ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 308, 2010-06-28 11:00

חיים כץ: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

חיים כץ: זה דיון שני בנושא.

חיים כץ: בדיון הקודם לא אישרנו את התקנות, כיוון שרצינו לדעת מה עושים בכסף המופקר של העובדים הזרים, כאשר אף אחד במערכת השלטונית לא רואה חשיבות איך לשמר אותו ואיך לדאוג לתשואות.

חיים כץ: אני רוצה לדעת, מה התחדש מאז, האם הכסף של העובדים הזרים קיבל ערך, האם מנסים להשקיע אותו ולשמר אותו.

סלמאן אורסאן: הכספים שמועברים אלינו בגין קיזוזים מהפיקדונות של העובדים הזרים שלא מומשו מועברים לחשבון ייעודי בבנק ישראל.

סלמאן אורסאן: התנאים של הפיקדון יהיו זהים לתנאי פיקדונות דומים אצלנו.

קרן טרנר: הוא מתכוון למכרז עצמו.

חיים כץ: האם לא באת מוכן לדיון הזה?

חיים כץ: האם לא הסברתי את עצמי טוב?

קרן טרנר: המכרז שיצא לצורך ניהול כספי הפיקדון לעובדים זרים נערך בתחילת שנת 2007.

קרן טרנר: המכרז היה על היקף התשואה שתינתן לפיקדונות האלה.

קרן טרנר: הזוכה היה בנק הפועלים, והוא הציע ריבית של 0.12% מתחת לריבית בנק ישראל.

קרן טרנר: המכרז כלל גם את העמלות, שאי אפשר או כן אפשר לקחת.

חיים כץ: כלומר, הפקדה שקלית.

חיים כץ: האם יש פה מישהו שאת הכסף של הילדים שלו היה שם בהפקדה שקלית, כאשר הוא יודע שבכל שנה באינפלציה של 3% הוא היה מאבד 2% מכספו?

חיים כץ: חשוב להבין אם מישהו פה היה שם את הכסף של הילדים שלו, כאשר הוא יודע ש-2% מהכסף נשחק בכל שנה?

חיים כץ: זאת השאלה.

חיים כץ: תעני למה שאני שואל.

קרן טרנר: מדובר בפיקדון המתחדש כל שבוע.

אריה זילברברג: לא נכון.

קרן טרנר: מדובר בפיקדון שבועי.

קרן טרנר: המכרז היה על גובה התשואה.

קרן טרנר: הבנקים יכלו להגיש הצעה לתשואה גבוהה יותר.

חיים כץ: על גובה הריבית ולא על התשואה.

חיים כץ: תדברי במונחים כמו שצריך.

קרן טרנר: חשוב להבין, שהזוכה במכרז נדרש לספק שירותי בנקאות.

קרן טרנר: בנתב"ג יש סניף, לשם העובדים מגיעים ויכולים למשוך את הכסף.

קרן טרנר: הכסף נדרש להיות בזמינות מרבית לעובדים שיוצאים מהארץ.

חיים כץ: כמה זמן בממוצע שוכב כל פיקדון בגין עובד איקס?

קרן טרנר: של מרבית העובדים 5 שנים.

חיים כץ: אם כך, למה אני צריך ריבית שבועית?

סלמאן אורסאן: החישוב של הריבית השבועית מעלה את הריבית האפקטיבית.

חיים כץ: זה נכון שאנחנו לא עובדים אצל החשב הכללי, ואפילו לא בבנק ישראל, אבל אני לא עובד אצל החשב הכללי מאחר ואני לא צריך.

חיים כץ: עשיתי כל כך הרבה, עד שאני לא צריך לעבוד שם.

חיים כץ: אל תספר לי סיפורים כאלה.

קרן טרנר: אני רוצה לומר בסיום דבריי, שוועדת המכרזים החליטה לצאת למכרז חדש תוך 3 חודשים.

קרן טרנר: במכרז החדש יידונו כל הנושאים האלה, המסקנות מהמכרז הקודם.

חיים כץ: מה יהיה בבקשות של המכרז, ריבית שקלית?

חיים כץ: אתם מבינים שאתם צריכים מינימום הצמדה למדד?

חיים כץ: אתם מבינים שאתם יכולים לקנות בכסף הזה אג"חים ממשלתיים שנותנים מדד פלוס אחוז?

חיים כץ: אז מה אם זה כסף של אנשים שבאים לעבוד פה, אנחנו צריכים לתת את זה במתנה?

חיים כץ: חופשי אתם קונים אג"חים ממשלתיים, ואם אתם רוצים אתם מוכרים אותם באותו יום.

חיים כץ: אין בעיה של נזילות.

חיים כץ: אני מקווה, שמדינת ישראל לא תפשוט את הרגל, שלא תהיה יוון.

חיים כץ: לא צריך מאמץ גדול מדי.

חיים כץ: כל שקל שלהם שנכנס צריך להיות אג"ח ממשלתי.

חיים כץ: אם הם רוצים למכור, באותו יום מוכרים.

חיים כץ: איזו פרוצדורה יש בלקנות אג"ח ממשלתי?

חיים כץ: את תדברי על תשואות, ותבואי ותגידי שיש תשואה של אחוז, אחוז וחצי או שני אחוז.

חיים כץ: אנחנו לוקחים את הכסף הזה ושוחקים אותו.

חיים כץ: אנחנו לא נאשר את התקנות, אנחנו נעשה פה פגישה נוספת אחרי שהמכרז שלכם ייצא לדרך, ונראה מה קורה.

נטע ברנר: אני רוצה להגיד, שההערות של היו"ר הן מאוד חשובות.

נטע ברנר: האויב של הטוב הוא יותר טוב.

חיים כץ: מה האויב של הרע?

חיים כץ: מה שאתם עשיתם פה זה רע.

נטע ברנר: האויב של הרע הוא לא להעביר את התקנות.

נטע ברנר: כרגע יש נוהל, ולפי הנוהל התאגידים, שהם המעסיקים של העובדים הזרים בענף הבניין, מעבירים את ה-700 שקלים האלה.

נטע ברנר: כאשר זה מעוגן בתקנות התוקף של זה הוא יותר חזק.

נטע ברנר: אם לא נעביר את התקנות, לא יעבירו את הכסף.

חיים כץ: שלא יעבירו.

חיים כץ: האדם מפסיד על הכסף ואומר: איזו מדינה של גנבים.

חיים כץ: אני הפקדתי 700 שקלים, וקיבלתי 690 שקלים.

קרן טרנר: 700 השקלים הם בנוסף לכל מה שמגיע לעובד על פי דין.

נטע ברנר: למה זה חשוב למדינה שיפקידו את הכסף הזה?

נטע ברנר: אל"ף, שעובדים זרים יקבלו את הזכויות שלהם: פנסיה ופיצויי פיטורין.

חיים כץ: למה מהפנסיה והפיצויים של העובדים הזרים המדינה צריכה לגזור קופון?

חיים כץ: למה בנק הפועלים צריך לגזור עליהם קופון?

חיים כץ: מועדון חברנו?

חיים כץ: האם עד כדי כך אתם לא מוכשרים?

נטע ברנר: אבל זה יהיה הפסד של 700 שקלים של העובדים הזרים.

חיים כץ: במקום שהמכרז יהיה תוך שלושה חודשים, תעשו אותו תוך שבועיים.

נטע ברנר: אבל אנחנו יודעים איך הממשלה עובדת.

נטע ברנר: אנחנו לא יכולים לעשות את זה בשבועיים.

חיים כץ: בגלל שאנחנו יודעים איך הממשלה עובדת אנחנו לא נעביר את התקנות.

נטע ברנר: זה חבל.

נטע ברנר: זה לטובת העובדים הזרים.

נטע ברנר: זה לטובת העניין.

קרן טרנר: הפגיעה היא בראש ובראשונה בעובדים הזרים.

חיים כץ: נכון לעכשיו יש לך נוהל.

חיים כץ: תעביד לפי הנוהל.

חיים כץ: לא יהיו תקנות, ותעבדי רק לפי הנהלים.

אריה זילברברג: אני חובש שני כובעים.

אריה זילברברג: אני בעלים של תאגיד, שמשלם פיקדונות ל-300 עובדים מדי חודש, ובנוסף אני אקטואר ותיק למדיי במקצועי, כך שאני מבין היטב בנושא של ריביות.

אריה זילברברג: אני קודם כל רוצה לתקן את מה שאנשים באוצר אומרים.

אריה זילברברג: לצערי, ההתרשמות שלי היא, שהאוצר תמיד יודע הכל.

אריה זילברברג: התיקון הראשון הוא, שהפיקדונות האלה אינם אמורים להיות שבועיים.

אריה זילברברג: אלה פיקדונות שאנחנו משלמים לעובדים שנשארים פה 5 שנים.

אריה זילברברג: אני בעל ניסיון של למעלה מ-30 שנה בענף הפנסיה והביטוח.

אריה זילברברג: לא נתקלתי מעולם במכרז, שמגדיר ריבית שבועית על כסף שהוא בוודאות ל-5 שנים.

אריה זילברברג: הוא משולם בלי הוצאות, בלי סוכני ביטוח בדרך.

אריה זילברברג: כבוד היו"ר בקיא מאוד בתחום הזה, והוא יודע היטב מה המשמעות של כסף שאני מקבל אותו בתשלום אחד בגין 300 עובדים.

אריה זילברברג: לגבי מה שנאמר פה: אם לא יהיה נוהל, לא נשלם - אני מוכן להעיד, שאין דבר כזה.

אריה זילברברג: אני משלם בול בזמן, כמו שצריך, ואני אמשיך לשלם.

אריה זילברברג: לא מעניין אותי אם זה תקנות או חוק.

אריה זילברברג: אני חי תחת רישיון, ואני מקיים את הרישיון על בוריו.

אריה זילברברג: הלוואי והצד השני היה מקיים אותו.

אריה זילברברג: אני מעולם לא שמעתי על מכרז שיצא בתחום הזה.

אריה זילברברג: אנחנו כל הזמן מדברים בתיאוריה.

אריה זילברברג: אני הבאתי איתי דוגמא מהחיים: יש לי פה עובד, שעוד מעט עוזב את הארץ כי מלאו לו 5 שנים.

אריה זילברברג: לא נדרשת שום רמת שירות מבנק שמקבל כסף ולא עושה דבר.

אריה זילברברג: יש פה ריבית נומינאלית במשך 5 שנים, של סדר גודל של קצת פחות מ-1% לשנה.

אריה זילברברג: האם האוצר כאשר עשה מכרז על קופת הגמל של העובדים שלו, על קרן הפנסיה של העובדים שלו, היה מוכן לקבל את התנאים שהעובד המסור שלי מקבל?

חיים כץ: הם בפנסיה תקציבית.

אריה זילברברג: אז המצב שלהם עוד יותר טוב.

אריה זילברברג: אבל יש להם גם קופות פרטיות.

קרן טרנר: אם אתה כזה מומחה טוב, אתה לא יודע שאנחנו לא בפנסיה תקציבית?

אריה זילברברג: אני יכול לתת לך הרצאה שלמה באקטואריה.

אריה זילברברג: אני אקטואר מאז 1978.

אריה זילברברג: לא מפריע לי אם הדברים יהיו בתקנות או בחוק.

אריה זילברברג: לא לשם כך אני פה.

אריה זילברברג: אני פה בשל האבסורד שזועק לשמיים: איך ייתכן שעובדים שילמו 5 שנים.

אריה זילברברג: זו פשלה שלי שאני לא הייתי מודע לזה, עד שהייתי בישיבה האחרונה אצלך והבנתי, שהכספים שוכבים כאבן שאין לה הופכין.

אריה זילברברג: זו טעות שלנו, שאנחנו כמעסיקים לא התייחסנו לזה.

אריה זילברברג: אני חושב, שאם יש מכרז, הוא צריך להיות מכרז לכל תקופת העבודה.

אריה זילברברג: בוודאי שאפשר לקנות אג"ח ממשלתי טריפל איי במונחים ישראלים ולקבל לפחות הצמדה עם עוד משהו.

אריה זילברברג: יש לי פה את הנתונים: פחות מאחוז אחד נומינאלי במשך 5 שנים.

אריה זילברברג: אני לא יודע איזה תירוצים אני אקבל.

קרן טרנר: אני לא מבינה למה אתה מתכוון כאשר העובדים עובדים פחות מ-5 שנים.

אריה זילברברג: הם יקבלו מהאג"ח הממשלתי לתום 3 שנים או לתום שנתיים.

חיים כץ: או לתום חודש.

חיים כץ: את נראית לי בחורה צעירה, ואני לא יודע מה הניסיון שלך בשוק ההון בהשקעות.

חיים כץ: יכול להיות שאת מומחית גדולה, יכול להיות שאת מומחית קטנה, אבל ההשקעה הזו היא השקעה גרועה.

חיים כץ: אני כבר בא בימים, ויש לי ניסיון בשוק הזה יותר מגילך.

חיים כץ: אני אומר לך, שההשקעה הזו היא השקעה גרועה.

חיים כץ: לאף אחד מילדיי לא הייתי מייעץ להשקיע לא צמוד בשקלים.

חיים כץ: זה נראה לא סביר, לא חכם, מטופש.

חיים כץ: זה חוסר אכפתיות, חוסר רגישות – לא שלנו, לא חשוב, אנחנו נפגע בהם, הם עובדים זרים, הם כלום, ניתן מתנות לבנק הפועלים.

חיים כץ: באווירה אופטימית זאת הישיבה נעולה.