייתי שמחה לראות גם את רשויות השלטון המקומי מאזנות בין הרשויות החזקות לחלשות בעיקר כאשר שמעתי את רון חולדאי ראש עיריית תל אביב אומר שאין לו בעיה לאמץ עיר קטנה רק שלא נותנים לו את הנתיב הזה.

פיני קבלו: גם זה לא יפתור את המצב.

חנין זועבי: אף פתרון יחידי לא יפתור את הבעיה, צריך כמה פתרונות מקבילים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה ללחוץ עליכם שתלחצו עליהם לשנות את הנושא של המאצ'ינג, כי אם השר מחליט לשנות את העניין עם הרשויות החלשות זה אפשרי.

אורלי לוי אבקסיס: משרד ממשלתי יש לו סמכות לתקן חוקים תחת החלטה משרדית.

חנן פריצקי: שינוי המאצ'ינג עולה מיליארד שקלים.

פיני קבלו: רבותיי, אנחנו ישבנו כאן וזעקנו עוד מהעברת התקציב, קיצוץ של מיליארד שקלים במענקי איזון הביא את המאצ'ינג לכל התחומים, לא רק מענקי רווחה אלא גם חינוך.

אורלי לוי אבקסיס: גם החצי אחוז מע"מ שהורידו עלה למדינה 1.8 מיליארד שקלים.

פיני קבלו: פתרון המאצ'ינג חייב לבוא בחקיקה ולא לפתרון בין הרשויות.

פיני קבלו: בנושא הרשויות החלשות, הסכומים ישולמו דרך אותה עמותה לרשויות מתקשות לפחות כדי להעביר את הכסף לאותה פעולת רווחה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להמשיך הלאה.

ריאן כאמל: רגע, גם אני נציג השלטון המקומי ויש לי כמה משפטים לומר.

ריאן כאמל: לגבי המספרים והנתונים אני לא רוצה להיכנס לזה.

ריאן כאמל: הבקשה שלנו היא שמשרד הרווחה יתמודד עם המספרים שעלו מהדוחות.

ריאן כאמל: עכשיו הפער יותר רחב, הוא לא הצטמצם כפי שטוען המשרד.

ריאן כאמל: נכון שהתקציב עלה מ-9.39 ל-10, אבל במימוש עדיין נשאר שמונה.

אורלי לוי אבקסיס: כדאי את השאלה להפנות גם לרשויות המקומיות ולשאול מדוע אין מימוש מלא של התקציבים והאופציות, לא נפטור אותם מאחריות.

חנן פריצקי: אני הולך לשבת איתם בדיוק על זה ביום רביעי עם נציג השלטון המקומי מסח'נין.

חנן פריצקי: דיברתי עם נציג המחלקות הערביות בשלטון המקומי, הוא אמר שיש להם בעיה והם לא יודעים איך לנצל את התקציב.

חנן פריצקי: אני לוקח על עצמי לעשות הדרכה, בדיקה ולראות איך ניתן לנצל יותר טוב את התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת להתקדם.

ריאן כאמל: אנחנו רוצים שמשרד הרווחה יתמודד עם המספרים שהדוח העלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לשמוע על הנתונים בקצרה.

אורלי לוי אבקסיס: מה השתנה?

גלית רייכמן-מימון: הפערים לא גדלים אלא מצטמצמים.

גלית רייכמן-מימון: משנת 2006 שעור ההקצאה לרשויות במגזר הערבי לא כולל רשויות מעורבות עמד על תשעה וחצי אחוזים, כיום הוא עומד על עשרה אחוזים והוא הולך ומתרחב.

גלית רייכמן-מימון: לגבי הדוח משנת 2007, הדוח התייחס לתקציב כולל שחנן הסביר מה הבעייתיות בהסתכלות על התקציב הכולל.

גלית רייכמן-מימון: בתקציב הכולל החוץ בתי מאוד משפיע, מדובר על מיליארדים של שקלים לעומת התקציבים המצומצמים של הטיפול הקהילתי.

גלית רייכמן-מימון: כשבודקים את החוץ ביתי ואת הקהילתי לחוד בדוח, רואים שבחוץ ביתי שיעורי הניצול לרשויות במגזר הערבי הוא סביב החמישה אחוזים, בעוד שבתקציבים הקהילתיים הם מנצלים עשרים וחמישה אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אפשר לשנות את זה.

חנן פריצקי: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.

אורלי לוי אבקסיס: מתי אנחנו נראה תשובות?

אורלי לוי אבקסיס: משהו שיצביע על כך שההמרות נעשו והכספים מגיעים לצורך המקומי של הטיפול הקהילתי?

חנן פריצקי: נראה תוצאות תוך שנה, בתחילת השנה הבאה נוכל להראות מגמת עלייה בניצול התקציבים.

פיני קבלו: מה קורה לכספים הלא מנוצלים בסוף השנה?

פיני קבלו: מפזרים אותם וזה מגדיל את הפער.

פיני קבלו: אולי את הכסף הזה צריך לשמור בקרן של מי שנמצא במצב שצריך עזרה.

חנן פריצקי: אתה בעצמך הזכרת שיש פערים גם בין רשויות אחרות, אם אני מחר בבוקר לא אעביר את זה בישיבה הזו יהיו עוד הרבה יותר אנשים על איך אנחנו לא מכסים את כלל שירותי הרווחה.

חנן פריצקי: אני מנצל תשעה ותשעה אחוזים מהתקציבים שמופנים אליי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה עושים עם הכסף שלא מעבירים?

חנן פריצקי: זה בדיוק העניין, דיברנו על הפער בין הרצליה לבין סח'נין.

חנן פריצקי: אם לא הייתי מעביר להרצליה את הכסף, היה נמצא בה חוסה מפגר שמדינת ישראל לא משלמת לו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בינתיים אודו דורש בעיר הקטנה נשאר גם בלי התקציב כי העירייה שלו לא הייתה יכולה להעביר.

חנן פריצקי: התשובה היא שלא – אנחנו לוקחים רק תקציבים לא מנוצלים ומעבירים אותם לרשויות שכן ניצלו תקציבים.

חנן פריצקי: אם לא נעביר את זה –

חנין זועבי: למה להעביר את הסכום לרשות אחרת ולא לתחום אחר באותה רשות?

חנן פריצקי: אנחנו עושים את זה, הסברתי את זה כבר.

חנן פריצקי: אבל אם לא היינו מעבירים תקציבים לרשויות שניצלו את התקציב היינו נמצאים בוועדה –

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אמרתי שיש לקחת מהרשויות החזקות או מאלו שניצלו, אבל אני לא יודעת אם צריך לתת להם בונוסים כי מראש אתם מתקצבים אותם, והילד המפגר צריך לקבל תקציב גם אם העירייה הקטנה עומדת במאצ'ינג.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת – אם העירייה הקטנה עומדת במאצ'ינג ואין לה עודף, הילד המפגר בעיר החזקה לא היה מקבל את התקציב?

חנן פריצקי: כנראה שלא, והיינו מבקשים תוספת תקציב.

אורלי לוי אבקסיס: זו בעיה מאוד גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: נקודה נוספת שהעלתה מנהלת הוועדה, שאני מכירה אותה, דוח מבקר המדינה מלפני שנה ציין כי יש בעיה בניצול הפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: יש חמש מאות ילדים שמחכים למעלה משלושה חודשים.

חנן פריצקי: הפנימיות מנוצל במלואו, זה לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אמרת שזה לא מנוצל במלואו.

חנן פריצקי: דיברתי על מכסות לחוסים מפגרים שמעבירים מכסה מאחד לאחד.

חנן פריצקי: בפנימיות אנחנו נמצאים בשנים האחרונות על רקע ההמרה והגידול של המספרים –

אורלי לוי אבקסיס: המבקר אמר שילד שהוצא מחזקת אחראי עליו בצו בית משפט אין לו מקום בפנימייה.

חנן פריצקי: אנחנו נמצאים במצב מאוד מתוח, הרעיון הוא להמיר תקציבים לקהילה ואני חושב שהדיון הזה העלה את החשיבות של זה.

אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן בית המשפט אומר שאסור להשאיר אותם בחזקת אחראי עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן הם צריכים לחכות עד שיימצא להם מקום?

חנן פריצקי: לא בילדים בסיכון, בחסות הנוער במסגרות נעולות בית המשפט יודע שיש לנו בעיות במכסות ושם המאצ'ינג הוא מאה אחוזים.

שמואל דוד: אני עדיין רוצה לבקש נתונים עובדתיים על השאלה שנדונה כאן כאילו היא תיאורטית.

שמואל דוד: עם כל הכבוד ל-"דה מרקר" זה לא המקור של הוועדה.

שמואל דוד: שכנעתם אותנו שיש הבדל בין חוץ ביתי ואחר – תביאו לנו נתונים על ניצול חוץ ביתי ואחר.

שמואל דוד: הנתון היחידי שעניין אותי הוא ההמרה של שבעה מיליון שקלים מתוך תקציב של מיליון.

שמואל דוד: בסיטואציה של גלובליזציה ויש פסקי דין שאומרים שאין שוויון ואינם מיושמים או שיש הבטחות שלא מתבצעות.

שמואל דוד: מספרים לנו שיש שיפור אבל לא נותנים נתונים אלמנטאריים.

שמואל דוד: הנתונים שקיימים כרגע ונמסרו על ידי מרכז השלטון המקומי הם משנת 2007, מאז עברו שלוש שנים וצריך להביא נתונים יותר מעודכנים שניתן יהיה להתייחס אליהם.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שפה אנחנו תמימי דעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לסכם את הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: הועדה רושמת בדאגה את הדיווחים של נציגי משרד הרווחה והשירותים החברתיים על ניצול נמוך של תקציבי המשרד ברשויות החלשות.

אורלי לוי אבקסיס: הועדה קוראת למשרד הרווחה והשירותים החברתיים לקבוע בתקציב 2011-2012 תקציבים מוגדלים לשירותי רווחה ברשויות החלשות במגמה לצמצם את הפערים החברתיים ולהתמודד עם תופעת העוני ברשויות אלו.

אורלי לוי אבקסיס: הועדה קוראת למשרד הרווחה והשירותים החברתיים לנקוט במדיניות של מאצ'ינג דיפרנציאלי למול רשויות חלשות על מנת להגביר את הניצול התקציבי של רשויות אלו לעומת רשויות חזקות, ואף לבחון אפשרות של ביטול בחקיקה של מדיניות המאצ'ינג לגבי העיריות החלשות.

אורלי לוי אבקסיס: הועדה תקבל דיווחים של נציגי משרד הרווחה לאחר קבלת התקציב של 2011-2012 על מנת לבדוק האם חל שינוי במדיניות המשרד.

אורלי לוי אבקסיס: נבקש את כל הנתונים הרלוונטיים ונשמח את נחלק לכל מי שישתתף בדיון גם חוברת כדי שיוכלו לראות במו עיניהם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.