ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 57, 2010-06-30 09:00

מאיר שטרית: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מאיר שטרית: הישיבה זומנה היום כדיון מהיר, לפי בקשתו של חבר הכנסת חנא סוייד, על העניין של שילוב המגזר הערבי בעבודה חברות ההיי-טק.

מאיר שטרית: נמצא איתנו פה חבר הכנסת חנא סוייד, ואני תיכף אתן לו כמובן את רשות הדיבור, להציג את העניין, כי הוא יזם את הדיון הזה.

מאיר שטרית: הזמנו לפגישה הזו את האנשים המעורבים בעניין, את צופן, מרכזי טכנולוגיה עילית, שעושים פעולה מאוד משמעותית בעניין הזה, נציגים של גופים שונים שיש להם נגיעה לנושא, כך שאני מקווה שיהיה לנו את הזמן הדרוש גם לשמוע וגם לקיים דיון.

מאיר שטרית: רשות הדיבור לחבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: בוקר טוב לכולם.

חנא סוייד: ראשית כל אני מודה ליושב ראש הוועדה ולוועדה על קיום הדיון הזה במהירות המתבקשת.

חנא סוייד: אני גם רוצה להודות לכל המוזמנים שטרחו והגיעו היום להצטרף ולהשתתף בדיון החשוב הזה, מנקודת מבטי.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, המניע לבקשתי לקיים את הדיון הזה זה איזה שהיא סטטיסטיקה שהתפרסמה לאחרונה ושמדברת על אחוז מאוד קטן של אזרחים ערבים בתעשיית ההיי טק.

חנא סוייד: יש פה מספרים של 150,000 עובדים.

חנא סוייד: צריך לציין שמדובר כאן בסך כל העובדים שכולל גם את אנשי הפיתוח, מהנדסים, אנשי מקצוע, פלוס אנשי שירותים.

חנא סוייד: אם אנחנו רוצים לדייק, אז מדובר במספרים של משהו כמו 70,000, 80,000 אנשי מקצוע שעוסקים בתחום הזה ואכן משהו כמו 500 עובדים ערבים, שזה פחות או יותר 0.6% מסך כל העובדים.

חנא סוייד: צריך להעמיד את המספרים על דיוקם.

חנא סוייד: בראשית דבריי אני רוצה לציין שיכולה להיות איזה שהיא אסכולה שתגיד שזה שוק חופשי, זה שוק פתוח, כל אחד עם הכישורים שלו, שהוא יבקש, ינסה להתקבל ולהשתלב בתחום הזה ואין מה לעשות, לממשלה, או למשרדי הממשלה אין איזה שהיא תרומה בעניין הזה.

חנא סוייד: זו אסכולת חשיבה שכמובן אני לא מסכים לה, בגלל ההבדלים והפערים המבניים הקיימים במשק הישראלי, שמונעים מהאזרחים הערבים להשתלב גם בתעשייה הזו, אבל גם בתעשיות רבות אחרות.

חנא סוייד: לכן אני חושב, מנקודת מבטי, שיש מקום ויש אפשרות למשרדי הממשלה, לממסד באופן כללי, לתרום, על מנת לסגור את הפערים ולעודד את המעורבות של האוכלוסייה הערבית בתחום תעשייתי חשוב זה.

חנא סוייד: מקובל על כולם שתעשיית ההיי טק מהווה קטר לפיתוח במשק הישראלי.

חנא סוייד: בשנת 2009 מוצרי היי טק היוו בערך כ-40% מסך כל היצוא הישראלי, שזה כמות אדירה וברור שמי שלא משתתף בזה, בעצם הוא מפסיד הרבה.

חנא סוייד: אנחנו מדברים על תחום עיסוק יוקרתי, עם משכורות גבוהות.

חנא סוייד: אם נזכור את יחס ההשתכרות של עובד ערבי במדינה, שזה בממוצע כ-5,000 שקל, לעומת ממוצע השתכרות של כ-8,000 שקל של עובד במגזר היהודי, ההבדל הזה בעצם נובע מסוגי העיסוקים של אזרחים ערבים ושל אזרחים יהודים, ברור שיותר משותפים של אזרחים ערבים בתחום ההיי טק יביא לכך שישתכרו יותר טוב ואז המשכורת הממוצעת תעלה.

חנא סוייד: אנחנו מדברים גם על תחום שהמכפיל התעסוקתי שלו גבוה.

חנא סוייד: כלומר עובד אחד בתעשיית ההיי טק, מספר האנשים האחרים שיועסקו במשק בגלל אותה משרה בהיי טק הוא גדול, ומוערך בשישה-שבעה, וזה בעצם אחד הגורמים לכך שהממשלה שוקדת עכשיו ושוקלת בכובד ראש האם לתמוך בסכום של 400 מיליון דולר בהרחבת מפעל אינטל בקרית גת, בדיוק בגלל אותן סיבות שמניתי; יצירת מקומות עבודה, מכפיל תעסוקתי גבוה וגם תרומה לפריפריה בהתמודדות שלה עם הפערים שנוצרו עם הזמן בין הפריפריה לבין מרכז הארץ מבחינת תעסוקה ומבחינת רמת חיים באופן כללי.

חנא סוייד: לכן חשוב מאוד לבדוק, לטכס עצה, ללמוד מה הם החסמים בפני השתלבות של אזרחים ערבים בתעשיית ההיי טק.

חנא סוייד: זו ההזדמנות הנאותה ביותר לשמוע מהשטח מה קורה, מה הם החסמים, מה הוא הפוטנציאל הקיים, מה הן ההזדמנויות שאפשר ליצור, כמובן תוך כדי פעילות משולבת, גם מצד משרדי הממשלה הרלוונטיים לעניין וגם מצד השטח, האגודות, העמותות, הארגונים שפועלים בעניין הזה וגם מצד הרשויות המקומיות שיש להם מה לתרום בעניין.

חנא סוייד: אז זו ההקדמה, אדוני היושב ראש, שרציתי לתת לדיון.

חנא סוייד: אני אבקש באופן מיוחד, ביקשתי מהנהלת הוועדה שנשמע סקירה של עמותת צופן, שעוסקת בעניין הזה, ברמת הבסיס, בשטח, ושזה בעצם יהווה בסיס לדיון שיתקיים בוועדה אחר כך.

מאיר שטרית: תודה רבה, חבר הכנסת סוייד.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר שקראתי את כל החומרים הרלוונטיים בעניין הזה, גם את העבודה המאוד מעניינת שהכין מרכז המחקר בכנסת, עם רועי גולדשמיט, אף על פי שאינו פה, כבודו כאן.

חנא סוייד: גם אני מודה למחלקת המחקר והמידע על המחקר ועל העבודה שעשו.

מאיר שטרית: גם חברי הכנסת אורית זוארץ ואיתן כבל, ברוכים הבאים.

מאיר שטרית: אני מוכרח להגיד שכשעוברים על הנתונים אי אפשר להתעלם מעוצמתה של הבעיה.

מאיר שטרית: אבל אני מוכרח להגיד שיש חצי כוס מלאה שצריך להסתכל בה, ואנחנו לפעמים מסתכלים רק בחצי הכוס הריקה.

מאיר שטרית: אחד הדברים הבולטים בנתונים של המחקר הזה, הוא מראה שכל אלה שנמצאים ברמת השכלה של 16 שנים ומעלה, זה נכון לגבי יהודים וזה ודאי נכון לגבי ערבים, זה מה שמאוד מפתיע לטובה, רואים שההשתתפות בכח העבודה האזרחי, מאלה שנמצאים 16 שנים ומעלה, באופן כללי בארץ, והמצב הנוכחי הוא 76.4% משתתפים בעבודה, גברים, מתוכם 81.1% מהגברים, ו-72.3% מהנשים משובצים בעבודה.

מאיר שטרית: זה דבר מאוד מדהים.

מאיר שטרית: אגב, הוא לא חדש, ברור שלהשכלה יש קורלציה מאוד מאוד גבוהה ליכולת להשתלב בעבודה, ולא חשוב מה לומדים.

מאיר שטרית: תואר באוניברסיטה פותח דלת כמעט אוטומטית להשתלבות בעבודה.

מאיר שטרית: המעניין הוא שזה נכון לא רק לגבי האוכלוסייה היהודית, גם לגבי האוכלוסייה הערבית.

מאיר שטרית: אתה למשל רואה את ההשתתפות של הנשים במגזר הערבי, באופן כללי בכח העבודה הוא מאוד נמוך, סדר גודל של 18% סך הכל משתתפים בכח עבודה נשים, בגלל מסורת, בגלל תפיסת עולם, אבל כשאתה מסתכל על נשים משכילות באוכלוסייה הערבית, אלה שיש להם השכלה של 16 שנים ומעלה, האחוזים לא נופלים מהאחוזים של הגברים וזה מאוד לטובה, כי זה מראה לך כנראה שיש קורלציה מאוד גבוהה בין השכלה אצל האישה הערבית לבין היכולת שלה באמת לצאת החוצה מהבית, להשתלב בעבודה, בכל סוגי העבודות למיניהם, דבר שהוא מאוד מעניין.

מאיר שטרית: אני רוצה להאיר עוד נקודה אחת מעניינת שעלתה במחקר.

מאיר שטרית: אומרים שכל אמא יהודייה רוצה שהבן שלה יהיה עורך דין או רופא, אני חושב שאפשר להגיד את זה היום גם על כל אמא ערבייה.

מאיר שטרית: כשרואים איפה לומדים הסטודנטים הערבים עכשיו, בשנים האחרונות, באוניברסיטאות, אתה רואה שהאחוז הגבוה ביותר מביניהם לומד במקצועות רפואה, או מקצועות סיוע לרפואה, ומשפטים.

מאיר שטרית: האחוזים הגבוהים ביותר.

מאיר שטרית: זאת אומרת מה שאמרו פעם, שכל אמא יהודייה רוצה שהבן שלה יהיה רופא או עורך דין, אפשר לומר את זה היום גם על אמא ערבייה.

מאיר שטרית: יחד עם זאת, ברור, כמו הנתונים שהעלה חבר הכנסת סוייד, עולים מהנתונים שגם מוצגים פה במחקר שההשתלבות של ערבים, גם אלה שלמדו היי טק, בתחומי ההיי טק, היא מאוד נמוכה בהשוואה לפוטנציאל שקיים.

מאיר שטרית: אם יש היום סדר גודל של 2,500 כאלה שגמרו לימודים בתחומים של היי טק וגם בהם משולבים רק אחוז מאוד קטן בעבודה, 500 בערך, לעומת החלק היחסי שלהם באוכלוסייה, צריך לצפות, גם לפי הנתונים של מרכז צופן, שגם לו ניתן את רשות הדיבור, צריך להביא למצב שלפחות 20% מהם ישתלבו גם בכח ההיי טק.

מאיר שטרית: הפוטנציאל הוא כמובן הרבה יותר גדול, לא רבים הולכים ללמוד היי טק, אולי מתוך נקודת מחשבה, יש פה כל מיני השערות במחקר שמעלים, שאומרים מצד אחד המרחק ממקום המגורים, מאחר שמרכזי ההיי טק נמצאים במרכז הארץ והרבה מהאוכלוסייה הערבית גרים בצפון או בדרום, אז מרחק הנסיעה הוא קריטי, כי חברות ההיי טק רוצים שיבואו קרוב לבית, היכולת של אנשים להשתלב, היכולת שלהם לעבור את המחסום של קבלה לעבודה.

מאיר שטרית: קראתי כל מיני ראיונות, בנייר שהגיש מרכז צופן, שחבר'ה שגמרו ללמוד היי טק והיו בראיונות עבודה וניסו להתקבל במקומות בהיי טק, עברו ויה דולורוזה מאוד ארוכה עד שקיבלו אותם לעבודה, ואלה שהתקבלו לעבודה סיפרו על ניסיונות שלהם שבמקומות רבים יש להם בעיה, כשמגיעים ואחר כך מגלים שהוא ערבי, איך מישהי במרכז צופן אמרה, 'יותר קל לו לקבל את החבר שלו מהצבא, מאשר מישהו ערבי שבכלל לא שירת בצבא'.

מאיר שטרית: אגב, אני יכול לומר שאולי גם השירות בצבא מהווה מחסום, לא רק בפני ערבים, גם בפני יהודים, אלה שלא שירתו בצבא, יותר קשה להם להשתלב בעבודה בארץ.

מאיר שטרית: הרבה מאוד מקומות עבודה רוצים לראות אנשים ששירתו בצבא.

מאיר שטרית: בעיניי זה לא דבר שלילי, אגב.

איתן כבל: הלוואי והיית צודק.

מאיר שטרית: אני רק אומר, זה לא דבר שלילי בעיניי.

מאיר שטרית: האוכלוסייה הערבית, גם הצעירים, הולכים לעשות תעודת שירות לאומי, בתחומים שונים, זה גם פתרון.

מאיר שטרית: אדם יכול לבוא, 'אני עשיתי שירות לאומי', זה נותן פתח גדול הרבה יותר ואולי יתגבר על המכשלה של השירות בצבא.

מאיר שטרית: אני חושב שזה עוזר.

מאיר שטרית: אני מדבר באופן כללי, גם ליהודים וגם לערבים זה עוזר.

מאיר שטרית: שירות צבאי---

טלב אלסאנע: הדרוזים---

מאיר שטרית: חבר הכנסת אלסאנע, שירות צבאי עוזר לכולם, עוזר גם לחיילים עצמם.

איתן כבל: טלב, אם היית עושה צבא, היית יכול להגיע יותר רחוק.

מאיר שטרית: זה נכון.

טלב אלסאנע: מניסיוני, אנשים שאני מכיר, חבר הכנסת כבל.

מאיר שטרית: זה נכון, עד היום הוא משרת.

טלב אלסאנע: זו אשליה שהתנפצה, במציאות זה נכשל.

מאיר שטרית: יחד עם זאת, אני חושב שחייבים לעשות איזה שהן פעולות כדי להביא באמת לשילוב יותר משמעותי של המגזר הערבי בתחום ההיי טק.

מאיר שטרית: אני חושב שבתחום הזה יש מה לעשות, אני לא בטוח שהממסד הממשלתי הוא זה שיכול לעשות את זה.

מאיר שטרית: הממסד הממשלתי יכול לתמוך ולסייע לגורמים.

מאיר שטרית: אגב, ראיתי שנערך כנס של יריד תעסוקה להיי טק, שמר קונפורטי, שיושב כאן איתנו, היה בין יוזמיו, והיתה גם פנייה לחבר הכנסת חנא סוייד לנסות להפנות אנשים שמעוניינים למצוא עבודה בהיי טק להגיע ליריד הזה, כדי למצוא תעסוקה.

מאיר שטרית: יש קטעים שבהם כשההיי טק פורח, יש ביקוש עצום לעבודה, ואז לא מוצאים אנשים ולצערי חברות ההיי טק פונות היום למזרח אירופה להשיג משם אנשי היי טק.

טלב אלסאנע: לא בגלל זה.

טלב אלסאנע: כמו בהרבה דברים, זה פשוט יותר זול.

מאיר שטרית: זה בדיוק מה שאני אומר, אבל מסתבר, כשבודקים את השכר קונקרטית, מהמגזר הערבי, גם אלה שעובדים בהיי טק, הוא יותר נמוך בהשוואה למה שאתה משלם במרכז אירופה, כשאתה לוקח בחשבון את הסיכון ואת הניהול מרחוק ואת תוספת 15% על ההוצאה.

מאיר שטרית: זאת אומרת יש בפנינו בעיה שהשאלה היא איך להתמודד איתה.

מאיר שטרית: על זה בעצם הדיון, מה ניתן לעשות כדי להתמודד ולשלב יותר ערבים.

מאיר שטרית: בשירות הממשלתי, בזמנו, כשהייתי ראש הוועדה לענייני מיעוטים בממשלה, כשר בממשלה הייתי תקופה קצרה, עד שעמיר פרץ הכריח את אולמרט להעביר את זה לידיים של פואד ואז זה מת---

איתן כבל: היתה התפתחות גדולה במגזר.

מאיר שטרית: כן, ואז הוא מת.

מאיר שטרית: אבל בזמן שאני הייתי, העברתי החלטה בממשלה שקובעת שממשלה צריכה להעסיק 8% לפחות מהעובדים בממשלה, עד שנת 2010, וקבענו אבני דרך תוך קביעת סנקציות נגד משרדים שלא יעמדו בזה, של הפסקת קליטת עובדים במשרדים האלה עד שיקלטו את הערבים.

מאיר שטרית: עשינו דברים מאוד קונקרטיים תוך דיווח כל חצי שנה לממשלה, כדי שכל משרד יראה היכן הוא עומד בשילוב של ערבים בעבודה.

מאיר שטרית: את זה אי אפשר לעשות בהיי טק, כמו שאתה אומר, זה שוק חופשי, אבל השאלה אם אפשר להשפיע על זה.

מאיר שטרית: לדעתי פה הרעיון אולי הוא לקיים דיון ולשמוע מה אתם מציעים, מה החברים מציעים לעשות כדי לשנות את המצב הזה.

מאיר שטרית: ברשותכם אעביר את רשות הדיבור למרכז צופן, המנהלת הכללית.

מאיר שטרית: קראתי את הנייר שלכם, הוא מאוד מעניין, יש לכם מצגת, בבקשה.

סמדר נהב: צופן היא חברה למטרות ציבוריות, שמטרתה להעלות בצורה דרסטית את מספר האקדמאים הרבים שעובדים בתעשייה, על ידי הבאת התעשייה ליישובים ערביים וכאן הייחוד שלנו ובטח חלק גדול של הדיון יהיה על זה.

מאיר שטרית: אם מוחמד לא בא אל ההר, ההר יבוא אל מוחמד.

סמדר נהב: בדיוק.

סמדר נהב: צופן הוקמה על ידי שלושה יזמים, סמי סעדי, יוסי קטן ואנוכי.

סמדר נהב: אנחנו נדבר על הנתונים, בייחוד על הפוטנציאל.

סמדר נהב: ראשית נדבר על הבעיה, היא מוכרת, על החסמים, נדגיש אותם ואז אנחנו מובילים את זה ישר לכדאיות של היי טק ביישובים ערביים ויש לנו המלצות.

סמדר נהב: אגב, הנייר שלנו והעמדה שלנו היא חלקית והיא בהחלט כלולה בהמלצות של ועדת הכנסת שהיתה מאוד טובה.

מאיר שטרית: כמה זמן אתם קיימים?

סמדר נהב: צופן קיימת שנתיים.

מאיר שטרית: הצלחתם בשנתיים האלה לעשות שינוי?

סמדר נהב: הצלחנו עם שותפים.

סמדר נהב: אגב, בחדר הזה יושבים הרבה מהפרטנרים שלנו, מובילי תעשייה ערבים שתכירו ומובילי עמותות שמקדמות את הנושא הזה.

סמדר נהב: ההמלצות שלנו גם הן ממוקדות, זה לא שלא להגיד שכל ההמלצות מאוד חשובות, אלא אנחנו טוענים שאם ניקח את הניסיון שיש לנו עד כה, יחד עם השותפים העסקיים שלנו בנצרת, אנחנו יכולים להראות שהדרך של צופן, הדרך של הקמת היי טק ביישובים ערביים, תקדם מאוד את הנושא.

סמדר נהב: אני חוזרת לנתונים שהזכירו לפניי.

סמדר נהב: אנחנו מתמקדים בתחומים הטכנולוגיים.

סמדר נהב: בתעשיית ההיי טק הישראלית יש 85,000 עובדים.

סמדר נהב: הנתונים האלה נכונים לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ל-2009, כלומר אנחנו מדברים על נתונים של סוף 2008.

סמדר נהב: מן הסתם בשנתיים האלה קרה הרבה, אבל עדיין זה מייצג איזה שהיא תמונה מאוד משמעותית.

סמדר נהב: אז אנחנו רואים שאין שום פרופורציה בין מספר העובדים היהודים למספר העובדים הערבים.

סמדר נהב: יש טענה תמיד שאומרים 'אבל הם לא לומדים את מה שצריך', אז הגרף, שנראה כאן אפור, מציג את מספר האנשים שהם בוגרי מדעים מדויקים באוניברסיטאות הישראליות, וזה 2,500.

סמדר נהב: כלומר אנחנו רואים שרק שישית מתוכם, חלק שלהם, עובדים, בעוד שמעניין לראות שבתעשיית ההיי טק היהודית יש לנו 40,000 בוגרים, עשר שנים אחורה, אותן אוניברסיטאות, וכמובן יש הרבה יותר עובדים.

סמדר נהב: היחס הוא הפוך.

טלב אלסאנע: זה נתון חשוב, שהכשרה זה לא הסיבה.

סמדר נהב: במקרה הזה.

סמדר נהב: כמו שהעירו לפניי, אנחנו נדבר על זה, זה מדבר על הפוטנציאל.

סמדר נהב: כשמסתכלים, אם מוסיפים לבוגרי האוניברסיטאות, הפוטנציאל המיידי של אקדמאים ערבים שיכולים להיכנס לתעשייה, לטענתנו, הוא 5,000.

סמדר נהב: זה אם מרחיבים גם לבוגרי מכללות טובות.

מאיר שטרית: בתחום ההיי טק או השכלה אקדמית כללית?

סמדר נהב: כן, מועמדים מוכשרים לתחום ההיי טק.

מאיר שטרית: שלמדו היי טק.

סמדר נהב: מה זה למדו היי טק?

סמדר נהב: כן, כן.

מאיר שטרית: למדו תכנות, למדו---

סמדר נהב: אנחנו מרחיבים את זה גם לאנשים שלמדו מתמטיקה, פיזיקה, כימיה.

מאיר שטרית: הם לא יכולים לעבוד בהיי טק, הם צריכים לעבור הכשרה חדשה.

סמדר נהב: נכון וזה חלק מהתכנית שלנו, אבל ההכשרה היא מאוד מאוד קצרה.

מאיר שטרית: צריך לעבור הכשרה נוספת, כי אף אחד לא יקבל מישהו שלמד מתמטיקה לעבוד במחשבים, הוא לא יודע מה זה מחשב.

סמדר נהב: כולם יודעים מחשב.

מאיר שטרית: אני מתכוון 'לדעת מחשב', לא להדליק את המחשב.

סמדר נהב: הם כולם לומדים תכנות.

סמדר נהב: אני יכולה לדבר על זה יותר בפירוט, אבל אם מרחיבים את זה קצת מעבר לאלה שלמדו אלקטריק אנג'ירינג ומחשבים, אנחנו מדברים על בערך 5,000.

סמדר נהב: זה כולל, הרבה מהאקדמאים הערבים עשו את התארים שלהם בחוץ לארץ ויש שם בוגרים מאוד מאוד טובים.

מאיר שטרית: יש קורסים להסבות?

סמדר נהב: זה חלק מהפתרון, חלק ממה שצופן כרגע עושה בקטן ומה שאנחנו טוענים שהממשלה יכולה לעשות בגדול, עם עודף תקציבים, תיכף אני אגיע לזה.

סמדר נהב: אני אבל בכלל רוצה לדבר קדימה ולהגיד שברגע שהאקדמאים הערבים ייקחו את חלקם היחסי באוכלוסייה, אנחנו מדברים על פוטנציאל של 15,000.

סמדר נהב: זה כמובן לא מחר, זה בעוד שבע שנים, עשר שנים, לא יודעת, אבל זה פוטנציאל אמיתי שמגדיל בצורה משמעותית את כל המשאבים של ההיי טק בחברה הישראלית.

מאיר שטרית: איך החישוב נעשה?

סמדר נהב: 20% מהעובדים.

מאיר שטרית: מהעובדים היהודיים, זה מה שאת אומרת, חתכת 20%.

סמדר נהב: כן, אז כמובן זה לא מחר ולא מחרתיים, אבל בוא נגיד שברפואה ובמדעים הרפואיים אנחנו---

חנא סוייד: זה שואף לזה.

מאיר שטרית: תיאורטית הפוטנציאל לכאורה יכול להיות הרבה יותר גדול.

מאיר שטרית: גם אצל יהודים יכולים להיות עובדים לא 100,000, זה יכול להיות 200,000, וגם אצל ערבים יכול להיות לא 15,000 אלא 50,000.

מאיר שטרית: תלוי בנטייה.

מאיר שטרית: כלומר תיאורטית המספר הוא לא מגבלה.

מאיר שטרית: זה לא אחוז באוכלוסייה, תיאורטית אם היה מצב שאפשר להשתלב בקלות בהיי טק, יכול להיות שהרבה מאוד ערבים היו הולכים ללמוד היי טק כדי להשתלב בהיי טק, אז הפוטנציאל אולי היה יותר גדול.

סמדר נהב: יכול להיות.

סמדר נהב: אני כרגע מניחה שזה לפחות כמו הכלל של האוכלוסייה, בהנחה של שוויון.

סמדר נהב: אני רוצה לדבר על החסמים כי זה חשוב לצורך למה בחרנו בפתרון הזה ולמה אנחנו מאמינים שהדחיפה להקמת היי טק היא מאוד חשובה.

סמדר נהב: אני מדברת על שני מרחקים, אולי נתחיל מהגיאוגרפי שהוא ברור.

סמדר נהב: זה סוד גלוי שלאזרח ערבי יש בעיה לשכור דירה בתל אביב או רעננה.

סמדר נהב: כמו שאתה כבר אמרת קודם, התעשייה היא תובענית, אתה עובד עשר שעות ואז הם מוסיפים לזה שלוש שעות נסיעה יומיות, זה מאוד מאוד קשה.

סמדר נהב: האנשים הצעירים עושים את זה, ומיד כשהם מתחתנים הפתרון הוא לא בא בחשבון.

סמדר נהב: ויש את המרחק התרבותי, שאני רוצה להגיד כאן שהוא בעצם החסם בעיניי המרכזי שמונע.

סמדר נהב: הרי יש עמותות, ואנחנו היינו מתנדבים בהרבה מהן, שפועלות כבר הרבה שנים להוריד את החסמים, כולל קרן אברהם, כולל סיכוי, כולל המרכז היהודי-ערבי, שפעיל 20 שנה בתחום, וההצלחות היו מינימליות.

סמדר נהב: למה זה?

סמדר נהב: התעשייה הזאת היא מאוד הומוגנית, התעשייה הזאת, כמו כל תעשיית ההיי טק העולמית, גם מניסיון בעמק הסיליקון, כשיש לך מנהל כללי ישראלי הוא שוכר ישראלים, אם זה הודי, הוא שוכר הודים, התעשייה הזאת היא מאוד הומוגנית, בכלל בלי לקחת בחשבון את הבעיות הספציפיות בין ערבים ויהודים.

סמדר נהב: התעשייה הזאת קולטת בייחוד על ידי חבר מביא חבר, לערבים אין את שלב ההתחלה הזה וצריך להגיד שגם החינוך מבית.

סמדר נהב: כלומר אנחנו, הילדים שלנו שגדלים בתל אביב, או ברעננה, הילד גדל על התרבות ההיי טק, מה שבבית ערבי, ואגב בבית מפריפריה, כמו הדרום, גם יהודי לא גדל על זה.

סמדר נהב: כל הדברים האלה הם חסם מאוד מאוד גדול, ומה שאנחנו אומרים זה שצריך לפתור את החסמים האלה, אבל בואו לא נחכה בקידום הכלכלי של החברה הערבית עד שכל הבעיות האלה תיפתרנה.

סמדר נהב: לכן אני לא אדבר על הפוטנציאל של ההיי טק, זה נדון היטב כאן בנייר, אנחנו מדברים על ה-פתרון והפתרון אומר 'בואו נקים', וזה כןא תפקיד מאוד מרכזי של הממשלה והמוסדות של המדינה, 'בואו נקים תעשיית היי טק ביישובים ערביים'.

סמדר נהב: קודם כל זה עונה על שני החסמים, החסם הגיאוגרפי, ברור.

סמדר נהב: אדם נוסע חצי שעה או 20 דקות, או הולך ברגל למרכז של גליל או של מייטסופט, או מרכזים אחרים בנצרת, אבל הדבר השני, והוא מאוד חשוב, מטפל בנושא של המרחק התרבותי.

סמדר נהב: החברות שכבר הוקמו והחברות שמוקמות ביישובים ערביים הן בהובלה ערבית, גם יהודית כמובן, אבל הדומיננטי זה ניהול ערבי, ניהול של אנשי מקצוע ערבים, ששלושה אני רואה יושבים כאן, וזה החסם שפותר את ההומוגניות.

סמדר נהב: אני יודעת לקלוט צעיר ערבי, גם אם הוא מתבטא קצת פחות טוב, או מתבטא קצת פחות לפי הסטנדרטים שלי בראיון הטכנולוגי, או בראיון האישיותי וכולי.

סמדר נהב: מעבר לזה, אנחנו הצענו את הפתרון הזה כי אנחנו אומרים; יש שתי בעיות?

סמדר נהב: הנה הפתרון לשתיהן.

סמדר נהב: אבל אני רוצה להגיד שכמובן מיד נגזרים מזה הרבה יתרונות נוספים.

סמדר נהב: קודם כל לוועדה הזאת באופן ספציפי, אחד הדברים החמורים שקורים עם האקדמאים הערבים, וזה לא רק בהיי טק, זה גם ביו רפואה וכולי, הפוטנציאל שלא ממוצה.

סמדר נהב: זה פוטנציאל אקדמאי לא ממוצה.

סמדר נהב: הם גומרים בי איי והרבה פעמים מאסטר כי אין עבודה במקצועות האלה והם לא עובדים בהם, והמועמדים של צופן הם הרבה פעמים אנשים עם 3, 4, 7 ו-15 שנים שרצו להיות בתעשייה ולא התקבלו אליה.

סמדר נהב: הפוטנציאל הזה לא ממוצה היום לחלוטין ולמרות המספרים הטובים על תעסוקת אקדמאים, לדעתי אם מסתכלים על המספרים רואים שרובם הם בתת תעסוקה, כלומר עובדים אבל עובדים לא במקצוע שלהם.

יוסי כותן: זה אולי מצנן קצת את ההתלהבות של יושב ראש הוועדה שדיבר על בוגרי 16 שנות לימוד שמועסקים, כמו אצל היהודים, אבל הם בתת תעסוקה, הם לא עוסקים במקצועם, לא במה שהם למדו 5 שנים אוניברסיטה.

מאיר שטרית: זה נכון גם אצל היהודים.

יוסי כותן: הרבה פחות.

יוסי כותן: הרבה פחות.

יוסי כותן: בסדרי גודל אחרים.

מאיר שטרית: הרבה מאוד אקדמאים עוסקים במקצועות אחרים לחלוטין.

מאיר שטרית: הקביעה המחקרית מוכחת לאורך כל הדרך, רוב האנשים שיש להם השכלה גבוהה, מוצאים---

יוסי כותן: יש פוטנציאל ל---

מאיר שטרית: יותר גדול, בהחלט.

מאיר שטרית: אין ספק.

סמדר נהב: זה דבר אחד.

סמדר נהב: הדבר האחר שהוא בעיה קשה, כמובן כולם מצטטים עכשיו את ה-OECD, היא היתה קיימת גם לפני זה, צמצום האבטלה באוכלוסייה הערבית.

סמדר נהב: דובר כאן על מכפיל של 4, 5 עובדים לעובד היי טק.

סמדר נהב: אנחנו מכירים יותר את המספר של 1, 3, של פי 2 עד 3 עובדים ביחס לעובדי היי טק.

סמדר נהב: בכל אופן זו תוספת תעסוקה, זה בייחוד תעסוקת נשים ואתם תראו את זה בהמלצות שלנו.

סמדר נהב: לדעתנו יש מקצוע שלם שאנחנו קוראים לו תומך היי טק, שאפשר להכניס בו נשים ערביות, אקדמאיות, וזה יהיה win-win-win.

סמדר נהב: כמובן עלייה ברמת ההכנסה בהיי טק, הממוצע הזה של 5,000 יכול להיות מתחת למינימום, הוא לא הממוצע בשום אופן וחיזוק הקיימות הכלכלית של היישובים הערביים.

סמדר נהב: אני חושבת שחלק גדול מהיכולת לדבר בגובה העיניים בין שתי החברות, היהודית והערבית, תלוי בזה שיהיה חוסן כלכלי גם לחברה הערבית.

סמדר נהב: אני רוצה להגיד שבעזרת שותפינו כאן, יושב כאן מר אינאס סעיד, מנהל כללי של סופטוור, ואחרים.

סמדר נהב: אני רוצה להגיד שבעזרת חברים שלנו מהמגזר העסקי, הפרטי, אנחנו יכולים להגיד שזו לא תיאוריה, יש לנו הוכחת היתכנות.

סמדר נהב: אנחנו פעילים שנתיים, בנצרת והסביבה, ואני קצת מכלילה את זה, מדברת על תעשייה שמעסיקה בייחוד אנשי היי טק ערבים, אפשר לדבר על גידול של למעלה מ-150 מקומות עבודה חדשים בהיי טק.

סמדר נהב: צופן עצמה, וזה קשור למה שאנחנו עושים, סיימה ארבעה מסלולי סטז'.

סמדר נהב: אלה קורסים שלוקחים אנשים שיש להם את ההשכלה המתאימה, אקדמית, אנחנו לא מוסיפים להם כלום אקדמית, אבל נותנים להם את ההתנסות בתעשייה.

סמדר נהב: אלה קורסים מאוד אינטנסיביים של שלושה חודשים פול טיים ג'וב, שהם יוצאים מזה הרבה יותר מוכנים לתעשייה.

סמדר נהב: אנחנו עשינו בינתיים ארבעה קורסים, 74 בוגרים, 60 כבר עובדים, הקורס האחרון הסתיים לפני שבוע, כך שחלק עדיין לא בהשמה.

סמדר נהב: אחוז ההשמה הממוצע שלנו, לאחר חודשיים או משהו---

מאיר שטרית: אנשים משלמים לקורסים שאתם עושים בשביל להיכנס לקורס?

סמדר נהב: בגדול לא, בוא נגיד מעט מאוד.

סמדר נהב: צופן היא נתרמת מכספים פרטיים, צופן נשענת על שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה שבתקווה יתממש, עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בנושא הכשרות.

סמדר נהב: בינתיים היה לנו מימון של הכשרה אחת, אבל אנחנו חושבים שצריך---

מאיר שטרית: הכשרת מקצועיות, זה לא תקציב שיכול לכסות את זה?

סמדר נהב: כן, זה תקציב, אבל פשוט קשה להשיג אותו.

סמדר נהב: אלה גם ההמלצות שלנו.

מאיר שטרית: יש שם הרבה מאוד כסף שמתבזבז סתם.

מאיר שטרית: הם עושים הכשרות שאנשים אחר כך לא מוצאים עבודה בכלל.

חנא סוייד: זה בדיוק אחד הנושאים החשובים ביותר שאנחנו רוצים ש---

טלב אלסאנע: הגישו תכנית, הגישו את העלות התקציבית?

טלב אלסאנע: גם תלמידים או בוגרים שעוברים את הסטז', הם פונים אליכם?

טלב אלסאנע: אחר כך איך משתלבים בשוק העבודה?

סמדר נהב: יש לנו קשר, אנחנו עובדים עם החברות הפרטנריות שלנו, גם בגליל וגם במרכז הארץ.

סמדר נהב: אחת הפרטנריות שקולטת מאיתנו הרבה אנשים זה צ'ק פרינט, שבכלל יושבת במרכז הארץ ומאוד שמחה ועובדת איתנו, אבל זה היוצא מהכלל.

סמדר נהב: עיקר החברות שקולטות מאיתנו הן החברות כמו גליל סופטוור, כמו באבקום תוכנה ואחרות.

מאיר שטרית: החברות לא יכולות לעשות בעצמן קורסים?

מאיר שטרית: ;

סמדר נהב: זו לא ההתמחות שלהם.

חנא סוייד: למה להן?

מאיר שטרית: זה היגיון.

מאיר שטרית: אני חברת היי טק, אני מחפש עובדים להיי טק.

מאיר שטרית: אם אני מחפש עובדים להיי טק, נגיד אני צריך 30 עובדים, אני עושה קורס, מזמין את האנשים אליי, מזמין 100 ומי שמצליח, לוקח את הראשונים הטובים ומכניס אותם לעבודה.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, בזה אני פתחתי בעצם.

חנא סוייד: אתה לא יכול לכפות---

מאיר שטרית: אני לא כופה.

חנא סוייד: אתה יכול, דרך דיון כזה, להראות את היתרונות של דבר כזה.

חנא סוייד: זו בדיוק הכוונה, ואם זה לא קורה, אז צריך לחפש דרכים אחרות וזה מה שצופן מנסה לעשות.

סמדר נהב: בסך הכל צופן זה משהו שקיים כדי להניע תהליכים כלכליים.

סמדר נהב: ברגע שהם יהיו קיימים, אנחנו יכולים לעשות משהו אחר.

סמדר נהב: אז ההמלצות שלנו כמו שאמרתי, הן מאוד מחודדות והן מאוד קונקרטיות למשרדי הממשלה.

סמדר נהב: קודם כל מסלול תעסוקה הוא הכלי העיקרי לעשות את העבודה בנצרת או בגליל או ביישובים ערביים אטרקטיבית, כי בסוף החברות מונעות מאינטרס כלכלי.

סמדר נהב: מסלול תעסוקה המאפשר סבסוד של כ-25% מהברוטו של העובד בשנים הראשונות, שזה מאוד משמעותי, זה מסלול שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה החל בו, התהליכים הם מאוד קשים, מאוד כבדים, ההמלצה שלנו, ואנחנו יודעים לדבר בפירוט, כאן לא צריך להיכנס לפרטים, צריך לפשט את התהליכים, צריך להוריד את המגבלות ובאופן ספציפי אנחנו מדברים על מכסה ארצית של בוגרים שייכנסו לתהליך ולא פר חברה.

סמדר נהב: אפשר להרחיב על זה, יש כאן כמה מומחים שהתנסו בזה, התהליך כרגע הוא מאוד מעייף והרבה חברות חוששות להיכנס אליו.

סמדר נהב: מתן תקציבים למסלול סטז', מה שצופן עושה ואחרים, עבור אקדמאים כדי לעזור להסיר את החסמים כדי לתת להם את הנט וורקינג ואת מה שיש למועמד היהודי.

סמדר נהב: שוב, מסלול ההכשרות של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה היה יכול להיות כזה, היום אנחנו עובדים עם משרד התעשייה על פרויקט אחר ודומה.

סמדר נהב: סך הכל יש כאן תהליכים מאוד ארוכים שעוד לא אושרו ברמה הגלובלית כדי לאפשר כאן תהליך מאוד מאוד מאסיבי.

טלב אלסאנע: יש תכנית מגובשת, עם גיבוי תקציבי ועם עלויות?

סמדר נהב: לגמרי.

סמדר נהב: אנחנו קיימים שנתיים ואנחנו לגמרי מאוזנים.

סמדר נהב: אני רוצה לדבר כאן על נושא שאפשר להרחיב עליו בדיון, אני לא רוצה לקחת את כל הדיון, הנושא של הסבת אקדמאיות.

סמדר נהב: בהיי טק יש מקצועות שהם תומכי היי טק, כמו QA, הבטחת איכות, ארגון של תכנים, גם בסלולר וגם באינטרנט.

סמדר נהב: אלה דברים שלא מצריכים השכלה כמהנדס ולכן יש מאלפי הנשים האקדמאיות המובטלות, לא תת המועסקות, ויש עדיין אלפים כאלה, יש בערך 55% ממה שאני יודעת, מובטלות, אפשר להכניס אותן לזה וגם כאן אפשר להישען על מנגנונים קיימים, אבל צריך לדחוף את זה, שזה יהיה מאסיבי ושלא נצטרך לעבוד על כל קורס בנפרד.

סמדר נהב: מפעלי עוגן, זה שיחה שהיתה לנו עם המנהל הכללי של משרד האוצר.

סמדר נהב: אנחנו חושבים שמה שקרה בקרית גת, צריך לקרות בנצרת או באחד היישובים המובילים הערביים האחרים.

סמדר נהב: אין תחליף לזה ליצירת תעשייה.

סמדר נהב: הדבר האחרון, מאוד קונקרטי.

סמדר נהב: מכרזי ממשלה שיוצאים היום החוצה, הרבה מהמכרזים הם מיקור חוץ, על ידי חברות קבלניות ויש להוסיף שם את הדרישה שדיברת עליה, של העסקת בין 10% ל-20% היום.

סמדר נהב: אין להם שום דרישה כזאת והם לא מעסיקים עובדים ערבים.

מאיר שטרית: לגבי סדר הדיון, עכשיו חברת הכנסת אורית זוארץ.

אורית זוארץ: בוקר טוב לכולם.

אורית זוארץ: אני מברכת על קיום הדיון, הדיון הזה מאוד חשוב.

אורית זוארץ: במסגרת השדולה לקידום יחסי יהודים-ערבים, שאני עומדת בראשה, יחד עם דר' עפו אגבאריה, אנחנו נוגעים גם בנושא התעסוקה וחשוב לדון בסוגיות האלה לא רק בשדולות הממוקדות, שנוגעות לעולם הערבי, אלא זה חייב להיות חלק מהשיח שלנו בכל הוועדות ועל כך אני מברכת.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים בטיפול בגרעין ולא בגרעין האירני, בגרעין של עולם התעסוקה ההומוגני, שהוא חסם מרכזי בפני קבוצות מנוחשלות.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על האוכלוסייה הערבית, אנחנו מדברים על נשים ערביות, אנחנו מדברים על נשים בפריפריה, אנחנו מדברים על קבוצות שהן לא חלק מאלה, מאמיד, לבן ומשכיל, ואם הוא זז מההגדרה הזו ימינה או שמאלה, אז הסיכוי שלו לממש, או הסיכוי שלה לממש את הפוטנציאל הולך ומצטמצם.

אורית זוארץ: אני לא נחה על זרי הדפנה כשמדובר על השתתפות בעולם התעסוקה, אני מדברת על מימוש הפוטנציאל בתחום ההשכלה, כי אם אני עובדת כמזכירה ויש לי השכלה של תואר שני בתחום ביו טכנולוגי, אז אני לא מממשת את הפוטנציאל התעסוקתי שלי, גם לא את הפוטנציאל הכלכלי שלי וזה פוגע במישרין גם בתא המשפחתי וגם בסביבה.

אורית זוארץ: זה לא רק משהו שקשור לאדם אחד, אלא נוגע לסביבה מאוד מאוד רחבה לצדו, ואני מדברת גם על החברה הערבית.

אורית זוארץ: אנחנו בישראל נמדדים, כמו כל דמוקרטיה, בהתייחסות שלנו לקבוצות המיעוטים ובמתן העדפה מתקנת, אחרי כל כך הרבה שנות נחשול.

אורית זוארץ: לאורך שנים האוכלוסייה הערבית הודרה גם מעמדות השפעה במקומות של קבלת החלטות וגם מעולם התעסוקה, בטענות כאלה ואחרות.

אורית זוארץ: אפרופו צבא ומילואים, זה גם חסם בפני דרוזים, שהיו בצבא והיו קצינים ושירתו במילואים ומשרתים במילואים, ואני אתן רק דוגמה שהיא לא מתחום ההיי טק, מתוך 5,000 עובדים בתחום הביטחון ברשות שדות התעופה, יש 15 דרוזים.

אורית זוארץ: כשאנחנו מדברים על דרוזים ששירתו בצבא ויש להם גם רובאי 12.

אורית זוארץ: אז זה לא בדיוק טענה שאפשר להתענג עליה.

אורית זוארץ: תעסוקת נשים ערביות בעולם הערבי עומד על 40% בערך, בישראל הדמוקרטית על 18% וכמובן העולם המזרח תיכוני הרבה יותר מתקדם מאיתנו, כנראה, לכן אנחנו רואים פערים בנתונים לרעתנו.

מאיר שטרית: איפה זה עומד בעולם הערבי היום?

אורית זוארץ: 40% תעסוקת נשים במזרח התיכון.

חנא סוייד: בממוצע, בלבנון הרבה יותר גבוה מאשר בתימן.

אורית זוארץ: בכלל.

אורית זוארץ: היי טק זו בעיה נקודתית.

אורית זוארץ: בכלל, בישראל זה עומד על 18% ואנחנו הדמוקרטיה היחידה באזור.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על תעסוקה בכלל, היי טק זה סימפטום לתופעה הרבה יותר רחבה.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על פערים בין ישראל הדמוקרטית למזרח התיכון, שנחשב לפחות דמוקרטי.

קריאה: מה זה מזרח תיכון?

קריאה: אירן ומקומות כאלה?

חנא סוייד: מדינות ערב.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על המזרח תיכון, על נתונים שנאספו בכל מדינות ערב, שאנחנו לא תמיד יש לנו יחסים---

חנא סוייד: בלבנון זה 60%-70% אחוז, זה המקסימום.

אורית זוארץ: אפשר לקבל את הנתונים האלה.

אורית זוארץ: אנחנו מדברים על תופעה ונושא ההיי טק הוא סימפטום של התופעה וצריך לטפל בגרעין, בבעיה המרכזית, וגם כאן, לדעתי, צריך ליצור העדפה מתקנת, גם בעולם העסקי שמקבל, כבוד יושב הראש, תקציבים מהמדינה ותקציבי עידוד ופיתוח, ויש תקציבים שונים ומשונים שבאמת עולם ההיי טק נהנה מהם ואני חושבת שאנחנו כמדינה יש לנו אחריות גם כלפי האזרחים הערבים בישראל, ולכן צריך ליצור העדפות.

אורית זוארץ: אני לא רוצה לדבר על התהליך של קבלת העובד, או העובדת, לעבודה, לעומת משתמטים שמתקבלים לעבודה ביתר קלות בגלל הקשרים שלהם ואבא שלהם וגורמים נוספים שמסייעים להם להתקבל לעולם התעסוקה.

אורית זוארץ: אני לא כל כך מקבלת את החסם הגיאוגרפי, חבר'ה צעירים במגזר הערבי נוהגים, הם יכולים לנסוע, הם נוסעים, אנחנו מכירים דוגמאות שמגיעים גם מהצפון, גם מהגליל וגם מ אזור ואדי ערה ובקעה והמשולש לאזור הרצליה, ותאמינו לי, מהיישוב שלי לצאת להרצליה זה לא פחות מסובך מאשר להגיע מהצפון, לפעמים משם אפילו יותר קל, אז אסור להיתפס לחסמים האלה.

אורית זוארץ: הצעה קונקרטית.

אורית זוארץ: צה"ל בכל שנה, וזה אולי לכם או לגופים שעוסקים באיסוף המידע, מוציא אוגדן של קצינים בכירים שסיימו את השירות בכל תחומי העיסוק והם מעבירים את האוגדן הזה להתאחדות התעשיינים, לאיגודים שמארגנים בתוכם את כל תעשיית ההיי טק ותעשיות אחרות.

אורית זוארץ: אנחנו עשינו את זה עם נשים, לקחנו אוגדן של נשים שיש להם השכלה ויש להם ניסיון והעברנו אותה גם לרשות לקידום מעמד האישה וגם להתאחדות התעשיינים.

אורית זוארץ: אוגדנים כאלה לא קיימים והם באופן טבעי ניגשים למידע שקיים אצלם.

אורית זוארץ: אז ברגע שהמידע הזה יונגש גם על ידינו, אני באה מהחברה האזרחית לכנסת, אז אני חושבת שזה גם יעזור לחברות לקבל ולקלוט יותר עובדים, כשיש להם את המידע הזה.

אורית זוארץ: זו ההצעה שלי.

אורית זוארץ: צר לי, אני יוצאת לדיון שיזמתי, דיון דחוף בשדולה לזכויות הילד, אז תודה רבה ובהצלחה.

מאיר שטרית: מר אורני פטרושקה הוא סגן יושב ראש של הוועד המנהל של יזמות קרן אברהם, שהם גם עוסקים בעניין הזה, בבקשה.

אורני פטרושקה: בשש-שבע השנים האחרונות אני מעורב ביוזמות קרן אברהם, בנושא של שילוב ושוויון של אזרחי ישראל הערבים בישראל.

אורני פטרושקה: אתחיל באנקדוטה קצרה בנושא שוק חופשי.

אורני פטרושקה: אני מדבר על הנושאים של תעסוקת ערבים בהיי טק, דיברתי באיזה שהוא כינוס פעם והצעתי כל מיני הצעות, חלקן גם עלו כאן בדיון כבר.

אורני פטרושקה: באיזה שהוא שלב קם בחור, בן 30 ומשהו, ערבי, מהקהל, והוא אמר לי 'כל מה שאתה אומר, אורני, זה הכל טוב ויפה, אבל תגיד לי אתה, מה אני עונה לבן שלי שהוא בן 8, שהוא אומר לי, הוא לא שואל אותי, הוא מודיע לי, שכשהוא יהיה גדול הוא יהיה טייס.

אורני פטרושקה: תגיד לי אתה מה אני עונה לו'.

אורני פטרושקה: אני כמובן הייתי speechless, לא היתה לי שום תשובה.

אורני פטרושקה: אני חושב שזה מדגים את הפער בין הילד שחושב שהשוק הוא באמת חופשי ושהשמים הם הגבול מבחינתו, לבין האבא שמבין כמה קשה במציאות הישראלית לדבר על מצב שכביכול יש חופש.

מאיר שטרית: למה הוא לא יכול להיות טייס?

אורני פטרושקה: אתה מכיר טייס ערבי בארץ?

מאיר שטרית: הוא לא הולך לצבא.

מאיר שטרית: איך הוא יהיה טייס אם הוא לא הולך לצבא?

מאיר שטרית: שיילך לצבא, יהיה טייס.

מאיר שטרית: אם יהיו 1,000 ערבים בצבא שיתחרו בקורס טיס, אני בטוח שיהיו ערבים טייסים.

מאיר שטרית: יש דרוזי טייס---

קריאה: יש גם קורסים אזרחיים שגם אל על מכיר בהם ואפשר להיות טייסים.

אורני פטרושקה: אל על לא יקבל אף טייס שלא היה בצבא.

מאיר שטרית: אני לא מאשים את אל על בזה, כי אין לו היום היצע, אז אין בעיה, אבל הלוואי שיעמדו בהיצע הזה.

מאיר שטרית: תאמין לי, כשיעמדו במצב הזה, אני הראשון שאלחץ על אל על לקבל טייסים ערביים לאל על.

אורני פטרושקה: אדוני היושב ראש, העניין כאן זה המטפורה.

טלב אלסאנע: מדינת ספרטה, הכל צבא?

טלב אלסאנע: מה?

מאיר שטרית: למה לא?

מאיר שטרית: אנחנו חיים במדינה מסוכנת, שכל הערבים רוצים להרוג אותנו.

מאיר שטרית: יהרגו גם אתכם, לא רק אותנו, את כולם.

קריאה: תאמין לי, אם יתגייסו כל הערבים לצבא, לא יהיה טייס בשום פנים ואופן.

מאיר שטרית: אתה טועה

קריאה: אולי במטוס הזה שמרססים את החקלאות.

מאיר שטרית: אתה טועה.

מאיר שטרית: למען הגילוי הנאות, אני בעד שכולם ישרתו בצבא, ערבים, חרדים, כולם.

טלב אלסאנע: למה לשרת בצבא?

טלב אלסאנע: מה אנחנו צריכים את הצבא?

טלב אלסאנע: מה זה?

מאיר שטרית: להגן על המדינה הזאת.

טלב אלסאנע: ממה?

מאיר שטרית: ממך.

טלב אלסאנע: מעצמה.

טלב אלסאנע: מראש הממשלה.

טלב אלסאנע: האויבים של המדינה זה מנהיגיה, תאמין לי.

טלב אלסאנע: טירוף.

מאיר שטרית: בבקשה, מר פטרושקה.

מאיר שטרית: אנחנו מתבדחים לפעמים.

אורני פטרושקה: אני חושב שכאן פספסתם את המטפורה, שמה שחשוב פה זה העניין של התחושה שמרגיש יזם ערבי, איש היי טק ערבי, מבחינת היכולות שלו והסיכויים שלו להצליח בחברה הישראלית.

אורני פטרושקה: אני רוצה להגיד, מעבר למה שגב' סמדר נהב אמרה, שמעבר להקמת מרכזים בפריפריה, יש צורך לשלב בהיי טק הקיים, ובהקשר הזה יש חוסר מודעות.

אורני פטרושקה: אני יכול לספר על עצמי עוד פעם, שכשלמדתי בטכניון, למדתי בקבוצה, היינו ארבעה חבר'ה, למדנו בסטדי גרופ, היינו שני יהודים, שני ערבים.

אורני פטרושקה: בעיניי זה היה אל"ף, טבעי והכל היה בסדר, לא היתה לי שום בעיה עם זה, דבר שני, לא הבנתי כמה האפשרויות שונות כשאני גומר את הלימודים, ביני לבין חברי הערבי.

מאיר שטרית: ומה קרה עם שני החברים הערבים?

אורני פטרושקה: אני לא יודע.

אורני פטרושקה: אני אומר שלא הבנתי אז, אני רוצה לדבר על חוסר המודעות שלי.

חנא סוייד: יש לך משימה מהוועדה---

מאיר שטרית: למצוא את החברים האלה.

חנא סוייד: אולי הם בעמק הסיליקון.

חנא סוייד: קל מאוד למהנדסים ואנשי היי טק ערבים למצוא עבודה---

מאיר שטרית: בכל מקום.

חנא סוייד: כן, בעמק הסיליקון אני מכיר הרבה שם.

אורני פטרושקה: וזה מאוד חבל, זה הפסד של כח אדם איכותי.

אורני פטרושקה: מעבר לזה, בקומטיס, אני ראיינתי מאות אנשים, ראיתי קורות חיים של אלפי אנשים, עברו דרכי, לא עבר דרכי גיליון אחד של קורות חיים של מועמד ערבי.

מאיר שטרית: אף אחד לא הגיש מועמדות?

אורני פטרושקה: לא הגיע לידיי שאני אמרתי 'זה מועמד ערבי'.

אורני פטרושקה: וזה לא הפריע לי, זה לא הפריע לי, זו האמת, אני מודה.

אורני פטרושקה: זה לא הפריע לי, כי לא הייתי מכוון לנושא הזה, לא היתה לי המודעות לעניין הזה.

מאיר שטרית: זאת אומרת יכול להיות שהמועמדים הערביים מרגישים שבכלל אין להם סיכוי, לכן הם גם לא מגישים מועמדות.

אורני פטרושקה: אין להם סיכוי.

אורני פטרושקה: חברות ההשמה כבר מלכתחילה מסננות אותם ושמות אותם בצד ושמות בראש הרשימה את המועמדים היהודים, ואת אלה מעבירות לחברות היותר איכותיות.

אורני פטרושקה: אני לא יודע, אבל זאת עובדה שלא הגיעו לידיי קורות חיים של מועמדים ערבים.

אורני פטרושקה: ועובדה נוספת זה שזה לא הפריע לי, ואני מודה על זה, זה פשוט לא הפריע לי בזמנו.

אורני פטרושקה: אחרי שנהפכתי להיות מודע לנושא, אז הבנתי שחלק מהבעיה זה חוסר המודעות של אנשי ההיי טק לנושא הזה.

אורני פטרושקה: חוסר מודעות ליתרון של דיוורסיטי בעבודה.

אורני פטרושקה: אני חושב שמתחילים להבין את זה היום, באופן כללי, בעולם בוודאי, מפני שיש הרבה יותר אנשים, יש מלאומים שונים, בעמק הסיליקון, שיש הודים וסינים וישראליים ומכל מיני וזה נחשב יתרון.

אורני פטרושקה: אבל בישראל אין עדיין את המודעות הזאת ליתרון שבדיוורסיטי ואין את המודעות לעצם הבעיה, שיש לנו איזה שהיא חובה לקלוט מהנדסים ערבים.

אורני פטרושקה: דבר ראשון לדעתי צריך לחזק את המודעות הזאת.

אורני פטרושקה: לחזק את המודעות הזאת גם על ידי עבודה מול חברות השמה, ויש לנו חובה, כי השוק החופשי לבד לא יעשה את זה.

אורני פטרושקה: השוק החופשי לבד לא יעשה את זה.

אורני פטרושקה: צריך לעודד את המעסיקים באמצעות אפליה מתקנת.

אורני פטרושקה: אני מזכיר לכולם איך ההיי טק הישראלי ידע לקלוט עשרות אלפי עולים מחבר העמים בשנות ה-90, עם עידוד ממשלתי.

אורני פטרושקה: אם רוצים, אפשר לקלוט עשרות אלפי עובדים בפרק זמן מאוד מאוד קצר.

אורני פטרושקה: אז לדבר על המספרים שגב' סמדר נהב דיברה, של כמה מאות וזה, זה בטל בשישים, וזה בוודאי אפשרי.

מאיר שטרית: מה העידוד שניתן בשנות ה-90 לקליטת עולים להיי טק?

אורני פטרושקה: פשוט תמיכה למעסיקים שקלטו.

סמדר נהב: אני קיבלתי חצי שנה משכורת על כל עובד רוסי.

אורני פטרושקה: השתתפות בעלות מעביד במשך שנה של תעסוקה.

אורני פטרושקה: דברים כאלה ניתן לעשות ואני חושב שחובתנו לעשות אותם.

אורני פטרושקה: זהו, זה מה שיש לי להגיד.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, כבוד היושב ראש, שהדיון הוא דיון חשוב מאוד.

טלב אלסאנע: אני מברך את חבר הכנסת חנא סוייד שיזם את הדיון וגם את הסקירה שקיבלנו, לדעתי זו סקירה מאוד חשובה.

טלב אלסאנע: אני סבור שהחסם הוא לא גיאוגרפי, אמנם תרבותי, אבל תרבותי לא אצל הערבים, הוא תרבותי אצל אלה שמנהלים את ענף ההיי טק שמבחינת הגישה שלהם הם באופן מיידי נוהגים כאילו באופן אוטומטי, על פי סטריאוטיפים, כאילו הבוגרים הערבים או האקדמאים הערבים לא יכולים ואז הם פוסלים אותם מראש, כי כך הם חונכו, כך חשבו והם לא רוצים לשנות תפיסה או גישה.

טלב אלסאנע: זה יותר נח, יותר קל.

טלב אלסאנע: השינוי החשוב הוא שינוי שחל בתפיסת האנשים.

טלב אלסאנע: קודם כל שינוי מחשבתי, אחר כך הוא ממומש ומתורגם על ידי המעשים.

טלב אלסאנע: אז אין את השינוי המחשבתי.

טלב אלסאנע: אפילו אם הוא מקבל אחד או שניים, אז הדעה הזו נשארת הדעה הרווחת ואם שמענו מנציג קרן אברהם, הוא אמר בכנות, הוא אמר 'אני לא שמתי לב, אפילו אם מבחינת תפיסת העולם שלי זה לא מקובל, אבל לא ראיתי משהו מוזר, משהו תמוה.

טלב אלסאנע: ככה נהגתי, ככה התרגלתי לחשוב'.

טלב אלסאנע: כך הדברים זורמים, כך המחשבה הקיימת.

טלב אלסאנע: מצד שני לדעתי זה הפסד כפול.

טלב אלסאנע: הפסד של חברות ההיי טק מצד אחד והשוק והענף הזה של כח אדם, של פוטנציאל אדיר שלא ממומש, והפסד נוסף שזה התופעה שצעירים משכילים לא מתקבלים, זה מגביר אצלם את התסכול, את הניכור ואת העוינות.

טלב אלסאנע: גם אם מדברים על ביטחון וטובת המדינה, זה לא לטובת המדינה ולא תורם לביטחון.

טלב אלסאנע: בעידן החדש, שכולם יכולים להתחבר עם כולם, כולם יכולים לנהל פרויקטים משותפים, אחד בקצה אחד של העולם ואחד בקצה השני, מה יותר טוב שאנשים שחיים באותה מדינה, מה המרחק הגיאוגרפי, זה כביש 6 וכולם מחוברים וכולם קשורים אחד עם השני.

טלב אלסאנע: לדעתי צריך שינוי ומי שצריך להוביל את השינוי זה הממשלה, זה אינטרס של המשק וזה אינטרס של המדינה וזה אינטרס של כולנו.

טלב אלסאנע: אני הייתי בחברת אינטל בקרית גת.

טלב אלסאנע: המדינה מתקצבת אותם במיליארדים, אז זה תקציב שמגיע מהמדינה, ולכן צריך להתנות שיתחילו לקבל ויתחילו לנהל פרויקטים של להכשיר צעירים.

טלב אלסאנע: כל תלמיד תיכון, בוגר תיכון עם חמש יחידות פיזיקה ומתמטיקה, יש לו את הבסיס הראוי והדרוש כדי להשתלב בשוק העבודה.

טלב אלסאנע: הוא לא צריך להיות גאון, איינשטיין, כדי להתקבל.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים שהרבה סטודנטים או רופאים, אם היו נשארים כאן בישראל, על פי הקריטריונים של קבלה באוניברסיטאות לישראל, היו לנו שניים-שלושה רופאים במדינה.

טלב אלסאנע: אבל אנחנו רואים שברגע שהם הלכו, קיבלו את ההכשרה בחוץ לארץ, הם חזרו לכאן והם מצטיינים בתחום הרפואה.

טלב אלסאנע: זה אומר שההגבלות הקיימות והחסמים הקיימים הם לא ענייניים, הם פסולים, הם מכשילים וצריך להסיר את החסמים האלה, קודם כל מבחינה פסיכולוגית, מבחינה תודעתית ולשנות גישה.

טלב אלסאנע: מה השם שלו?

טלב אלסאנע: זה לא רלוונטי לעניין, למי הוא מתפלל?

טלב אלסאנע: מה זה חשוב, העניין הוא אם הוא יכול לתרום או לא, יכול להשתלב או לא.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: מר עפיף אבו מוך, שהוא מהנדס אינטגרציה בחברת סאפ.

עפיף אבו מוך: בוקר טוב לכולם.

עפיף אבו מוך: האמת שאני באתי מטעם עצמי ולא מטעם איזה שהיא עמותה כזו או אחרת.

עפיף אבו מוך: פשוט מאוד רציתי לדבר בתור בוגר ערבי, גם של הטכניון, אגב, שכן הצליח לעשות את זה, אבל הדרך היתה ממש ארוכה וקשה מאוד.

עפיף אבו מוך: מהניסיון שלי, שאולי אחרי כ-40 ראיונות עבודה, עד שמצאתי חברה שתקלוט אותי, לשמחתי, למרות שהייתי בוגר טכניון.

מאיר שטרית: איפה אתה גר?

עפיף אבו מוך: אני גר בבאקה אל גרבייה ועובד בחברת סאפ ברעננה, כך שהמרחק לא כזה גדול, מה עוד שאני חיפשתי עבודה, אז בזמנו, זה היה לפני כארבע שנים, התמקדתי באזור המרכז, כך שזה פי אלף קשה מלחפש עבודה באזור חיפה והצפון.

עפיף אבו מוך: אני יכול להגיד לכם שכשאני כן התקבלתי לסאפ, לא ראיתי שהחברה קרסה או המניה שלה ירדה למחרת בחצי בבורסה, אחרי שגייסו עובד ערבי.

קריאה: הם לא סיפרו לאף אחד.

קריאה: שמרו את זה בסוד.

מאיר שטרית: אולי להיפך.

עפיף אבו מוך: להיפך, גויסתי אז לחודשיים, עובד זמני, אני עוד מעט סוגר ארבע שנים אצלם.

חנא סוייד: הם בטח מסרו את זה בתשקיף, או נתנו את האינפורמציה לבורסה.

עפיף אבו מוך: הבעיה, אני יכול להגיד שאין מדיניות כזו, באמת אין, בין ההנהלות של החברות לא תמצאו מנהל כללי או סגן מנהל כללי או מנהל שיגיד לכם 'אני לא רוצה עובדים ערבים אצלי'.

עפיף אבו מוך: הבעיה היא בדרג הזוטר, שהמנהלים בהיי טק וראשי הצוותים לא מנותקים מהמציאות, הם גדלו על זה ששמים איקס על ערבי.

עפיף אבו מוך: כשהוא מקבל קורות חיים, במידה והבחורה של ה-HR, זו שמסננת, לא יותר מזה, מעבירה לו קורות חיים של מישהו בשם עפיף, או מחמד, או אליאס, או לא משנה, הוא נרתע מזה והרבה פעמים מעדיף לקבל קורות חיים של בחור יהודי ומה עוד שבחור יהודי, לרוב הוא בא עם ניסיון, מה שלא קיים אצל החבר'ה הערבים.

עפיף אבו מוך: יש עוד נתון ממש מעניין שחוויתי על בשרי ולמדתי את זה.

עפיף אבו מוך: יש לא מעט עובדי היי טק יהודים שהם לא בעלי השכלה בתחום, או שלמדו כלכלה, או ביולוגיה, או שלמדו כל מיני מקצועות, מדעי המדינה או לא יודע מה, שאני לא מזלזל בזה חלילה וחס, אבל אם אתה בתור מנהל כן מוכן לקלוט עובד כזה, שלא למד היי טק, לא למד תעשיית ניהול, לא למד מדעי מחשב, לא למד חשמל, רק בגלל שהוא ערבי ואתה כן קולט מישהו שלמד ביולוגיה, עם כל הכבוד, זה לא נקרא מקצוענות.

עפיף אבו מוך: רק בארץ זה נקרא מקצוענות.

עפיף אבו מוך: אם זה היה קורה באירופה, למועמד יהודי, היו קוראים לזה אנטישמיות, אבל בארץ זה נקרא מקצוענות, אני לא רוצה לקלוט מישהו בלי ניסיון.

עפיף אבו מוך: הקטע של המשכורות, זה ממש נתון חשוב.

עפיף אבו מוך: יש הבדל של 30% לפחות בין המשכורת לאותה משרה שהחברה מציעה לעובד ערבי---

קריאה: גם בסאפ?

חנא סוייד: אתה לא חייב לענות.

עפיף אבו מוך: אני אמרתי בתחילת דבריי שאני באתי מטעם עצמי.

מאיר שטרית: השאלה היא, אני אחדד את השאלה, האם העובדה שאתה עובד בסאפ פותח דלת גם לאחרים?

עפיף אבו מוך: אני אגיד לך איך, חבר מביא חבר.

עפיף אבו מוך: אני דאגתי אישית.

עפיף אבו מוך: ..

עפיף אבו מוך: נכון, המספר הוא לא כזה גדול, אבל אני דאגתי להביא שלושה מועמדים עד הראיון, שזו גם משימה לא קלה.

חנא סוייד: לא קיבלו אותם?

עפיף אבו מוך: לצערי לא, מכל מיני סיבות, לאו דווקא זה, כי אני מכיר אישית את המנהלים שבאו לשם, אבל זה כן פותח דלתות.

עפיף אבו מוך: במידה ויש לך עובד ערבי בתוך החברה, זה כן פותח דלתות.

קריאה: גם אצל היהודים, חבר מביא חבר.

קריאה: זה בסדר.

עפיף אבו מוך: אבל היהודי לא יציע מועמדות של בחור ערבי.

חנא סוייד: זו הנקודה, בדיוק.

חנא סוייד: זה ליצור את המאסה הקריטית, כך ש'חבר מביא חבר' יותנע, יתחיל.

חנא סוייד: כי אם אין לך, אז בוודאי אף פעם לא תביא.

עפיף אבו מוך: נחזור לקטע של משכורות.

עפיף אבו מוך: הם יודעים שאין תחלופות לעובד הערבי, או למועמד הערבי.

עפיף אבו מוך: לדוגמה אם המקצוע הזה, סתם, שווה 15 ברוטו, אם היו מציעים לו 10 ו-11, הם יודעים שהוא ייקח את זה.

עפיף אבו מוך: הם יודעים שאין לו אלטרנטיבה והם מנצלים את זה.

עפיף אבו מוך: שמתי לב שמתחילת הדיון אדוני היושב ראש מדבר על הצבא.

עפיף אבו מוך: אני לא חושב שזה תירוץ, כי תראה מה מצב הדרוזים, גם הם לא מצליחים להשתלב בתחום.

מאיר שטרית: ההיי טק?

מאיר שטרית: השאלה כמה יש שלמדו היי טק.

עפיף אבו מוך: תראה בחברה לחשמל.

סמדר נהב: האחוז של דרוזים בהיי טק הוא הכי נמוך.

מאיר שטרית: כמה בוגרים יש אצל הדרוזים בהיי טק?

סמדר נהב: אין לי את המספר, אבל הם לא הולכים ללמוד, כי אין תעסוקה.

סמדר נהב: התעסוקה נותנת אינסנטיב ל---

מאיר שטרית: הצבא שם עובד הפוך.

מאיר שטרית: הרבה מאוד מהדרוזים רוצים דבר אחד, לשרת בקבע, או במשטרה.

מאיר שטרית: רובם אגב משרתים שם.

קריאה: זה הכי בטוח שיש.

מאיר שטרית: החלום של הדרוזי זה לעבוד בקבע, או במשמר הגבול או במשטרה.

סמדר נהב: אבל הוא לא נולד ככה.

חנא סוייד: זה מה שמוכיח ששירות צבאי כשלעצמו זה לא פתרון.

חנא סוייד: יכול להיות דווקא בדיוק ההיפך.

עפיף אבו מוך: חוץ מזה, כל העניין של הרב תרבותיות, להחזיק צוות רב תרבותי ודיוורסיטי, זה רק תורם לעבודה, זה מוסיף צבע לעבודה, כי העבודה בהיי טק היא ממש שוחקת, היא יבשה.

עפיף אבו מוך: כשאתה מחזיק בחדר צוות של כמה אנשים שבאים ממקומות שונים, זה מוסיף צבע וחיים לאופי העבודה ואתה לא מרגיש בשעות העבודה.

עפיף אבו מוך: דבר אחרון.

עפיף אבו מוך: האוכלוסייה הערבית, נכון, אני תמיד מדבר על זה, לא צריך להרים ידיים.

עפיף אבו מוך: בסוף בסוף נגיע איכשהו לאיזה שהוא מנהל שפוי, עם ראש על הכתפיים, שלא מפריע לו שלעובד שלו קוראים עפיף ולא אביב, כמו שהרבה אנשים קוראים לי.

קריאה: אבל אין הרבה מנהלים כאלה, לצערנו.

עפיף אבו מוך: בסוף, אחרי 40 ראיונות הגעתי למנהל שהוא שאל אותי, 'אני מופתע מזה שאתה בוגר טכניון ובא להתראיין למשרה כזו'.

עפיף אבו מוך: הייתי מוכשר מדי.

עפיף אבו מוך: אמרתי לו 'זה המצב, אני רוצה להתחיל לעבוד', אחרי זה התקדמתי והתקדמתי.

עפיף אבו מוך: זה לא בשמים, אבל זה לא קל גם, זה ממש קשה וצריך לירוק דם ולא להתייאש.

עפיף אבו מוך: צריך שגם החברה אצלנו תעודד את זה.

מאיר שטרית: יש סטרט אפים ערבים?

עפיף אבו מוך: יש אינאס סעיד, גליל סופטוור, יש בנצרת.

מאיר שטרית: אנחנו נגיע לשם.

מאיר שטרית: חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, תודה.

איתן כבל: כפי שנאמר, תודה שהעלית את הנושא, אני רק רציתי להסב את תשומת לבכם שבכוונתי, עם חזרתנו מפגרת הקיץ, להקים שדולה בכנסת לנושא ההיי טק, ובכלל זה כמובן כל המגזרים והמגזר הערבי בתוכם.

מאיר שטרית: יש שדולה להיי טק בכנסת כבר.

איתן כבל: לא היי טק, עובדי היי טק.

איתן כבל: זה משהו אחר ואני גם ארצה לדבר איתך על העניין הזה.

איתן כבל: אלה שני דברים שונים לחלוטין, כי מי שנכנס לתוך העולם הזה, שהוא עולם מלא הילה, וכולם רואים את עצמם על פי הסרט 'מסודרים' וכולם מרוויחים וכולם זה, אתה נחשף לעולם לא פשוט, אכזרי אפילו במידה רבה.

איתן כבל: יושב כאן מר צלי גרינברג, שלקח על עצמו להרים בעצם את האיגוד המקצועי של עובדי ההיי טק בתוך המערכת הזו.

איתן כבל: שוב, ככל שאתה נחשף אל העולם הזה, עולות שאלות קשות מאוד וזה לא המקום וזה לא הזמן כדי להרחיב, אבל אדוני היושב ראש, אני אבקש ממך, לאחר הפגרה לקיים דיון בשאלה הזו, היא שאלה מאוד מאוד חשובה ואני מניח שצלי וחבריו גם יגיעו ויציגו את העניין.

איתן כבל: אבל אני רוצה לחזור לעניין הערבי.

איתן כבל: אנחנו פה באמת, אנחנו עכשיו בתקופת המונדיאל, מכדררים ברחבה.

איתן כבל: אתה יודע, מספרים לעצמנו סיפורים וחבר מביא חבר, וסבתא מביאה סבתא.

איתן כבל: חברים יקרים, אדוני היושב ראש, זה רק בהיי טק?

איתן כבל: זו מציאות שמתקיימת בכל, מאז שאני וסאמי, שהיה הסגן שלי באגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית, ועד היום, זו מציאות קשה שמתקיימת בחברה הישראלית, שהולכת ורק מקצינה.

איתן כבל: אז כל פעם אנחנו מעלים איזה עניין אחר וזה בסדר גמור, אם במדינה, אני אומר בפרפרזה, "אם בארזים נפלה שלהבת מה יאמרו אזובי הקיר"?

איתן כבל: אם המדינה עצמה, כבר אדוני היה שר כמה וכמה פעמים, עמד בראש ועדות, חלק מהמשבר של האוזון זה הפרוטוקולים שנכתבו בדיונים פה בכנסת, נאומים במליאת הכנסת, על הצורך שיהיה ערבי, ערבי מחמד, שייכנס לחברת חשמל.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני עצמי העליתי את העניין הזה וחבר הכנסת דב חנין העלה את העניין הזה.

איתן כבל: אתה בא ומבקש מהמגזר הציבורי שיפתח את ה... הרי בסוף איפה זה?

איתן כבל: זה נמצא בראש.

איתן כבל: זה לא קשור לשום דבר.

איתן כבל: אם יבוא עובד ערבי, פלשתיני מרמאללה, ויתברר שהוא איזה גאון, הרי...

איתן כבל: אבל צריך לתת את הצ'אנס הזה בכלל להבין, שיכול להיות, כן, כן, יש ערבים שהם מבינים בהיי טק והם יכולים אפילו להיות מצטיינים בהיי טק, שהם גאונים.

מאיר שטרית: עד 77' החירותניקים לא יכלו לעבוד במדינה.

איתן כבל: זה כמו שאתה נחשף לעניין הזה שאתה מגיע לכל מקום בבתי חולים והרופא הוא ערבי.

איתן כבל: אין כמעט בית מרקחת, בראש העין אתה לא יכול להתחמק---

מאיר שטרית: וגם ברפואה.

קריאה: זה כבר לא מעניין את היהודים.

איתן כבל: זה לא משנה, זה דיון אחר.

מאיר שטרית: חבר הכנסת כבל, זו דוגמה הכי קלאסית.

מאיר שטרית: במערכת הרפואה משולבים הרבה מאוד רופאים ערבים ברמה גבוהה ביותר בכל בתי החולים בארץ.

מאיר שטרית: מספרם בסטודנטים ברפואה בארץ עומד על 20%.

איתן כבל: הרופא האישי שלי הוא חבר שלי ואתה אפילו לא חושב על זה.

דב חנין: ויש הרבה מאוד שלומדים בחוץ לארץ.

מאיר שטרית: ויש חוסר גדול מאוד ברופאים, ולצערי בגלל שהפקולטות לרפואה מצומצמת, הרבה סטודנטים ישראלים, ערבים ויהודים, לומדים בחוץ לארץ.

איתן כבל: נכון, רובם לא מצליחים להתקבל כאן ללימודים.

איתן כבל: לכן אני אומר, אדוני היושב ראש, זה בסדר וזה חשוב, הדיון הזה הוא חשוב, כל דיון שמתקיים, כל לבנה שמונחת על הקיר הזה שנקרא מערכת היחסים בין יהודים לערבים כאן בארץ הקשה הזו, הוא דבר חשוב ומבורך, ואני לא מאלה שחושב שכל פעם שאנחנו מדברים אנחנו משחיתים מלים לריק.

איתן כבל: בסופו של עניין, כל דיון כזה מייצר עוד מעגל התייחסות ועוד מעגל של דברים ואני אומר לכם, ואני אומר את זה לחבריי הערבים, אסור להרים ידיים בעניין הזה.

איתן כבל: כמו שאני אומר את זה, יש "השתלטות" על התחום של הרוקחות, על תחומים בביולוגיה וכימיה, מדעים מדויקים, דווקא איפה שהיהודים אומרים שזה לא מקצוע זוהר, לא מראים אותו בטלוויזיה, אין על זה סרטים, ראית פעם סדרה על כימאי?

איתן כבל: אין לזה משהו שנותן לך---

קריאה: אלכימאי.

איתן כבל: בתוך זה נכנסים לאט לאט ופורצים.

איתן כבל: מה כן אפשר אולי לעשות?

איתן כבל: אולי, אני לא יודע, אני לא חושב שהמדינה תתלהב, היא לא מתלהבת על דברים פחות ממה שאני רוצה להגיד, זה לעודד את היזמות בתחום במגזר הערבי.

איתן כבל: זה הסיפור.

איתן כבל: אם אנחנו נתחיל לדבר עם חברת חשמל ולדבר עם זה ולשכנע ונביא ונתחיל לדבר עם כל בעל מפעל שיפתח את הראש וסיפורים כאלה, עוד אלפי דיונים יתקיימו כאן, אבל אם נצליח, כוועדה, לשכנע את מקבלי ההחלטות לתת במגזר הערבי תמרוץ למי שירצה להקים סטרט אפים מסוגים שונים, להקים בתי תוכנה, להקים אני לא יודע מה, כל אחד במרחב בו הוא מתקיים, אם אתם שואלים אותי, זו אולי, הרי הכל בעירבון מוגבל, אני לא מתיימר להגיד שאני יודע את כל הפתרונות, אבל מההיכרות שלי, יחסית לא רעה, של המגזר הערבי, אני מאוד קרוב למגזר הערבי, וגם מכיר את החברה היהודית ושם את הדברים על השולחן---

סאמי סעיד: זה החברה הערבית ולא המגזר הערבי, מגזר ערבי וחברה יהודית.

איתן כבל: אני בא ממפלגת העבודה.

איתן כבל: קשה להוציא ביום אחד את הכל, לאט לאט, סאמי.

איתן כבל: לכן אני אומר, אם תצא מכאן קריאה, פעם אחת בדקלרציה כלפי מדינת ישראל, כממשלה, לגייס וזה, לא יקרה עם זה כלום, אבל זה יהיה טוב... ואם נבנה מודל של תמריצים ונביא את זה כהצעת החלטה של הוועדה, אולי יהיה מזה משהו.

מאיר שטרית: תודה רבה לחבר הכנסת איתן כבל.

מאיר שטרית: רשות דיבור למר יוסי כותן מצופן.

יוסי כותן: אני רציתי לתת כמה התייחסויות, חבל שחבר הכנסת אלסאנע לא נמצא, הוא דיבר על...

יוסי כותן: הבעיה מתמצאת בעיקרה בחברות ההיי טק או בגזענות, כי שם הבעיה, אני חושב שאנחנו נעשה לעצמנו חיים קלים אם נגיד שזו הבעיה.

יוסי כותן: יש גם בעיה כזו, אבל היא שולית לעניין.

יוסי כותן: עדיין יש פערים שצריך לסגור אותם גם אצל האקדמאים הערבים וזו אחת הנקודות שצופן לקחה על עצמה.

יוסי כותן: בעברי הקמתי מפעל היי טק בעיר שדרות שהתחיל מאפס עד 400 עובדים, היום כבר כמעט 600 עובדים.

מאיר שטרית: הוא קיים עדיין?

מאיר שטרית: איזה מפעל?

יוסי כותן: הוא קיים, ודאי.

יוסי כותן: מפעל של אמדוקס.

מאיר שטרית: מה הם עושים שם?

יוסי כותן: עושים פיתוח תוכנה, בדיוק כמו שעושים במרכז שלם ברעננה ובמרכז בחיפה ובמרכזים אחרים.

יוסי כותן: הניסיון שם לעבוד גם עם אוכלוסייה של הפריפריה היהודית, תושבי שדרות, נתיבות, אופקים, יש הרבה דברים מקבילים, ניסינו וקשה היה לקלוט חלק מהאנשים, עד שהבנו שיש איזה שהוא פער שאפשר לסגור אותו על ידי הכשרה, על ידי הדרכה, זה אנשים שדומים לכולנו.

יוסי כותן: אני רוצה לחזור לנושא של הבוגר הערבי.

יוסי כותן: יש אנשים מוכשרים שמצליחים באופן יוצא מן הכלל להיקלט, ואלה הבודדים שנקלטים בתעשייה.

יוסי כותן: עדיין, אני חושב שיש דרך לסגור חלק מהפערים, לאו דווקא הטכנולוגיים, חלק אישיותיים, דיברנו פה שאנשים ניגשים לראיונות, מי שכבר מצליח להגיע, לא עומד בראיון.

יוסי כותן: יש דרכים איך להכין אותם, כמו שילד יהודי עבר, התנסה במשך החיים שלו בהרבה ראיונות, יש לו רול מודלס, אנשים שעובדים בתעשייה, אחים, חברים שיוצרים את הקשרים.

יוסי כותן: אני רוצה לחזור לנקודה שאלסאנע התחיל בה, אני חושב שדווקא תמיכה בגופים כמו צופן שיכולים להקל על הבוגר האקדמאי הערבי, בוגר האוניברסיטה, בתחומים האלה, לסגור את אותו פער ולעזור לו להיקלט בחברות היי טק.

יוסי כותן: אני רוצה לתת דברים שהתייחס אליהם חבר הכנסת איתן כבל ונקודה מסוימת שכן אפשר לצאת ממנה פה בקריאה.

יוסי כותן: הוזכרה פה העובדה שניסו להגיע ל-6% עובדים ערבים במשק הציבורי והממשלתי, אתה, חבר הכנסת שטרית, דיברת על 8%, נדמה לי.

יוסי כותן: יש כלי, היום הממשלה או מדינת ישראל מוציאה עבודות בסדרי גודל של מיליארדים לחברות לביצוע, מה שנקרא מיקור חוץ, אחר יקרא לזה הפרטה, מוציאים עבודות לחברות בצורה של מכרזים בסדרי גודל אדירים.

יוסי כותן: יש המון התניות, יש המון תחרות של חברות ההיי טק לקבל את העבודה הזו ויש להן הרבה מאוד התניות שקשורות בתחומים מקצועיים.

יוסי כותן: צריכים שאחת ההתניות תהיה העסקת, 10%, 12%, 15% ערבים.

יוסי כותן: הם יעמדו בזה, הם רוצים את העבודה, הם מרוויחים הון על זה והם יעמדו בזה.

יוסי כותן: כשהייתי בשדרות גם קיבלתי סיוע מהמדינה, בתנאי ש-80% מהעובדים יהיו תושבי הנגב.

יוסי כותן: כשהייתי ב-75% לא קיבלתי גרוש, כשהייתי ב-79% לא קיבלתי גרוש, כשהגעתי ל-80%, דאגתי שאנשים או יעברו לגור בנגב, או לקלוט אנשים מתוך הנגב, אז התחלתי לקבל את הסיוע.

יוסי כותן: אותו דבר.

יוסי כותן: צריכה לצאת מפה קריאה לחשב הכללי, לשר האוצר, להתנות כל מכרז שיוצא בתחום של פיתוח תוכנה אחוז מסוים של ערבים, ואפשר לעמוד בזה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: אני מברך על קיום הדיון הזה, מברך על יוזמתו של חברי, חבר הכנסת דר' חנא סוייד, אני חושב שהנושא הוא מאוד חשוב ואני כמובן מברך את כל הנוכחים, את החומרים ואת הסקירות שאנחנו שמענו.

דב חנין: אדוני היושב ראש, הסוגיה היא סוגיה מאוד חשובה וגם מאוד מאוד חמורה.

דב חנין: מה שקורה, במבט יותר רחב, הוא שאנחנו נמצאים בארץ הזאת במצב שבו החברה היהודית הולכת ונעשית לחברת היי טק בהרבה מאוד מובנים, והחברה הערבית לא נעשית לכזאת, עם כל ההישגים של האנשים שנמצאים פה ואני מאוד מעריך את כל מי שמצליח בכל זאת להשתלב ולהגיע.

דב חנין: לדברים האלה יש השלכות ומשמעויות מאוד גדולות, לא רק חברתיות כלכליות, אלא גם משמעויות תרבותיות, מבחינת כל ההתפתחות של המערכת החברתית בארץ.

דב חנין: לכן הסוגיה היא סוגיה שמחייבת טיפול מאוד מקיף ומאוד רחב.

דב חנין: אני, אדוני היושב ראש, רוצה להציע הצעה שאולי תתרום למעשיות של הדיון.

דב חנין: זה כמובן דיון מהיר והוועדה, מן הסתם, כמו בדיון מהיר, תסכם את הדיון ותציג מסקנות בפני מליאת הכנסת ואני בעד זה, אבל אני מציע לך, אדוני היושב ראש, לשקול להתייחס לנושא הזה לא כנושא לדיון, אלא כנושא לתהליך שאותו הוועדה צריכה ללוות ותהליך כזה צריך לכלול שורה של דיוני המשך שצריכים להתבצע עם הגורמים הרלוונטיים כדי באמת לייצר פה דיאלוג ולבדוק את האפשרויות של צעדים אופרטיביים מצד גורמים שונים, גם של המדינה וגם מחוץ למדינה.

דב חנין: הועלתה פה הצעה, למשל, להזמין לישיבה את החשב הכללי, אולי גם את שר האוצר, כדי לבחון איך המדינה במכרזים ובדרישות שלה מספקים יכולה לעודד שינוי בתחום הזה.

דב חנין: אני חושב שצריך לעשות דיון עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, על מדיניות התמריצים שלו.

קריאה: היום המכרזים של החשב הכללי לא מאפשרים התחרות במכרזי המדינה.

קריאה: החברה הערבית היום לא יכולה, דרישות הסף הן ככה שאף חברה ערבית בארץ לא יכולה להתחרות במכרזים של המדינה.

מאיר שטרית: מה הדרישות?

סמדר נהב: גודל חברה.

סמדר נהב: זה משאיר את השחקנים הגדולים הרגילים.

מאיר שטרית: אם המכרז הוא גדול מאוד, את לא יכולה לקחת חברה קטנה.

איתן כבל: זה דיון לא רק בעניין של---

מאיר שטרית: יש כלים לכאן ולכאן.

מאיר שטרית: את רוצה לעשות מכרז לפיתוח תוכנה למשרד שהיא ענקית ויכולה לעשות חברה מרמת פעילות מסוימת, עם איקס עובדים, את לא יכולה לעשות את זה מלאכותי, להגיד לחברה קטנה לעשות את זה, אז התוכנה לעולם לא תתפתח.

דב חנין: אדוני היושב ראש, ההערה שלך בדיוק מלמדת למה צריך לעשות את הדיון הזה.

דב חנין: גם חברת גוגל, במקרה קראתי על הימים הראשונה, זה מפתיע לשמוע אבל היא לא התחילה כחברת ענק.

מאיר שטרית: שני אנשים.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: גם פייסבוק.

מאיר שטרית: מאה אחוז, זה סטרט אפ, לכן שאלתי מה קורה מבחינה זו במגזר הערבי.

דב חנין: לכן אני אומר שישנם בוודאי נושאים וישנם מכרזים שבהם הצרכים מחייבים חברה ענקית עם יכולות עצומות וישנם תחומים אחרים.

דב חנין: לכן אני מציע לקיים את הדיון הזה, להזמין את שר האוצר, להזמין את החשב הכללי, ולבחון את התחומים השונים, איך המדינה מתייחסת.

דב חנין: אני חושב שמה שנאמר פה, על ידי מר פטרושקה קודם, משקף חלק מסוים מההתייחסות של המדינה.

דב חנין: יש חלק מסוים שהוא התייחסות מפלה, אבל יש חלק מסוים שהוא פשוט התייחסות שאיננה רואה את הפרטמטר הזה ואת הצורך להתייחס אליו בצורה רצינית ואז לא מסתכלים על זה.

דב חנין: כשמקבלים את ההחלטה על המכרז לא שואלים, 'איפה הערבים בתמונה', לא שואלים את השאלה הזאת בכלל.

דב חנין: אז משרד האוצר, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ואני הייתי מציע להזמין לדיון את שר המדע, כדי לבחון גם את השאלה של מעורבות האקדמיה.

דב חנין: האקדמיה ומערכת ההיי טק נמצאים בקשרים מאוד חזקים ואני חושב שפה יש חשיבות גם לעמדתו של משרד המדע והטכנולוגיה, גם למעורבותו, גם לאולי איזה תכנית שהם יכולים להכין בתחום הזה.

דב חנין: אני חושב שצריך לקיים דיון כזה גם עם שר החינוך.

דב חנין: בכל הנושא של ההכשרות והיכולות שניתנות במערכת החינוך בערבית, מערכת החינוך צריכה לתת תשובה לעובדה שבקרב הציבור היהודי ישנה לחלק גדול מהאנשים הכשרה נוספת על מה שהם מקבלים במערכת החינוך הממלכתית של ישראל והיא הכשרה שניתנת במערכות של הצבא.

דב חנין: הערבים לא מקבלים את ההכשרה הזאת.

איתן כבל: אני יכול להתפרץ לדברים שלך, חבר הכנסת חנין?

איתן כבל: אני רוצה לעזור לך.

איתן כבל: מה מדאיג אותי?

איתן כבל: אתה אומר דברים נכונים לחלוטין, אבל מההיכרות של הבית הזה, אתה לוקח אותנו ליפול בפח של עוד פעם אותה מערכת שממילא לא מתכוונת.

איתן כבל: גם כשאתה כבר מחוקק לה חוקים, כבר נותן לה את הכל, את כל מה שאתה רוצה, היא לא עושה.

איתן כבל: מה אני מנסה לומר?

איתן כבל: אם נלך, נלך בצורה יותר קיצונית.

איתן כבל: במקום לקיים את כל הדיונים ולעשות את כל זה, נביא מפה הצעת החלטה, ואנחנו נגדיר מה הן השתיים-שלוש נקודות, אם לא, אני אומר לך, שר המדע, נו, סגן מפקד חוליה מצומצמת הוא בקושי פה.

איתן כבל: אני מכבד אותו, אבל הוא בקושי משפיע על עצמו.

דב חנין: כן, אני מניח שאתה צודק בעניין השר הזה, אבל אני רוצה בכל זאת לומר, אני בעד, אני בעד שנקבל החלטה.

דב חנין: אם הוועדה יכולה לקבל החלטה מעשית---

מאיר שטרית: השר בממשלה הקודמת ראלב מג'אדלה.

איתן כבל: אלפי ערבים השתלבו בהיי טק.

מאיר שטרית: זה מה שרציתי לשאול, האמנם?

דב חנין: אני בהחלט בעד לקבל החלטה.

דב חנין: אם הוועדה מסוגלת לקבל מערכת של החלטות מעשיות, אני בעד זה, אני רק אומר שדיונים כאלה יש בהם איזה שהוא אפקט של התנעת מהלך.

דב חנין: אתה מזמין את השר, מגיע הצוות הבכיר של המשרד שלו, עולה נושא שלדעתי בכלל לא קיים באג'נדה, או אם הוא קיים, הוא נמצא בתחתית סדר העדיפויות.

דב חנין: אנחנו, כוועדה של הכנסת, יכולים להתניע את התהליכים האלה על ידי קודם כל השארתם כל הזמן על השולחן ודרישה מגורמים ממשלתיים ומקצועיים בתוך המערכת הממשלתית לתת תשובות ודיאלוג שנמשך וכל הזמן מאתגר את המערכת הזאת ולא נותן לה בעצם להתייחס לסוגיה כאיזה שהיא סוגיה חד פעמית, שבה, בסדר, אמרנו, אז יהיה כנס, כולם דיברו, בירכנו אחד את השני, טפחנו אחד על שכמי השני ושכחנו מהשאלה עד לשנה הבאה, כשיהיה עוד כנס כזה.

דב חנין: אנחנו חייבים לייצר איזה שהוא תהליך קבוע שבו המערכת כל הזמן מתאתגרת על ידי השאלות האלה וצריכה לספק תשובות וצריכה להתייחס וצריכה לתת תשובות לשאלות שלנו ולהציע הצעות משלה ואולי להתייחס להצעות שלנו וכדומה.

דב חנין: לבסוף, אדוני היושב ראש, אני חושב שישנם כמה נושאים שמחייבים אותנו לחשוב בכיוון של חקיקה.

דב חנין: אם אנחנו רוצים לייצר מנגנוני העדפה מחייבים, כמו שעשינו, אגב, בנושאים אחרים, אז יש מקום לחשוב, יש לי כמה רעיונות, אבל הם לא עד הסוף מגובשים, צריך לבחון את הדברים, אבל צריך לבחון איפה הכנסת מתערבת, לא כגורם מלווה, אלא כגורם מחוקק ומגדיר את כללי המשחק.

דב חנין: תודה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

חנא סוייד: יש לי שאלה, אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: הוזמנו, עד כמה שאני יודע, משרד ראש הממשלה, משרד המדע, משרד האוצר, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, יש נציגים של המשרדים?

מאיר שטרית: משרד המדע, אני רואה פה.

מאיר שטרית: ממשרד ראש הממשלה יש פה מישהו?

קריאה: יש כאן ממשרד ראש הממשלה.

מאיר שטרית: מי מהרשות לפיתוח כלכלי?

מאיר שטרית: יש.

מאיר שטרית: נגיע אליך.

חנא סוייד: אולי להם יש משהו להגיד.

מאיר שטרית: תיכף, ניתן להם רשות דיבור.

בצלאל גרינברג: אני מהתאחדות עובדי תעשיות העילית, האיגוד המקצועי של עובדי ההיי טק, ביו טק, ביו טק, לינטק וכולי.

בצלאל גרינברג: ראשית, אני מצטרף למחמאות כבוד היושב ראש.

בצלאל גרינברג: באמת החוברת הזאת, שנעשתה במרכז המחקר והמידע, מכילה את כל המידע הרלוונטי בתמציתיות ובבהירות, ואני מבקש להתייחס למספר סוגיות ואני אתחיל דווקא מהחלק הקודר, אם כי הוא מצומצם בתעשייה הזו וזה באמת האפליה.

בצלאל גרינברג: בתעשיית ההיי טק בעיקר, ובכלל ובתעשיות העילית, קיימת אפליה גם על בסיס גיל, גם על בסיס מין וגם על בסיס גזע.

בצלאל גרינברג: זה נכון שהם מעדיפים אדם שקורות החיים שלו הם אמנם עם ניסיון מועט, אבל גילו צעיר יותר, כלומר הוא מסוגל מבחינת התדמית והרעיון של מי שמקבל את קורות החיים שלו במשאבי אנוש, לתת תפוקה גדולה יותר, שזה אדם שעדיין לא מחויב למשפחה, לפחות ברמה הרעיונית, ולכן מסוגל להישאר יותר שעות במקום העבודה, וגם אם האדם הוא יהודי, כלומר אותו יוצא 8200 שעכשיו מנהל חברה, או אותם מנהלי משאבי אנוש שיצאו מתחום הצבא, ומקבלים לידיהם קורות חיים שונים, יעדיפו, באופן טבעי, מועמד יהודי.

בצלאל גרינברג: עם זאת, תעשיית ההיי טק עובדת על מצוינות וברמה של המצוינות מחפשים את האנשים המתאימים ביותר תמיד לתפקיד המוגדר ומהניסיון שלי ומההבנה שלי ומה שאנחנו בודקים, אמנם קיימת אפליה, אבל האפליה הזו היא פחותה ביחס לרצון להביא את המועמד המתאים ביותר למקום הנכון.

קריאה: לא נכון.

בצלאל גרינברג: אני מגיע מהשטח ואני נותן את מה שאני רואה.

בצלאל גרינברג: כל אחד יכול להסכים, לא להסכים, להחליט, לא להחליט, אבל זה מה שאני רואה וזה מה שאני נותן.

בצלאל גרינברג: מהנתונים שמוצגים כאן, שהם גם הנתונים שנמצאים בידינו, ניתן לראות שהפנייה במגזר הערבי למקצועות המדעים המדויקים עומדת על 6.8% מתוך אלה שמגיעים להשכלה גבוהה בכלל, ומתוכם, אם אנחנו מנתחים, רק 2% עד 3% מתוך אלה שמגיעים ללמוד במקצועות של המדעים המדויקים מגיעים למדעי המחשב.

בצלאל גרינברג: כלומר מלכתחילה אנחנו מדברים על מספר מאוד מאוד קטן של אנשים שיהיו אחר כך דורשי עבודה.

סמדר נהב: אבל למה?

סמדר נהב: כי אין עבודה.

סמדר נהב: המעגל הסגור.

בצלאל גרינברג: יפה, אז אני חושב שכדי להגדיל---

אבי ענתי: למה רק מדעי המחשב?

אבי ענתי: זה ההיי טק?

בצלאל גרינברג: כדי להיכנס לתעשיית ההיי טק, בעיקר כשאנחנו מדברים על מסות, לא על תפקידים ספציפיים כאלה ואחרים.

בצלאל גרינברג: ..

בצלאל גרינברג: כדרך אגב, גם במתמטיקה וגם בפיזיקה יש עבודות בתחום ההיי טק לטובת כל המגזרים, אבל החלק הזה הוא מאוד מזערי וקטן, ולכן כשאתה מסתכל על דרישות העבודה, ואפשר לעשות את זה בבדיקה מאוד פשוטה, על ידי פתיחת מודעות דרושים, אתה רואה את הניסיון ואת ההשכלה הנדרשת, וכשאנחנו מדברים על מסות, המסה העיקרית היא של מי שהוא בוגר מדעי המחשב.

בצלאל גרינברג: כשאנחנו מסתכלים על זה, כדי להגדיל את כמות דרישות העבודה, אני חושב שהדבר הרלוונטי, וכבוד יושב ראש הוועדה הוא אדם פרקטי ואוהב דברים מעשיים, אז אני מתכוון להגיע אליהם, יש שני דברים שבעזרת כבוד השר לשעבר, חבר הכנסת איתן כבל, אנחנו משתדלים לקדם, וכאן אין איזה שהיא המצאת גלגל, אלא זה משהו שקיים.

בצלאל גרינברג: בארצות הברית ובצרפת קיימים חוקים ותקנות שמחייבים כל חברה שמבקשת להתמודד במכרז ממשלתי להציג אחוזים של מגזרים שעובדים אצלה.

בצלאל גרינברג: לדוגמה במכרז שכבוד יושב ראש הוועדה קידם במשרד הפנים, של HP, מי שרצה להתמודד היה צריך להציג, לצורך העניין, אם אנחנו מסתכלים על בסיס האוכלוסייה, 20% מכח העבודה לטובת הפרויקט הספציפי הזה יהיו מהמגזר הערבי.

בצלאל גרינברג: זה קיים בארצות הברית, זה קיים בצרפת, ואלה הם דברים שאפשר להחיל אותם גם כאן, באמצעות חקיקה.

בצלאל גרינברג: דבר נוסף, אפשר לעודד דרישות עבודה כדי לקדם גם את האוכלוסייה הזו ללכת וללמוד את המקצועות הללו ובסופו של דבר לעבוד בהם על ידי פרויקטים לעידוד תעסוקה.

בצלאל גרינברג: כמו שעשו עם אינטל בקרית גת, אפשר לעשות אינטל באזור פריפריאלי של המגזר הערבי.

מאיר שטרית: צריך שאינטל כזה יבוא.

בצלאל גרינברג: נכון, צריך שאינטל כזה יבוא.

בצלאל גרינברג: כשהממשלה נותנת מיליון דולר לעובד, אינטל תגיע לכל מקום שהממשלה תגיד לה להגיע.

בצלאל גרינברג: וגם HP וגם כל אחד אחר.

בצלאל גרינברג: ברגע שעובד מתומחר על ידי מיליון דולר, כמו שאינטל מבקשת כרגע ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אני מניח שהיא תגיע לאן שהממשלה תגיד לה להגיע.

סמדר נהב: זה, אגב, המלצה שלנו להקמת---

מאיר שטרית: אני אומר בצער שמספר החברות הגדולות שבאו לישראל בעשור האחרון הוא כמעט אפס.

מאיר שטרית: אפס.

סמדר נהב: גוגל, יאהו, מייקרוסופט.

מאיר שטרית: כמה אנשים עובדים בגוגל מהארץ?

מאיר שטרית: עשרה אנשים, עשרים איש?

סמדר נהב: לא, לא, לא, מאות כבר.

מאיר שטרית: גוגל לא קיבל שום תמריץ מהמדינה.

מאיר שטרית: אני מדבר על מפעלי היי טק של ייצור, לא של תוכנה.

מאיר שטרית: מפעלי היי טק.

מאיר שטרית: אינטל מייצר.

מאיר שטרית: למה נתנו לאינטל?

מאיר שטרית: כי הוא באמת מעסיק אלפי אנשים והוא מייצא ומכניס למדינה חזרה את כל הכסף שהוא מקבל פי כמה וכמה.

קריאה: הולכים להודו.

מאיר שטרית: לצערי הרב היום חברות גם ישראליות הולכות למזרח הרחוק.

קריאה: גם המחיר הוא יותר זול.

מאיר שטרית: בסדר, לזה יש בסוף מחיר, כי בסוף הדרך כל אלה שהולכים למזרח---

איתן כבל: עד שבמדינת ישראל לא יהיה תו איכות, ואני חושב על זה ואני עובד על זה באופן אישי---

מאיר שטרית: למה אינטל בא לפה ולמה חברות פיתחו פה את כל מרכזי המחקר שלהם, כמו מייקרוסופט ואחרים?

מאיר שטרית: כי יש פה יתרון יחסי מבחינת היכולת והידע, וצר לי לראות שלא משתלבים באותם מרכזים אנשים גם מהמגזר הערבי.

מאיר שטרית: הנקודה היא איך מביאים את זה לשם.

מאיר שטרית: זה שאתה אומר 'אני אביא את חברת גוגל', זה דיבורים באוויר, אף חברה לא עומדת בשער ולא דופקים על הדלתות ואף אחד לא הולך להציע מיליון דולר לעובד, אין אופציה כזו בכלל, רק חברות שמחזירות לך על כל מיליון שלושה מיליון, אז אולי יתנו להם מיליון.

מאיר שטרית: זה לא עובד ככה.

מאיר שטרית: אם להיות ריאלי, אין שום סיכוי, אני לא רואה בדרך, לצערי, אני אומר בצער...

מאיר שטרית: ישבנו פה בישיבה עם תעשיות ההיי טק, אין חברות גדולות היום, חברות עוגן, שבאות, בעשור האחרון כמעט אף אחד לא בא.

מאיר שטרית: כל החברות הגדולות נמצאות הרבה שנים אחורה, ולצערי הרב זה לא קורה סתם, יש לזה סיבה.

מאיר שטרית: יש תחרות גדולה מאוד בעולם על תעשייה.

קריאה: מהנדס ישראלי הוא יותר יקר, אין מה לעשות.

מאיר שטרית: אתה משלם בארץ שכר עבודה שהוא פי עשר יותר ממה שאתה יכול לשלם בהודו או בסין.

מאיר שטרית: נגיד שיש לך אחוז אחד מצטיינים בסין, אחוז אחד, יש לך מתוך מיליארד 300, מספיק שיש להם אחוז מצטיינים, אתה מדבר על עשרות אלפים מהנדסים שמוכנים לעבוד בכלום.

מאיר שטרית: לכן כל החברות עוברות, לא רק מהארץ, מכל העולם, המון חברות עוברות למזרח הרחוק ומעבירות לשם את התעשייה, את המחקר, את הפיתוח, ולאחרונה גם את---

בצלאל גרינברג: חלק מהם גם מחזירים, כבוד היושב ראש, כי שם הם לא מקבלים את האיכות הרצויה כפי שהם היו רוצים, אבל יש דברים מסוימים שאכן הם---

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך---

מאיר שטרית: האייפד של אפל מיוצר כולו בסין.

בצלאל גרינברג: כן, אבל היי טק זה לא רק ייצור, היי טק זה גם תכנות, זה גם פיתוח, זה גם מחקר, זה דברים מהסוג הזה.

מאיר שטרית: הם עושים את זה, היום עושים את זה גם שם.

בצלאל גרינברג: עושים, נכון, אבל לא באותה איכות, אבל זו גם באמת אחת הבעיות של המגזר הערבי ושל עובדי ההיי טק במגזר הערבי, מכיוון שכיום, וגם בנתונים שאתם יכולים למצוא חוברת זה נמצא---

מאיר שטרית: אם הערבים צריכים לחכות עד שיבוא מפעל אינטל לארץ, זה יהיה רע מאוד.

בצלאל גרינברג: הם צריכים להתמודד עם דברים וקשיים נוספים ואחד מהקשיים זה באמת המצב של ההיי טק היום במדינת ישראל.

בצלאל גרינברג: הוא נמצא בשפל חסר תקדים.

בצלאל גרינברג: יש לנו כ-250,000 עובדים כיום ויש עוד כ-100,000 דורשי עבודה ופרילנסרים שמחכים לכל משרה שנפתחת.

בצלאל גרינברג: ולא סתם מר אורני פטרושקה ציין כאן שעל כל משרה שהוא בדק הוא מיין אלפי קורות חיים, ואם בתוכם אנחנו נכליל גם את השיקול של אותו מועמד ערבי שנניח נכנס לאותו מאגר של אלפי קורות חיים, אז מלכתחילה הסיכויים שלו קלושים ויותר מכך, רוב האנשים שנכללים באותם קורות חיים, באותה מועמדות, הם אנשים בעלי ניסיון והשכלה שמתאימים יותר מאותו מועמד ערבי, לצערנו, כי המגזר הערבי החל מאוחר יותר להיכנס לתחום ההיי טק ועדיין לא צבר את הניסיון המספיק לחלק מהעבודות.

בצלאל גרינברג: זה כמובן לא מכליל את כולם, אבל אני מדבר בהכללה, כדי לאפיין את הבעיה.

בצלאל גרינברג: אני חושב שההמלצה, זה לא פתרון, אבל כחלק מהפתרון, של חברת הכנסת זוארץ, להכין איזה שהוא אוגדן לטובת הנושא הזה, בשילוב עם תמריצים ודברים נוספים שעלו כאן, בהחלט יכול להיות משהו אפקטיבי.

מאיר שטרית: מנציגי משרדי הממשלה יש מישהו שרוצה לדבר?

מאיר שטרית: הרשות לפיתוח כלכלי?

מאיר שטרית: בבקשה.

מאיר שטרית: במגזר הערבי.

מאיר שטרית: איפה הייתם ומה עשיתם?

מאיר שטרית: מר מסאלחה, אני רוצה לציין שיש החלטות ממשלה, שאני מקריא אותן.

מאיר שטרית: במרץ 2010 התקבלה החלטת ממשלה על תכנית חומש לפיתוח כלכלי של ישובים במגזר המיעוטים, זו החלטה 1539, בתקציב כולל של 778.5 מיליון שקלים, מהם 398 מיליון שקלים תוספת תקציב והשאר בתקציבי המשרדים.

מאיר שטרית: בין סעיפי ההחלטות שהתקבלו כתוב, סעיף 26, שעניינו 'הכשרה והסבה מקצועית לבעלי השכלה תיכונית והשכלה אקדמאית', קובע כי הרשות לפיתוח כלכלי תגבש, בשיתוף עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, נציגי תב"ת (תנופה בתעסוקה), מיזם משותף לממשלה ולג'וינט, נציגי אגף התקציבים במשרד האוצר, תכנית הכשרה מקצועית המבוססת על מתן שוברים לבעלי השכלה על תיכונית ובעלי השכלה אקדמאית למקצועות נדרשים בשוק העבודה.

מאיר שטרית: התקציב המיועד לכך 30 מיליון שקל.

מאיר שטרית: סעיף 27, תחת הכותרת 'יזמות עסקית', קובע כי תגובש תכנית להקמת חממות עסקיות אזוריות לעידוד יזמות.

מאיר שטרית: התקציב המיועד לכך 10 מיליון שקלים.

מאיר שטרית: מדובר על כל המגזר הערבי.

מאיר שטרית: סעיף 28, תחת הכותרת 'חממה תעשייתית', קובע כי תופעל חממה תעשייתית בתקציב של 5 מיליון שקלים מתקציב משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, עבור יזמים ובעלי עסקים מקרב כלל אוכלוסיות המיעוטים, אשר השלימו את שלב ההיתכנות הטכנולוגית.

מאיר שטרית: הקראתי רק את אלה.

מאיר שטרית: מדובר על מרץ 2010, השאלה שלי, האם משהו מתוך ההחלטות האלה קורה, מתממש, או שהנייר סובל הכל?

קריאה: היו 4 מיליארד פעם.

מאיר שטרית: לא, זה דבר אחד, זה לא שייך להיי טק.

אברהם מיכאלי: כל זה מעבר לתקציב של ההשכלה הגבוהה, ששם כרגע יש---

מאיר שטרית: זה לא קשור, זה תקציב מיוחד שהממשלה אישרה.

אברהם מיכאלי: זה לא קשור בכלל, זה מה שאני אומר, זה מעבר.

מאיר שטרית: לכן אני שואל, מה קרה עם התקציבים האלה, מה קורה, מתרחש משהו, קורה משהו?

מאיר שטרית: בבקשה.

מג'יד מסאלחה: זו בדיוק הסקירה שאני תכננתי לעשות.

מג'יד מסאלחה: רציתי לעשות סקירה קצרה על הצעדים שאנחנו עושים היום, כרשות לפיתוח כלכלי במשרד ראש הממשלה, אבל הערה קצרה בהתחלה, לגבי מה שאמרתם על השירות הצבאי, גם כבוד היושב ראש וגם חבר הכנסת איתן כבל.

מג'יד מסאלחה: אני קצין במילואים, אני דרוזי, אני יכול להגיד לכם, גם לגבי ההערה של מר עפיף אבו מוך, אני כלכלן, קצין מצטיין, סרן במילואים, ואני אומר לכם, המגזר הציבורי שם פס על כל זה.

מג'יד מסאלחה: אני מתנצל שאני מדבר ככה, אבל גם אני ניסיתי להתקבל במגזר הציבורי, ללא הצלחה יתרה.

מאיר שטרית: הנה, התקבלת.

מג'יד מסאחלה: סליחה, במגזר הפרטי.

מאיר שטרית: איפה ניסית?

מאיר שטרית: באיזה מקומות ניסית?

מג'יד מסאלחה: בכל מיני חברות.

מג'יד מסאלחה: הייתי בשני ראיונות שהגעתי לשם דרך חברים שהיו איתי בצבא ולא הצלחתי להתקבל לשם.

מג'יד מסאלחה: זה לגבי השירות הצבאי.

מג'יד מסאלחה: אני גם יכול להצטרף למה שהוא אמר, שאפשר גם למצוא בהיי טק עובדים יהודים שלא עשו שירות צבאי.

מג'יד מסאלחה: אני בטוח שיש הרבה כאלה, דרך אגב.

מג'יד מסאלחה: לכן אין הרבה קשר בין שירות צבאי לבין השתלבות במגזר הפרטי.

עפיף אבו מוך: יותר מזה, הקטע של המצוינות.

עפיף אבו מוך: אתה יכול למצוא הרבה עובדי היי טק יהודים שהם בינוניים ומטה, שאני לא הייתי שם אותו בדוכן פלאפל אפילו.

דב חנין: פלאפל זה תחום מאוד מקצועי, אני אומר לך מניסיון.

דב חנין: להכין פלאפל לא כל אחד יודע.

מאיר שטרית: פלאפל טוב, אתה מתכוון.

מג'יד מסאלחה: זה לגבי זה.

מאיר שטרית: עכשיו תגיד לנו מה עשיתם ברשות מאז ההחלטות האלה.

מג'יד מסאלחה: קודם כל ב-21.3 האחרון התקבלה החלטת הממשלה 1539, יש שם כל מיני סעיפים שמדברים על עידוד תעסוקה.

מג'יד מסאלחה: קודם כל יש איזה שהוא דגש לשילוב אקדמאים ונשים בעולם העבודה, בדגש על נושא ההיי טק.

מג'יד מסאלחה: נושא מסלול התעסוקה.

מג'יד מסאלחה: זה לא כל כך קשור לתכנית, אבל אנחנו כן מרחיבים את הנושא.

מג'יד מסאלחה: אנחנו גם מרחיבים את המענקים לתחום ההיי טק.

מאיר שטרית: מה עם השוברים של 30 מיליון שקל?

מג'יד מסאלחה: אני אגיד לזה.

מג'יד מסאלחה: יש קרן השקעות משותפת לממשלה ולמגזר הפרטי, מטרתה בין היתר גם לעודד יזמי היי טק במגזר הערבי.

מג'יד מסאלחה: שולחן עגול עם חברות היי טק שמטרתו לשלב עובדים ערבים בחברות היי טק.

מג'יד מסאלחה: שיתוף פעולה עם משרד האוצר בנושא הבאת מפעלים, או ניצול היתרון היחסי של המגזר הערבי על פני מדינות אחרות בסביבה, בנושא היי טק.

מג'יד מסאלחה: לגבי הכשרה מקצועית ולגבי התכנית שלנו.

מג'יד מסאלחה: בתכנית מדובר על שוברי תעסוקה של 30 מיליון שקלים ועל הקמת חמישה מרכזי הכוון תעסוקתי והנגיעה שלהם להיי טק, קודם כל בנושא הכשרה מקצועית זה הרחבה של הקורסים שקיימים היום באגף להכשרה מקצועית, הרחבה לתחומים נוספים בהיי טק.

מג'יד מסאלחה: אין היום כמעט קורסים למקצועות היי טק באגף להכשרה מקצועית.

מאיר שטרית: לא צריך, בחוץ, הם עושים.

מאיר שטרית: רק אין להם כסף לשלם.

מאיר שטרית: אז אם אתם נותנים שוברים לאנשים שרוצים ללמוד היי טק, הם יילכו אצלם והם ישלמו בשוברים האלה.

מג'יד מסאלחה: יפה, אבל זה אמור להשתלב, עמותות כמו צופן אמורות להשתלב בעניין של השוברים במרכזי ההכוון התעסוקתי.

מג'יד מסאלחה: אוקי?

מאיר שטרית: לא אוקי.

מאיר שטרית: אני לא מבין למה זה מסובך.

מאיר שטרית: סלח לי שאני תכליתי, הממשלה החליטה לתת 30 מיליון שקל שוברים, אני הייתי רוצה להיות פקיד שיש לו ביד 30 מיליון שקל וכל ערבי שמבקש לעשות הכשרה מקצועית, אומר 'השובר שלי שווה 5,000 שקל', נגיד, 'אדוני, הנה שובר, עזוב את בית הספר, אנחנו נשלם לבית הספר ישירות'.

סמדר נהב: זה נקרא לפשט הליכים.

מאיר שטרית: אז אני יודע שזה נעשה.

מאיר שטרית: כל עוד שנעשה מרכזי הכוון וזה וזה, לא יקרה כלום.

מאיר שטרית: אני מכיר את הממשלה, תאמין לי, הנייר של הממשלה סובל הכל, וכבר הייתי בממשלות שהחליטו אלף החלטות, אם אין מישהו שלוקח את זה ליד ומפעיל את זה ורץ אחרי דבר דבר, לא יקרה כלום מזה.

מאיר שטרית: יש לך פה כר עצום.

מאיר שטרית: אם יש 30 מיליון שקל, אם באמת הממשלה התכוונה למה שכתוב פה ויש לה תקציב של 30 מיליון שקל, אין סיבה בעולם שלא יתנו את זה לך, אתה ראש הרשות לפיתוח כלכלי במגזר הערבי, לך, שתגיד 'אדוני, אני עכשיו נותן שוברים, מפרסם בכל המגזר הערבי, בכל העיתונים, תדעו לכם, ממשלת ישראל החליטה לטפל במגזר הערבי בתחום ההיי טק.

מאיר שטרית: כל מי שרוצה הכשרה מקצועית בהיי טק, תפדאל, יבוא, נותנים לו שובר', קדימה הפועל, ונראה איך זה יעבוד.

מאיר שטרית: יכול להיות שיהיו רק אלף פונים, אז נראה את האלף האלה עובדים, אז יהיה לכם ניסיון, אחרי שנה אתה יכול להסיק מסקנות, להגיד, זה הצליח, זה לא הצליח, כמה מהם השתלבו בעבודה, כמה מהם לא השתלבו בעבודה.

מאיר שטרית: אם תמשיכו לחפש כל מיני תכניות, לא יקרה כלום בעניין הזה.

מג'יד מסאלחה: ה-30 מיליון שקל הם קודם כל לכל ההכשרה המקצועית, בסדר?

מאיר שטרית: לא, כתוב פה היי טק.

מג'יד מסאלחה: לא, אז זה לא נכון.

מאיר שטרית: זה מה שכתוב לי בדוח המחקר.

מג'יד מסאלחה: ה-30 מיליון שקל הם להכשרה מקצועית בכלל, הם לא להיי טק.

מאיר שטרית: נניח, גם זה טוב.

מאיר שטרית: בסדר.

מג'יד מסאלחה: עכשיו, מה המנגנונים הקיימים היום?

מג'יד מסאלחה: איך אתה מממש הכשרה מקצועית?

מאיר שטרית: אני הולך לבית ספר פרטי ומשלם להם בשובר.

מג'יד מסאלחה: או דרך האגף להכשרה מקצועית.

יוסי כותן: ---שירות התעסוקה ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מאיר שטרית: חבל על הכסף.

יוסי כותן: אז זו קריאה יכולה לצאת מפה.

מאיר שטרית: מג'יד, תרשה לי לספר לך משהו.

מאיר שטרית: בחיפה, לפני כמה שנים, עשו הכשרה מקצועית לרתכים, אנשים שיכלו ללמוד כמה חודשים ולקבל תוך כדי הלימודים משכורת כלשהי והכשירו את הקורס, יותר מחצי שנה לימודים, 70 איש למדו להיות רתכים.

מאיר שטרית: מספנות ישראל היו צריכים איזה 30 רתכים, מאיפה הם קיבלו את הרתכים?

מאיר שטרית: מחוץ לארץ, עובדים זרים.

מאיר שטרית: אף אחד מהרתכים שלמד בחיפה לא השתלב בכלל בעבודה במספנות ישראל.

מאיר שטרית: כי בכלל אין קשר בין הכשרה מקצועית לבין מקומות העבודה.

מאיר שטרית: אין שום קשר, זה לא עובד.

מאיר שטרית: מכשירים אנשים סתם בשביל לעבור חצי שנה ולהמשיך לקבל איזה משכורת, זה להעביר את הזמן.

מאיר שטרית: אם ההכשרה המקצועית עובדת כמו שצריך, הדרך הכי טובה זה לעשות באמת שוברים.

מאיר שטרית: להגיד 'אדוני, אתה רוצה לעבוד?

מאיר שטרית: אתה הולך למקום העבודה.

מאיר שטרית: אני רוצה ממך רק דבר אחד, אדוני, כשהוא גומר ללמוד, תשלב אותו, הנה, אני משלם את ההכשרה שלו'.

מאיר שטרית: אז תראה איך זה יעבוד.

מג'יד מסאלחה: עוד פעם, ה-30 מיליון שקל האלה, זה גם אמור להיות ממומש במסגרת האגף להכשרה מקצועית.

מאיר שטרית: 30 מיליון שקל הולכים לאגף להכשרה מקצועית?

מג'יד מסאלחה: לא הכל.

מג'יד מסאלחה: המימוש של ה-30 מיליון שקל אמור להיות קודם כל בעזרת האגף להכשרה מקצועית.

מג'יד מסאלחה: אנחנו מודעים לחלק מהחסמים שקיימים היום באגף להכשרה מקצועית.

מג'יד מסאלחה: אחד הדברים שאנחנו עושים זה פשוט להרחיב את הקורסים שעושים באגף להכשרה מקצועית ולהתאים אותם לדרישה שקיימת היום בשוק.

מג'יד מסאלחה: זה אחד.

מג'יד מסאלחה: שתיים, במסגרת מרכזי ההכוון התעסוקתי אנחנו הולכים להציע שם שוברי תעסוקה שמותאמים לדרישות של השוק שבין היתר גם צופן ועמותות דומות לצופן יכולות לגשת ולממש את השוברים האלה.

מאיר שטרית: זה יקרה השנה?

מאיר שטרית: תקציב 2010.

מג'יד מסאלחה: אנחנו---

סמדר נהב: כנראה שלא.

מאיר שטרית: לא, אני רוצה שמר מסאלחה יענה לי, הוא ממונה על הרשות.

מאיר שטרית: זה יקרה השנה?

מג'יד מסאלחה: אני לא ממונה על הרשות, דרך אגב, אני ראש תחום ברשות.

מאיר שטרית: אתה לא אחראי הרשות?

מג'יד מסאלחה: איימן סייף הוא ראש הרשות.

מאיר שטרית: יפה, אז שאיימן יבוא ויגיד לנו מה הוא עושה.

יוסי כותן: אני יכול להגיד, כי אנחנו משתפים פעולה---

מאיר שטרית: נו, מה הוא עושה?

יוסי כותן: ויש תמיכה מאוד חזקה של הרשות, גם מורלית ועכשיו גם, לאור התקציבים, היא מתחילה להיות תקציבית, הנושא של הוואוצ'רים שאתה מעלה זה כנראה יותר מדי מסובך, עד שהוא יהפוך להיות מעשי, בינתיים הרשות עומדת לתמוך, למשל בקורס הקרוב של צופן, לממן חלק מתוך הקורס.

מאיר שטרית: מה עם ה-10 מיליון שקל להקמת חממות עסקיות?

מאיר שטרית: למשל.

מאיר שטרית: מה עם זה?

חנא סוייד: התקציב הזה של 10 מיליון הוא לשנה אחת או לשלוש שנים?

מאיר שטרית: שנת 2010, השנה.

מג'יד מסאלחה: כל התקציב שנרשם במחקר הוא לחמש שנים.

מאיר שטרית: הוא לשנה.

חנא סוייד: לא, הוא לחמש שנים.

מאיר שטרית: 10 מיליון זה לחמש שנים?

מאיר שטרית: ותקצבו אותו בשנת 2010?

חנא סוייד: לא, הוא לא מתוקצב.

חנא סוייד: זה דיו.

מאיר שטרית: יש פה נציג האוצר?

מאיר שטרית: בבקשה, אולי תעדכן אותנו, מה מתוקצב מתוך הכסף הזה בתקציב שנת 2010, מכל הכספים האלה, 778.5 מיליון?

חנא סוייד: כלום.

אלון נשר: ספציפית לגבי ההחלטה האחרונה שהתקבלה במרץ, זה לא תחום הפעילות שלי ולכן לצערי אני לא יכול להגיד לכם בדיוק מה התקדם שם.

אלון נשר: אני יכול לחזור לוועדה עם תשובות במידה ו---

מאיר שטרית: אני יכול לקבל מאגף התקציבים בכתב לוועדה תשובה מה מתוך התקציב הזה מתוקצב לשנת 2010?

מאיר שטרית: מתוך 778.5?

אלון נשר: כן.

חנא סוייד: בכלל, או רק לתחום ההיי טק?

מאיר שטרית: לנושא הזה.

מאיר שטרית: מה מתוך הכסף הזה מתוקצב לשנת 2010.

אברהם מיכאלי: ומה בוצע כבר.

חנא סוייד: מה בוצע?

חנא סוייד: כלום לא בוצע.

אברהם מיכאלי: אם לא מתוקצב, אז לא בוצע, אבל אם מתוקצב ולא בוצע, זה גם גרוע.

מאיר שטרית: לכן שאלתי, חברים, חבר הכנסת מיכאלי, תאמין לי, את השאלות הנכונות אני יודע לשאול.

מאיר שטרית: אני ביקשתי לדעת רק מה מתוקצב לשנת 2010, זה הכל.

מאיר שטרית: לא מה בוצע, לא כלום, רק מה מתוקצב.

חנא סוייד: נדמה לי שאתה יודע את התשובה גם.

מאיר שטרית: לא, אני לא יודע.

מאיר שטרית: יכול להיות שתוקצב ולא מבוצע.

מאיר שטרית: גם את זה ראיתי בחיי, חבר הכנסת סוייד.

סאמי סעדי: יש הרבה תקציבים שמתוקצבים ולא מנוצלים, לפעמים נגמרת שנת התקציב ולא מנצלים את התקציב.

מאיר שטרית: אתה מספר לי?

מאיר שטרית: בבקשה, מר מג'יד מסאלחה.

מג'יד מסאלחה: עוד פעם, התכנית שאנחנו מדברים עליה היא לחמש שנים, היא נגמרת ב-2014.

מג'יד מסאלחה: זה לגבי התכנית.

מג'יד מסאלחה: אנחנו גם עושים עכשיו פרויקט עם שירות התעסוקה, שוברי תעסוקה.

מג'יד מסאלחה: הרעיון זה לתת שוברים לדורש עבודה שבסופו של דבר הכסף הזה מגיע למעסיק.

מג'יד מסאלחה: השוברים מיועדים---

מאיר שטרית: אפשר לסגור את שירות התעסוקה, לשים שני פקידים בכל מקום, לתת להם שוברים וגמרת.

מאיר שטרית: לא צריך שירות תעסוקה.

מאיר שטרית: כל אחד ימצא לבד את הדרך, תאמין לי, חבל על הכסף לאגף תקציבים.

מאיר שטרית: אפרופו רפורמות וחוק ההסדרים, זה חיסכון כולל, תסגרו את העסק.

מג'יד מסאלחה: המטרה של השוברים זה שילוב בני מיעוטים בשוק הפרטי בתחומי המדעים, כלכלה, חשבונאות ו---

מאיר שטרית: יש בעיה למצוא עבודה בחשבונאות, רואי חשבון?

מג'יד מסאלחה: עובדה, יש דורשי עבודה, יש מובטלים.

מאיר שטרית: אגב, במשרד הפנים אני העסקתי עשרות רבות של רואי חשבון.

סאמי סעיד: אני רואה חשבון במקצועי, הבעיה שלי לא למצוא עבודה, אלא עבודה שתהיה מתאימה.

סאמי סעיד: אנחנו כרואי חשבון, כשחוזרים לכפרים, אין מפעלים, אין חברות גדולות שנעבוד בהן.

סאמי סעיד: אנחנו עובדים, אבל בתת תעסוקה, לא בתעסוקה ההולמת ממש את הכישורים.

מאיר שטרית: במשרד הפנים העסקתי עשרות רואי חשבון כמבקרים ברשויות המקומיות.

חנא סוייד: אז כשפותרים את הבעיה של היי טק, אז יהיו סטרט אפים ותהיה לכם עבודה.

חנא סוייד: אני רוצה להציע דברים.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, פה עלו הרבה דברים מעניינים, הצעות מעניינות, אבל דווקא למדתי להיות מינימליסט בציפיות.

חנא סוייד: אני רוצה כאן להקריא חמש הצעות ואני אקריא אותן מהכבד אל הקל, כאשר הכוונה שלי והציפייה שלי שאנחנו נשיג את הקל ביותר שאני אזכיר.

חנא סוייד: אני אתחיל מהכבד: עידוד הקמת מרכזי מחקר ופיתוח בתחומי ההיי טק ביישובים ערביים.

חנא סוייד: עידוד ממשלתי כמובן, דוגמה הוזכר כאן העניין של עידוד הממשלה למפעלי אינטל ומפעלים אחרים.

חנא סוייד: עידוד השקעה בסטרט אפים בתחום ההיי טק.

חנא סוייד: הרבה פעמים סטרט אפ לא צריך לא מבנים ולא כלום, צריך קצת סיד מאנייי ואז אפשר לקבל סטרט אפ טוב שעובד.

חנא סוייד: מתן מענקי עידוד למפעלים קיימים, לעידוד קליטת עובדים ערבים.

חנא סוייד: המודל הזה קיים בהרבה תעשיות אחרות, ואני חושב שמן הראוי גם לשוק הפרטי, לחברות הפרטיות, לתת להן עידוד, 'תקבלו לעבודה איש היי טק ערבי, תקבלו כך וכך', מאטצ'ינג שמקובל בהרבה תעשיות.

חנא סוייד: כינון מסגרת במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, או במסגרות אחרות.

חנא סוייד: אני חושב שהתעשייה, המסחר והתעסוקה הוא הכתובת הנכונה, אבל כינון מסגרת שתעסוק בעניין של איתור, הכשרה והשמה של בעלי מקצוע בתחום ההיי טק.

חנא סוייד: זה יכול לכלול גם עידוד סטודנטים ללמוד מקצועות היי טק, ואני צריך לציין כאן שאין נושא היי טק, לא לומדים היי טק באוניברסיטה.

חנא סוייד: באוניברסיטה הכי מתאים להיי טק זה מדעי המחשב, אולי הנדסת חשמל, הנדסת מכונות, אבל אפשר למנות עוד הרבה מקצועות אקדמאים אחרים שמתחברים להיי טק, כמו מתמטיקה וכמו פיזיקה וכימיה ועוד הרבה דברים אחרים, אז צריך לראות את העניין במכלול.

חנא סוייד: הדבר האחרון שאני רוצה להציע, ואם נשיג אותו מהדיון הזה, אני אחשוב שהצלחנו הרבה, זה תמיכה בארגונים או מסגרות קיימות, לאיתור והכשרת אקדמאים והשמתם בתעשיית ההיי טק.

חנא סוייד: זה כמו להגיש תמיכה בצופן, ביוזמות קרן אברהם, בארגוני חברה אזרחית שעוסקים בדבר הזה.

חנא סוייד: למצוא אותם אנשים המוכשרים, אקדמאים, לא בדיוק מתאימים להיי טק, מורה במקצוע מתמטיקה, שאפשר להכשיר אותו לעבוד בהיי טק.

חנא סוייד: מחוסר בררה הוא עובד כמורה לחשבון בבית ספר יסודי ויש לו בי איי במתמטיקה.

חנא סוייד: בסקר הוא 80%, הוא מועסק, אבל הוא מועסק בתת תעסוקה.

חנא סוייד: לכן אני חושב שאם נשיג תמיכה במסגרות קיימות ואם תהיה המלצה ואם יהיה follow up לזה, אני אחשיב את זה כהצלחה של הדיון הזה.

מאיר שטרית: תודה רבה לחבר הכנסת סוייד.

מאיר שטרית: אני מבקש לסכם את הדיון ואת הישיבה ואני רוצה להקריא את הסיכום: הוועדה קובעת בצער כי יוצאי המגזר הערבי אינם משולבים ברמה הנדרשת בתעשיית ההיי-טק והוועדה קוראת לממשלה לפעול על מנת להביא לשילובם של יוצאי המגזר הערבי ובני המגזר הערבי בתעשיית ההיי-טק.

מאיר שטרית: כדי לעשות זאת, ממליצה הוועדה לממשלה: לבצע את החלטת הממשלה שהתקבלה במרץ 2010 על תוכנית חומש לפיתוח כלכלי של ישובים במגזר המיעוטים, החלטה 1539.

מאיר שטרית: הוועדה קוראת לממשלה לבצע את החלטותיה בתחום זה, דבר שיכול לסייע מאוד לקליטת המגזר הערבי בתחום ההיי-טק.

מאיר שטרית: הוועדה קוראת לממשלה לעודד הקמת מרכזי פיתוח ומחקר בישובים ערביים.

מאיר שטרית: הוועדה קוראת לממשלה לעודד סטארט-אפים במגזר הערבי על ידי מענקים מתאימים לעניין.

מאיר שטרית: הוועדה קוראת לממשלה לכונן מסגרת, במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אשר תפעל כדי לאתר, להכשיר ולשלב את בני המגזר הערבי בתעשיית ההיי-טק.

מאיר שטרית: הוועדה קוראת לממשלה לתמוך במסגרות הקיימות היום, שפועלות בכיוון זה.

מאיר שטרית: אני מבקש להודיע שהוועדה תקיים ישיבה נוספת אליה יוזמן השר המופקד על ענייני מיעוטים, השר אבישי ברוורמן, ממנו נשמע דיווח על המעשים בתחום, לנוכח אחריותו של השר על המגזר הזה, על בסיס החלטת הממשלה מחודש מרץ 2010.

מאיר שטרית: אנחנו נקיים ישיבה לאחר הפגרה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, מכיוון שאני יושב בוועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא של המגזר הערבי, אני אבקש שם שנקיים דיון נוסף, במסגרת ועדת החקירה, כי שם יש לנו אולי יותר כלים---

מאיר שטרית: אדרבא, תבואו.

מאיר שטרית: אולי באותו ישיבה נשלב את הדברים, את השר אבישי ברוורמן, וגם אני מבקש להזמין את מר איימן סייף.

דרור ונדרמן: כבוד היושב ראש, אני ראש המטה של השר לענייני מיעוטים.

מאיר שטרית: מר איימן סייף הוא עובד של השר ברוורמן?

דרור ונדרמן: זו רשות סטטוטורית, אבל מדווחת לשר.

מאיר שטרית: מאה אחוז, לכן ביקשתי להזמין את שניהם, גם את השר וגם את מר סייף, כדי לשמוע מהם באמת מה עושים בתחום הזה.

מאיר שטרית: יש מספיק זמן עד אחרי הפגרה, ואני קורא לכם להפתיע אותנו, תגידו לנו שעד אחרי הפגרה קם מרכז שמחלק וואוצ'רים ופרסום במגזר הערבי, ואני אגיד 'מי שבירך', כל הכבוד, זו דרך לבצע את העניין.

מאיר שטרית: אני מודה לכל החברים שהשתתפו בדיון ואני מקווה לראות תוצאות.

מאיר שטרית: חבר הכנסת סוייד, לי יש ציפיות גבוהות ממה שלך יש ואני אעקוב אחר ההתפתחות בעניין זה.

מאיר שטרית: תודה רבה, הישיבה נעולה.